BIBLIA

FIDELA

traducere literală nouă

completată, revizuită şi actualizată

Cluj-Napoca
2009

FIDELA

Biblia în limba română
Copyright © 2009 Brian Nibbe
Str. Nirajului, Nr. 6
Cluj-Napoca 400599 România

2

CUPRINS

Vechiul Testament

Geneza   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . . 9
Exodul .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . . 42
Leviticul   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 69
Numeri  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 89
Deuteronom  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 117
Iosua   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 141
Judecători  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 157
Rut  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 172
1 Samuel  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 174
2 Samuel  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 195
1 Imparati  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 212
2 Imparati  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 233
1 Cronici  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 252
2 Cronici  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 271
Ezra  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 293
Neemia  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 299
Estera .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 309
Iov  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 314
Psalmii .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 332
Proverbe  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 378

Eclesiastul  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 394
Cântarea Cântărilor   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 399
Isaia  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 401
Ieremia   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 432
Plângerile  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 468
Ezechiel  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 471
Daniel  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 503
Osea .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 512
Ioel .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 517
Amos  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 519
Obadia .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 522
Iona  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 523
Mica .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 524
Naum .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 527
Habacuc   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 529
Țefania .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 530
Hagai  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 532
Zaharia  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 533
Maleahi  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 539

Noul Testament

Matei    .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 543
Marcu   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 563
Luca    .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 576
Ioan  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 599
Faptele Apostolilor   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 614
Romani  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 635
1 Corinteni  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 640
2 Corinteni  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 653
Galateni .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 659
Efeseni .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 662
Filipeni   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 665
Coloseni  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 663
1 Tesaloniceni   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 665
2 Tesaloniceni   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 671

3

1 Timotei   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 672
2 Timotei   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 675
Titus .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 677
Filimon  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 679
Evrei   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 679
Iacov   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 686
1 Petru .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 689
2 Petru .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 691
1 Ioan   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 692
2 Ioan   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 694
3 Ioan   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 694
Iuda  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 696
Revelaţia  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . 697

Dragă cititorule,

Ţii în mână rezultatul a peste 8 ani de muncă, constând
în  zeci  de  mii  de  ore  de  studiu  individual,  traduceri,
revizuiri, însoţite de agonie şi mulţumire . Noi credem
că  ţi-am  înmânat  în  modul  cel  mai  curat  cu  putinţă
Cuvântul păstrat al lui Dumnezeu . Fii binecuvântat în
studierea adâncilor bogăţii ale Domnului Isus Cristos .

Una  dintre  cele  mai  vechi  traduceri  ale  Bibliei
existente  în  limba  română  este  Traducerea  Română
Ortodoxă din 1688 . Este foarte dificil de înţeles expri-
marea  ei,  fiind  scrisă  în  ceea  ce  acum  numim  un  stil
românesc  arhaic,  totuşi  conţinutul  este  înregistrat  cu
acurateţe .  În  anii  care  au  urmat,  diferite  religii  şi-au
tradus  propriul  text  şi  versiuni  ale  Scripturii,  precum
Biblia Catolică de la Blaj, scrisă în 1795, apoi o altă tra-
ducere  de  la  Iaşi  1874,  făcută  sub  blazonul  Societăţii
Biblice  pentru  Anglia  şi  întreaga  lume .  La  începutul
anilor  ‘20  Dumitru  Cornilescu  a  tradus  o  Biblie  ridi-
cată la rangul  “bibliei pe  înţelesul tuturor” . A fost un
maestru al limbii române contemporane acelei perioa-
de şi literar a pus în mâna poporului o capodoperă cu-
noscută după numele său “Traducerea Cornilescu” . A
ajuns să fie folosită la scară largă şi a fost acceptată de
bisericile baptiste şi penticostale deopotrivă reprezen-
tând standardul lor până azi .

Între  bisericile  din  lumea  de  astăzi  se  face  mul-
tă  discuţie  pe  seama  unui  text  care  să  conţină  Toate
Cuvintele  lui  Dumnezeu  şi  unde  este  acesta  de  găsit .
De fapt această discuţie divide pe mulţi chiar dintre cei
care cad de acord asupra crezurilor de bază cum ar fi:
credinţa,  salvarea,  Dumnezeu,  Isus  Cristos  şi  Duhul
Sfânt . Ţelul nostru a fost unul foarte simplu, am dorit
să punem din nou, în circulaţie, o Biblie care să conţină
fiecare cuvânt al lui Dumnezeu . De-a lungul ultimilor
80  de  ani,  bibliile  scoase  în  circulaţie  în  România  au
fost traduceri după textul numit de cunoscători Textul
Critic .  Crezul  nostru  este  că  Biblia  sau  Cuvintele  lui
Dumnezeu nu au fost păstrate în Textul Critic, ci mai
degrabă în manuscrisul Textul Masoretic, şi în Textus
Receptus,  şi orice traducere demnă de crezare, trebuie
să-şi găsească sursa în acestea . Traducerea Cornilescu
cu  toată  valoarea  literară  recunoscută,  din  nefericire,
în cea mai mare parte este o traducere a Textului Critic .
În anul 2001 Dumnezeu a început să pună împreuna o
echipă de creştini cu aceeaşi credinţă şi astfel proiectul
Fidela a luat fiinţă .

Am  dorit  să  producem  o  traducere  nouă  care  să
aibă ca origine grecescul Textus Receptus pentru Noul
Testament şi astfel am început să experimentăm dife-
rite  metode  care  să  aibă  ca  rezultat  lucrarea  scontată .
Din  anul  2001  până  în  anul  2005  am  lucrat  la  Noul
Testament  şi  Cartea  Proverbe,  tipărind  prima  ediţie .
După  cunoştinţele  noastre  a  fost  singura  traducere,
chiar  dacă  foarte  puţin  răspândită,  având  ca  origi-
ne, strict textul grecesc, Textus Receptus . În anii care
au urmat, în paralel cu două revizuiri lingvistice, am

continuat să adăugăm cărţi ale Vechiului Testament, şi
în final am terminat lucrarea, întreaga Scriptură, în 19
Aprilie 2009 .

Noul  Testament  este  cu  totul  o  nouă  traducere  în
timp ce Vechiul Testament în mare parte este o compi-
laţie şi revizuire a mai multor traduceri diferite . Ne-am
bazat mult pe traducerea de la Iaşi din 1874 şi pe un text
de mai târziu, din 1931, o traducere ulterioară primeia,
făcută de Dumitru Cornilescu, în încheierea Vechiului
Testament .

Cea  mai  bună  traducere  în  circulaţie  astăzi  este,
după opinia noastră, versiunea în limba engleză, King
James  din  1769 .  Am  folosit  această  traducere  ca  bază
pentru verificarea acurateţii traducerii noastre . Cu toa-
te că nu am tradus după acest text, ne-am asigurat de
concordanţa  celor  două  traduceri .  În  această  privinţă
nu avem de ce să ne scuzăm . Ţelul nostru este o acura-
teţe completă, iar VKJ este de o deosebită importanţă
în înţelegerea textelor ebraice şi greceşti .

Câteva  lucruri  trebuie  menţionate  despre  această
traducere .  Înainte  de  toate  noi  credem  în  echivalen-
ţa  formală .  Acesta  este  crezul  după  care  cuvintele  lui
Dumnezeu  sunt  literale  şi  trebuie  traduse  literal .  Am
încercat să ocolim practica echivalenţei dinamice, care
este de prea multe ori, ceea ce traducătorul doreşte să
spună . Pentru că această traducere este una literală, vei
observa unele exprimări sau fraze mai neobişnuite . Un
lucru trebuie păstrat in minte si anume , Cuvintele lui
Dumnezeu nu pot fi eliminate sau adăugate doar pen-
tru a le face mai uşor de înţeles . Se pare că majoritatea
oamenilor îşi doresc o Biblie “uşor de citit” în timp ce
mai  puţini  îşi  doresc  una  care  să  conţină  “fiecare  cu-
vânt” al lui Dumnezeu .

Au fost cazuri când am combinat mai multe cuvin-
te din greacă într-un singur cuvânt în româneşte . Sau
poate a fost necesar să explicăm un cuvânt grecesc prin
mai  multe  cuvinte  în  româneşte .  Nu  am  adăugat  sau
scos din text, făcând aceasta, ci doar am tradus diferen-
ţele dintre gramaticile greacă/ebraică şi cea româneas-
că .  Un  exemplu  în  care  am  folosit  mai  multe  cuvinte
în româneşte pentru unul singur în greacă îl constituie
traducerea cuvântului grecesc dikaioo . Înţelesul teolo-
gic al acestui cuvânt este a fi declarat drept, astfel că am
folosit două cuvinte pentru traducerea unuia singur  .

Punctuaţia a fost un alt domeniu uşor adaptat la for-
ma  Bibliei .  Fiecare  verset  începe  cu  majusculă,  chiar
dacă  se  continuă  propoziţia  din  versetul  anterior .  Nu
sunt ghilimele în text dar dialogul este marcat clar prin
majusculă precedată de două puncte, aceasta semnali-
zând cititorului începerea dialogului .

Numele  au  fost  preluate  din  celelalte  traduceri  ro-
mâneşti,  cu  câteva  excepţii,  cel  puţin  una  este  mai
semnificativă .

Am schimbat numele a două cărţi din Noul Testament .
Una este Titus, pentru a urma reproducerea fidelă a nume-
lui din limba greacă; cealaltă este cartea Revelaţia . Toate ce-
lelalte traduceri în româneşte ale Scripturii traduc ultima

carte  cu  numele  de  “Apocalipsa” .  Nu  am  putut  folosi
cuvântul „Apocalipsa,” având în vedere sensul şi direc-
ţia limbii moderne pe care o imprimă noul Dicţionar
Explicativ  al  limbii,  care  afirmă  sensul  de  alegorie  al
cuvântului . Cuvântul grecesc din text, Apocalipsa în-
seamnă revelare, revelaţie, iar cartea începe în acelaşi
fel, Revelaţia lui Isus Cristos . Astfel am pus cărţii nume-
le: Revelaţia . Un alt nume care a suferit schimbări faţă
de  celelalte  traduceri  româneşti  este  Ioan  Botezătorul
care  a  devenit  Ioan  Baptist .  Toate  traducerile  notabi-
le observă şi păstrează conotaţia de titlu a numelui lui
Ioan şi nu de descriere sau  explicare inteligibilă în lim-
ba traducerii a ceea ce el făcea, faptul că boteza . Faptul
că titlul lui se confundă cu numele unei confesiuni reli-
gioase nu justifică schimbarea unui cuvânt scriptural .

De asemenea vrem să scoatem în evidenţă practica
multor traduceri de a începe pronumele divine cu ma-
jusculă .  În  general  nu  ne  opunem  acestei  practici .  În
fapt, în prima ediţie a traducerii am folosit majuscule
pentru ceea ce noi am considerat a fi pronume divine,
până când am început să observăm că deseori acest lu-
cru era o alegere editorială . Nu toate situaţiile sunt lip-
site de echivoc . Nu am dorit să avem în text amprente
editoriale şi nici să conducem cititorul la a trage con-
cluzii posibil incorecte . Astfel, nu am folosit majuscule

pentru pronumele divine cu excepţia câtorva în Vechiul
Testament . Lăsăm alegerea şi interpretarea la îndemâ-
na ta, călăuzit fiind de Duhul Sfânt . Nu lipsa de respect
intră aici în discuţie ci onestitatea faţă de text şi cititor,
neîncercând  să  impunem  înţelegerea  noastră  asupra
textului .

Acest  text  se  poate  tipării  după  dorinţa  inimii .  Se
poate  vinde  sau  răspândi  gratuit,  este  alegerea  oricui
doreşte să facă aceasta . Dar nu se poate schimba textul
prin scoatere sau adăugare de cuvinte din el, nici prin
schimbarea  numelui .  Deţinem  dreptul  de  traducere
asupra lui doar pentru protejarea tuturor celor care do-
resc folosirea lui în forma actuală . Se poate cita, copia,
folosi după buna voie . Nu trebuie cerută permisiunea
noastră pentru acest lucru . Dar cerem să fie folosită ti-
tulatura FIDELA, în toate situaţiile in care identificarea
ei se cere . Aceasta este de asemenea o practică atribuită
fiecărei  traduceri  cu  sau  fără  drept  de  autor .  Numele
acestei traduceri este FIDELA, pentru faptul că am do-
rit  să  dăm  o  traducere  curată  a  cuvintelor  păstrate  şi
inspirate ale lui Dumnezeu .

Fie ca folosirea acestei Biblii să îți dea sănătate spi-
rituală  şi  creştere  în  har,  şi  numele  Domnului  să  fie
înălţat peste cel al păgânilor . Binecuvântat fie numele
Domnului!

Echipa de traducere ©FIDELA
Cluj-Napoca, România
2009

5

VECHIUL

TESTAMENT

FIDELA

… Geneza …

Capitolul 1

LA început Dumnezeu a creat cerurile şi pământul  .

2 Şi pământul era fără formă şi gol şi întuneric era peste
suprafaţa adâncului . Şi Duhul lui Dumnezeu se mişca peste
suprafaţa apelor .
3 ¶ Şi Dumnezeu a spus: Să fie lumină! Şi a fost lumină .
4 Şi Dumnezeu a văzut lumina, că era bună; şi Dumnezeu a
despărţit lumina de întuneric .
5 Şi Dumnezeu a numit lumina zi şi întunericul l-a numit
noapte . Şi a fost o seară şi o dimineaţă: ziua întâi .
6 ¶ Şi Dumnezeu a spus: Să fie o întindere în mijlocul apelor
şi aceasta să despartă apele de ape .
7  Şi  Dumnezeu  a  făcut  întinderea  şi  a  despărţit  apele  care
erau  dedesubtul  întinderii  de  apele  care  erau  deasupra  în-
tinderii şi aşa a fost .
8 Şi Dumnezeu a numit întinderea ceruri . Şi a fost o seară şi
o dimineaţă: ziua a doua .
9 ¶ Şi Dumnezeu a spus: Apele de sub ceruri să se adune la
un loc şi să se arate uscatul . Şi aşa a fost .
10 Şi Dumnezeu a numit uscatul pământ, şi adunarea apelor
a  numit-o  Mări;  şi  Dumnezeu  a  văzut  că  lucrul  acesta  era
bun .
11 Şi Dumnezeu a spus: Să dea pământul iarbă, verdeaţa care
aduce sămânţă şi pomi roditori care aduc rod după felul lor,
a căror sămânţă este în ei, pe pământ . Şi aşa a fost .
12 Şi pământul a dat iarbă şi verdeaţă care aduce sămânţă
după felul ei şi pomi care aduc rod, a căror sămânţă era în
ei, după felul lor; şi Dumnezeu a văzut că lucrul acesta era
bun .
13 Şi a fost o seară şi o dimineaţă: ziua a treia .
14 ¶ Şi Dumnezeu a spus: Să fie luminători în întinderea ce-
rurilor pentru a despărţi ziua de noapte; şi ei să fie pentru
semne şi pentru anotimpuri şi pentru zile şi ani;
15 Şi ei să fie ca luminători în întinderea cerurilor pentru a
da lumină peste pământ . Şi aşa a fost .
16  Şi  Dumnezeu  a  făcut  doi  luminători  mari:  luminătorul
mai mare pentru a stăpâni ziua şi luminătorul mai mic pen-
tru a stăpâni noaptea; el a făcut de asemenea stelele .
17 Şi Dumnezeu i-a pus în întinderea cerurilor pentru a da
lumină peste pământ,
18 Şi pentru a stăpâni peste zi şi peste noapte şi să despartă
lumina de întuneric; şi Dumnezeu a văzut că lucrul acesta
era bun .
19 Şi a fost o seară şi o dimineaţă: ziua a patra .
20 ¶ Şi Dumnezeu a spus: Apele să dea abundent fiinţa miş-
cătoare care are viaţă şi păsări să zboare deasupra pământu-
lui pe faţa întinderii cerurilor .
21  Şi  Dumnezeu  a  creat  balene  mari  şi  fiecare  vieţuitoare
care se mişcă, pe care apele le-au dat abundent, după felul
lor, şi fiecare pasăre înaripată, după felul ei; şi Dumnezeu a
văzut că lucrul acesta era bun .
22 Şi Dumnezeu le-a binecuvântat, spunând: Fiţi roditori şi
înmulţiţi-vă şi umpleţi apele în mări, şi pasărea să se înmul-
ţească pe pământ .
23 Şi a fost o seară şi o dimineaţă: ziua a cincea .
24 ¶ Şi Dumnezeu a spus: Să dea pământul fiinţa vie după
felul  ei,  vite  şi  târâtoare  şi  fiare  ale  pământului,  după  felul
lor . Şi aşa a fost .
25  Şi  Dumnezeu  a  făcut  fiara  pământului,  după  felul  ei,  şi

9

vite, după felul lor, şi fiecare târâtoare pe pământ, după felul
ei; şi Dumnezeu a văzut că lucrul acesta era bun .
26 ¶ Şi Dumnezeu a spus: Să facem om după chipul nostru,
după  asemănarea  noastră;  şi  ei  să  domnească  peste  peştii
mării  şi  peste  păsările  cerului  şi  peste  vite  şi  peste  tot  pă-
mântul şi peste fiecare târâtoare ce se târăşte pe pământ .
27 Astfel Dumnezeu a creat om după propriul său chip, după
chipul lui Dumnezeu l-a creat, parte bărbătească şi parte fe-
meiască i-a creat .
28  Şi  Dumnezeu  i-a  binecuvântat  şi  Dumnezeu  le-a  spus:
Fiţi roditori şi înmulţiţi-vă şi umpleţi pământul şi supuneţi-l
şi domniţi peste peştii mării şi peste păsările cerului şi peste
fiecare vieţuitoare ce se mişcă pe pământ .
29 ¶ Şi Dumnezeu a spus: Iată, v-am dat fiecare verdeaţă care
aduce sămânţă, care este peste faţa întregului pământ, şi fi-
ecare pom, în care este rodul unui pom care aduce sămânţă,
aceasta vă va fi pentru mâncare .
30 Şi fiecărei fiare a pământului şi fiecărei păsări a cerului
şi fiecărei târâtoare pe pământ, în care este viaţă, le-am dat
fiecare plantă verde pentru mâncare; şi aşa a fost .
31 ¶ Şi Dumnezeu a văzut fiecare lucru pe care l-a făcut şi,
iată, totul era foarte bun . Şi a fost o seară şi o dimineaţă: ziua
a şasea .

Capitolul 2

oştirea lor .

ASTFEL  au  fost  terminate  cerurile  şi  pământul  şi  toată

2 Şi în ziua a şaptea Dumnezeu şi-a terminat lucrarea pe care
o făcuse; şi în ziua a şaptea s-a odihnit de toată lucrarea lui
pe care o făcuse .
3  Şi  Dumnezeu  a  binecuvântat  ziua  a  şaptea  şi  a  sfinţit-o,
pentru că în aceasta s-a odihnit de toată lucrarea sa, pe care
Dumnezeu a creat-o şi a făcut-o .
4 ¶ Acestea sunt generaţiile cerurilor şi ale pământului când
au fost create, în ziua în care DOMNUL Dumnezeu a făcut
pământul şi cerurile,
5 Şi fiecare verdeaţă a câmpului înainte ca aceasta să fi fost în
pământ şi fiecare verdeaţă a câmpului înainte de a fi încolţit;
pentru că DOMNUL Dumnezeu nu făcuse să plouă peste pă-
mânt şi nu era om să are pământul .
6  Ci  un  abur  se  ridica  din  pământ  şi  uda  toată  suprafaţa
pământului .
7 Şi DOMNUL Dumnezeu l-a format pe om din ţărâna pă-
mântului şi i-a suflat în nări suflarea vieţii şi omul a devenit
un suflet viu .
8 ¶ Şi DOMNUL Dumnezeu a sădit o grădină înspre est, în
Eden, şi acolo a pus pe omul pe care l-a format .
9 Şi din pământ DOMNUL Dumnezeu a făcut să încolţească
fiecare pom care este plăcut la vedere şi bun pentru mâncare
şi pomul vieţii, de asemenea, în mijlocul grădinii şi pomul
cunoaşterii binelui şi răului .
10 Şi un râu ieşea din Eden ca să ude grădina; şi de acolo se
împărţea şi se făcea patru capete .
11 Numele întâiului este Pison: acesta este cel ce înconjoară
întreaga ţară Havila, unde este aur .
12 Şi aurul acelei ţări este bun: acolo este bedelium şi piatra
de onix .
13 Şi numele celui de al doilea râu este Ghihon: acesta este cel
ce înconjoară întreaga ţară a Etiopiei .

Geneza  4

14  Şi  numele  celui  de  al  treilea  râu  este  Hidechel:  acesta
este  cel  ce  merge  spre  estul  Asiriei .  Şi  al  patrulea  râu  este
Eufratul .
15 ¶ Şi DOMNUL Dumnezeu l-a luat pe om şi l-a pus în gră-
dina Edenului, să o lucreze şi să o păzească .
16  Şi  DOMNUL  Dumnezeu  i-a  poruncit  omului,  spunând:
Din orice pom din grădină poţi mânca în voie,
17 Dar din pomul cunoaşterii binelui şi răului să nu mănânci,
căci în ziua în care vei mânca din el, vei muri negreşit .
18 ¶ Şi DOMNUL Dumnezeu a spus: Nu este bine ca omul să
fie singur; îi voi face un ajutor potrivit lui .
19 Şi din pământ DOMNUL Dumnezeu a format fiecare fiară
a câmpului şi fiecare pasăre a cerului şi le-a adus la Adam să
vadă cum le va numi; şi oricum a numit Adam fiecare fiinţa
vie, acela a fost numele ei .
20 Şi Adam a dat nume tuturor vitelor şi tuturor păsărilor
cerului şi fiecărei fiare a câmpului, dar pentru Adam nu s-a
găsit un ajutor potrivit pentru el .
21 ¶ Şi DOMNUL Dumnezeu a făcut să cadă un somn adânc
peste Adam; şi Adam a dormit; şi a luat una din coastele lui
şi a închis carnea la loc;
22 Şi din coasta pe care DOMNUL Dumnezeu a luat-o de la
om, a făcut o femeie şi a adus-o la om .
23 Şi Adam a spus: Aceasta este acum os din oasele mele şi
carne din carnea mea; ea se va chema femeie, pentru că a fost
luată din bărbat .
24 De aceea un bărbat va lăsa pe tatăl său şi pe mama sa şi se
va lipi de soţia sa şi cei doi vor fi o singură carne .
25 Şi ei erau amândoi goi, omul şi soţia sa, şi nu se ruşinau .

CApitoLuL 3

ACUM şarpele era mai subtil decât orice fiară a câmpului

pe care DOMNUL Dumnezeu a făcut-o . Şi a spus femeii:
Oare a spus Dumnezeu: Să nu mâncaţi din fiecare pom al
grădinii?
2 Şi femeia a spus şarpelui: Putem să mâncăm din rodul po-
milor grădinii,
3  Dar  din  rodul  pomului  care  este  în  mijlocul  grădinii,
Dumnezeu a spus: Nu mâncaţi din el, nici nu îl atingeţi, ca
nu cumva să muriţi .
4 Şi şarpele a spus femeii: Nu veţi muri nicidecum;
5 Fiindcă Dumnezeu ştie că în ziua în care voi mâncaţi din
acesta, atunci ochii voştri vor fi deschişi şi veţi fi ca dumne-
zei, cunoscând binele şi răul .
6 ¶ Şi când femeia a văzut că pomul era bun pentru mâncare
şi că era plăcut ochilor şi un pom de dorit să facă pe cineva
înţelept, ea a luat din rodul lui şi a mâncat şi a dat de aseme-
nea soţului ei care era cu ea şi a mâncat şi el .
7 Şi li s-au deschis ochii la amândoi şi au ştiut că erau goi; şi
au cusut frunze de smochin laolaltă şi şi-au făcut şorţuri .
8 Şi au auzit vocea DOMNULUI Dumnezeu umblând în gră-
dină în răcoarea zilei; şi Adam şi soţia lui s-au ascuns de la
faţa DOMNULUI Dumnezeu, printre pomii grădinii .
9 ¶ Şi DOMNUL Dumnezeu l-a chemat pe Adam şi i-a spus:
Unde eşti?
10 Iar el a spus: Am auzit vocea ta în grădină şi m-am temut,
pentru că eram gol; şi m-am ascuns .
11 ¶ Iar el a spus: Cine ţi-a spus că erai gol? Ai mâncat din
pomul din care ţi-am poruncit să nu mănânci?
12 Şi omul a spus: Femeia pe care mi-ai dat-o să fie cu mine,
ea mi-a dat din pom şi eu am mâncat .
13  Şi  DOMNUL  Dumnezeu  a  spus  femeii:  Ce  este  aceasta

10

ce  ai  făcut?  Şi  femeia  a  spus:  Şarpele  m-a  amăgit  şi  eu  am
mâncat .
14  ¶  Şi  DOMNUL  Dumnezeu  a  spus  şarpelui:  Pentru  că  ai
făcut aceasta, eşti blestemat mai mult decât toate vitele şi mai
mult decât fiecare fiară a câmpului; pe pântecele tău vei mer-
ge şi ţărână vei mânca toate zilele vieţii tale .
15  Şi  voi  pune  duşmănie  între  tine  şi  femeie  şi  între  să-
mânţa ta şi sămânţa ei; el îţi va răni capul, iar tu îi vei răni
călcâiul .
16 ¶ Femeii i-a spus: Mult îţi voi înmulţi durerile naşterii şi
sarcina ta, cu durere vei naşte copii şi dorinţa ta va fi spre soţul
tău şi el va stăpâni peste tine .
17  ¶  Şi  lui  Adam  i-a  spus:  Pentru  că  ai  dat  ascultare  vocii
soţiei tale şi ai mâncat din pomul din care ţi-am poruncit,
zicând: Să nu mănânci din el, blestemat este pământul din
cauza ta; în durere vei mânca din el toate zilele vieţii tale;
18 Spini şi de asemenea mărăcini îţi va aduce şi vei mânca
verdeaţa câmpului;
19 În sudoarea feţei tale vei mânca pâine, până te vei întoar-
ce în pământ, pentru că din el ai fost luat: căci ţărână eşti şi
în ţărână te vei întoarce .
20 ¶ Şi Adam i-a dat soţiei sale numele Eva, pentru că ea a
fost mama tuturor celor vii .
21  ¶  Lui  Adam  şi  soţiei  lui,  de  asemenea,  DOMNUL
Dumnezeu le-a făcut haine de piei şi i-a îmbrăcat .
22 ¶ Şi DOMNUL Dumnezeu a spus: Iată, omul a devenit ca
unul  dintre  noi,  să  cunoască  binele  şi  răul;  şi  acum,  ca  nu
cumva să îşi întindă mâna şi să ia de asemenea din pomul
vieţii şi să mănânce şi să trăiască pentru totdeauna;
23  De  aceea  DOMNUL  Dumnezeu  l-a  trimis  din  grădina
Edenului, ca să are pământul din care fusese luat .
24 Astfel l-a alungat afară pe om şi a aşezat la est de grădina
Edenului Heruvimi şi o sabie arzând care se întorcea în fie-
care parte, pentru a păzi calea pomului vieţii .

CApitoLuL 4

ŞI Adam a cunoscut-o pe Eva, soţia lui, şi ea a rămas însăr-

cinată şi a născut pe Cain şi a spus: Am primit un bărbat

de la DOMNUL .
2 Şi ea a mai născut pe fratele lui, Abel . Şi Abel era păzitor de
oi, dar Cain era lucrător al pământului .
3 ¶ Şi s-a întâmplat că, după un timp, Cain a adus un dar
DOMNULUI, din rodul pământului .
4 Şi Abel, de asemenea, a adus din întâii născuţi ai turmei
sale şi din grăsimea lor . Şi DOMNUL s-a uitat cu plăcere la
Abel şi la darul său .
5 Dar la Cain şi la darul său nu s-a uitat cu plăcere . Şi Cain
s-a înfuriat tare şi i s-a posomorât faţa .
6 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Cain: De ce eşti furios? Şi de ce
ţi s-a posomorât faţa?
7 Dacă faci bine, nu vei fi acceptat? Iar dacă nu faci bine, pă-
catul pândeşte la uşă . Şi dorinţa lui se ţine de tine, dar tu să
stăpâneşti peste el .
8  ¶  Iar  Cain  a  vorbit  cu  Abel,  fratele  său,  şi  s-a  întâmplat,
când erau ei în câmp, că s-a ridicat Cain împotriva lui Abel,
fratele său, şi l-a ucis .
9 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Cain: Unde este Abel, fratele tău?
Iar el a spus: Nu ştiu; sunt eu păzitorul fratelui meu?
10 Iar el a spus: Ce ai făcut? Vocea sângelui fratelui tău strigă
din pământ către mine .
11 Şi acum eşti blestemat de pe pământul care şi-a deschis
gura să primească sângele fratelui tău din mâna ta .

Geneza  6

12 Când lucrezi pământul, acesta nu îţi va mai da de aici îna-
inte puterea lui; un fugar şi un rătăcitor vei fi pe pământ .
13 ¶ Şi Cain a spus DOMNULUI: Pedeapsa mea este mai mare
decât o pot purta .
14 Iată, tu m-ai alungat astăzi de pe faţa pământului şi de la
faţa ta voi fi ascuns şi voi fi un fugar şi un rătăcitor pe pă-
mânt şi se va întâmpla că oricine mă găseşte mă va ucide .
15 Şi DOMNUL i-a spus: De aceea, oricine ucide pe Cain, va
fi pedepsit de şapte ori . Şi DOMNUL a pus un semn pe Cain,
ca nu cumva cineva, găsindu-l, să îl ucidă .
16 ¶ Şi Cain a ieşit din faţa  DOMNULUI şi a locuit în ţara
Nod, la est de Eden .
17 Şi Cain a cunoscut-o pe soţia sa şi ea a rămas însărcinată
şi a născut pe Enoh; şi a zidit o cetate şi a pus numele cetăţii
după numele fiului său, Enoh .
18 Şi lui Enoh i s-a născut Irad; şi Irad a născut pe Mehuiael;
şi  Mehuiael  a  născut  pe  Metuşael;  şi  Metuşael  a  născut  pe
Lameh .
19 ¶ Şi Lameh şi-a luat două soţii: numele uneia era Ada şi
numele celeilalte, Ţila .
20 Şi Ada a născut pe Iabal: el a fost tatăl celor ce locuiesc în
corturi şi au vite .
21 Şi numele fratelui său era Iubal: el a fost tatăl celor ce mâ-
nuiesc harpa şi instrumentul de suflat .
22 Şi Ţila, de asemenea, a născut pe Tubal-Cain, instructor
al fiecărui meşteşugar în aramă şi fier; şi sora lui Tubal-Cain
a fost Naama .
23 ¶ Şi Lameh a spus soţiilor lui, Ada şi Ţila: Auziţi vocea
mea,  voi  soţiile  lui  Lameh,  daţi  ascultare  la  vorbirea  mea:
pentru  că  am  ucis  un  om  pentru  rănirea  mea  şi  un  tânăr
pentru vânătaia mea .
24 Dacă va fi răzbunat Cain de şapte ori, cu adevărat, Lameh
de şaptezeci şi şapte de ori .
25 ¶ Şi Adam a cunoscut-o din nou pe soţia lui şi ea a născut
un  fiu  şi  i-a  pus  numele  Set:  Pentru  că  Dumnezeu,  a  spus
ea, mi-a rânduit o altă sămânţă în locul lui Abel, pe care l-a
ucis Cain .
26 Şi lui Set, de asemenea, i s-a născut un fiu şi i-a pus nu-
mele  Enos:  atunci  au  început  oamenii  să  cheme  numele
DOMNULUI .

CApitoLuL 5

ACEASTA  este  cartea  generaţiilor  lui  Adam .  În  ziua

în  care  Dumnezeu  a  creat  om,  după  asemănarea  lui

Dumnezeu l-a făcut .
2 Parte bărbătească şi parte femeiască i-a creat şi i-a binecu-
vântat şi le-a pus numele lor, Adam, în ziua în care au fost
creaţi .
3 ¶ Şi Adam a trăit o sută treizeci de ani şi a născut un fiu
în propria lui asemănare, după chipul lui, şi i-a pus numele
Set;
4 Şi zilele lui Adam, după ce a născut pe Set, au fost de opt
sute de ani; şi a născut fii şi fiice;
5 Şi toate zilele pe care Adam le-a trăit au fost nouă sute trei-
zeci de ani; şi a murit .
6 ¶ Şi Set a trăit o sută cinci ani şi a născut pe Enos;
7 Şi Set a trăit, după ce a născut pe Enos, opt sute şapte ani;
şi a născut fii şi fiice;
8 Şi toate zilele lui Set au fost nouă sute doisprezece ani; şi
a murit .
9 ¶ Şi Enos a trăit nouăzeci de ani şi a născut pe Cainan;
10  Şi  Enos  a  trăit,  după  ce  a  născut  pe  Cainan,  opt  sute

11

cincisprezece ani; şi a născut fii şi fiice;
11  Şi  toate  zilele  lui  Enos  au  fost  nouă  sute  cinci  ani;  şi  a
murit .
12  ¶  Şi  Cainan  a  trăit  şaptezeci  de  ani  şi  a  născut  pe
Mahalaleel;
13 Şi Cainan a trăit, după ce a născut pe Mahalaleel, opt sute
patruzeci de ani; şi a născut fii şi fiice;
14 Şi toate zilele lui Cainan au fost nouă sute zece ani; şi a
murit .
15 ¶ Şi Mahalaleel a trăit şaizeci şi cinci de ani şi a născut
pe Iared;
16 Şi Mahalaleel a trăit, după ce a născut pe Iared, opt sute
treizeci de ani; şi a născut fii şi fiice;
17 Şi toate zilele lui Mahalaleel au fost opt sute nouăzeci şi
cinci de ani; şi a murit .
18 ¶ Şi Iared a trăit o sută şaizeci şi doi de ani şi a născut pe
Enoh;
19 Şi Iared a trăit după ce a născut pe Enoh, opt sute de ani;
şi a născut fii şi fiice;
20 Şi toate zilele lui Iared au fost nouă sute şaizeci şi doi de
ani; şi a murit .
21  ¶  Şi  Enoh  a  trăit  şaizeci  şi  cinci  de  ani  şi  a  născut  pe
Metusala;
22  Şi  Enoh  a  umblat  cu  Dumnezeu,  după  ce  a  născut  pe
Metusala trei sute de ani; şi a născut fii şi fiice;
23 Şi toate zilele lui Enoh au fost trei sute şaizeci şi cinci de
ani;
24 Şi Enoh a umblat cu Dumnezeu: şi nu a mai fost, pentru
că Dumnezeu l-a luat .
25 ¶ Şi Metusala a trăit o sută optzeci şi şapte de ani şi a năs-
cut pe Lameh;
26 Şi Metusala a trăit, după ce a născut pe Lameh, şapte sute
optzeci şi doi de ani; şi a născut fii şi fiice;
27 Şi toate zilele lui Metusala au fost nouă sute şaizeci şi nouă
de ani; şi a murit .
28 ¶ Şi Lameh a trăit o sută optzeci şi doi de ani şi a născut
un fiu;
29  Şi  i-a  pus  numele  Noe,  spunând:  Acesta  ne  va  mângâia
pentru  lucrarea  noastră  şi  osteneala  mâinilor  noastre,  din
cauza pământului pe care Dumnezeu l-a blestemat .
30 Şi Lameh a trăit, după ce a născut pe Noe, cinci sute no-
uăzeci şi cinci de ani; şi a născut fii şi fiice;
31 Şi toate zilele lui Lameh au fost şapte sute şaptezeci şi şap-
te de ani; şi a murit .
32 Şi Noe a fost în vârstă de cinci sute de ani; şi Noe a născut
pe Sem, Ham şi Iafet .

CApitoLuL 6

ŞI s-a întâmplat, pe când oamenii au început a se înmulţi

pe faţa pământului şi li s-au născut fiice,

2  Că  fiii  lui  Dumnezeu  au  văzut  că  fiicele  oamenilor  erau
frumoase şi şi-au luat soţii din toate pe care le-au ales .
3 ¶ Şi DOMNUL a spus: Duhul meu nu se va lupta întotdeau-
na cu omul, căci el este de asemenea şi carne; totuşi zilele lui
vor fi o sută douăzeci de ani .
4 ¶ Erau uriaşi pe pământ în acele zile şi, de asemenea, după
aceea, când fiii lui Dumnezeu au intrat la fiicele oamenilor
şi ele le-au născut copii, aceştia au devenit oameni puternici,
care au fost în vechime oameni de renume .
5 Şi Dumnezeu a văzut că stricăciunea omului era mare pe
pământ şi că fiecare imaginaţie a gândurilor inimii sale era
numai facere de rău continuă .

Geneza  8

6 ¶ Şi aceasta l-a făcut pe DOMNUL să se pocăiască pentru că
a făcut pe om pe pământ şi l-a mâhnit în inima lui .
7 Şi DOMNUL a spus: Voi nimici de pe faţa pământului pe
omul pe care l-am creat, deopotrivă om şi animal şi târâtoa-
rea şi păsările cerului, fiindcă aceasta mă face să mă pocăiesc
că i-am făcut .
8 ¶ Dar Noe a găsit har în ochii DOMNULUI .
9  Acestea  sunt  generaţiile  lui  Noe:  Noe  a  fost  un  bărbat
drept  şi  desăvârşit  în  generaţiile  lui  şi  Noe  a  umblat  cu
Dumnezeu .
10 Şi Noe a născut trei fii: Sem, Ham şi Iafet .
11 Şi pământul era corupt înaintea lui Dumnezeu şi pămân-
tul era umplut cu violenţă .
12 Şi Dumnezeu a privit peste pământ şi, iată, acesta era co-
rupt, pentru că toată făptura şi-a corupt calea pe pământ .
13 Şi Dumnezeu i-a spus lui Noe: Sfârşitul a toată făptura a
ajuns înaintea mea, fiindcă pământul este umplut cu violen-
ţă prin ei; şi, iată, îi voi nimici împreună cu pământul .
14 ¶ Fă-ţi o arcă din lemn de gofer, camere să faci în arcă şi să
o smoleşti pe dinăuntru şi pe dinafară cu smoală .
15 Şi acesta este modelul după care să o faci: Lungimea arcei
să fie de trei sute de coţi, lăţimea acesteia cincizeci de coţi şi
înălţimea acesteia treizeci de coţi .
16 Să faci arcei o fereastră, deasupra, să o termini la un cot de
la acoperiş, şi uşa arcei să o aşezi în latura arcei; să faci arca
cu trei nivele: jos, al doilea şi al treilea .
17 Şi iată, eu, chiar eu, voi aduce un potop de ape peste pă-
mânt, pentru a nimici toată făptura de sub cer, în care este
suflarea vieţii şi fiecare lucru care este pe pământ va muri .
18 Dar cu tine îmi voi întemeia legământul meu; şi să intri în
arcă, tu şi fiii tăi şi soţia ta şi soţiile fiilor tăi cu tine .
19 Şi din fiecare vieţuitoare a toată făptura, două din fiecare
soi, să aduci în arcă, pentru a le ţine în viaţă cu tine; să fie
parte bărbătească şi parte femeiască .
20 Din păsări, după felul lor, şi din vite, după felul lor, şi din
fiecare târâtoare a pământului, după felul ei, două din fiecare
soi vor veni la tine, pentru a le ţine în viaţă .
21 Şi ia la tine din toată mâncarea care se mănâncă şi strân-
ge-o la tine şi va fi mâncare pentru tine şi pentru ele .
22 Astfel a făcut Noe, conform cu tot ceea ce Dumnezeu i-a
poruncit, astfel a făcut el .

CApitoLuL 7

ŞI  DOMNUL i-a spus lui Noe: Intră tu şi toată casa ta în

arcă,  fiindcă  te-am  văzut  drept  înaintea  mea  în  această

generaţie .
2  Din  fiecare  fiară  curată  să  iei  la  tine  câte  şapte  perechi,
partea bărbătească şi partea sa femeiască, şi din fiarele care
nu  sunt  curate,  câte  două,  partea  bărbătească  şi  partea  sa
femeiască .
3 Din păsările cerului de asemenea câte şapte perechi, par-
tea bărbătească şi partea femeiască, pentru a ţine sămânţă în
viaţă peste faţa întregului pământ .
4 Căci încă şapte zile şi voi face să plouă peste pământ pa-
truzeci de zile şi patruzeci de nopţi şi orice lucru viu pe care
l-am făcut, îl voi distruge de pe faţa pământului .
5  ¶  Şi  Noe  a  făcut  conform  cu  tot  ceea  ce  DOMNUL  i-a
poruncit .
6 Şi Noe era în vârstă de şase sute de ani când potopul apelor
era peste pământ .
7 ¶ Şi Noe a intrat şi fiii lui şi soţia lui şi soţiile fiilor lui cu el
în arcă, din cauza apelor potopului .

12

8 Din fiare curate şi din fiare care nu sunt curate şi din păsări
şi din fiecare lucru care se târăşte pe pământ,
9 Au intrat două câte două la Noe în arcă, partea bărbătească
şi partea femeiască, aşa cum Dumnezeu a poruncit lui Noe .
10  Şi  s-a  întâmplat,  după  şapte  zile,  că  apele  potopului  au
venit peste pământ .
11 ¶ În anul şase sute al vieţii lui Noe, în luna a doua, în a
şaptesprezecea  zi  a  lunii,  în  acea  zi  au  fost  toate  fântânile
marelui adânc despicate şi ferestrele cerului s-au deschis .
12 Şi ploaia a fost peste pământ patruzeci de zile şi patruzeci
de nopţi .
13 În chiar aceeaşi zi a intrat Noe şi Sem şi Ham şi Iafet, fiii
lui Noe şi soţia lui Noe şi cele trei soţii ale fiilor săi cu ei în
arcă;
14 Ei şi fiecare fiară după felul ei şi toate vitele după felul lor
şi fiecare târâtoare ce se târăşte pe pământ după felul ei şi fie-
care pasăre după felul ei, fiecare păsărică din fiecare specie .
15 Şi au intrat la Noe în arcă două câte două din toată făptu-
ra în care este suflarea vieţii .
16 Şi cele ce au intrat, au intrat partea bărbătească şi partea
femeiască din toată făptura, aşa cum Dumnezeu i-a porun-
cit lui; şi DOMNUL l-a închis înăuntru .
17 ¶ Şi potopul a fost patruzeci de zile peste pământ şi apele
au crescut şi au purtat sus arca şi aceasta a fost înălţată dea-
supra pământului .
18 Şi apele se înălţau şi s-au înmulţit foarte mult asupra pă-
mântului şi arca mergea pe faţa apelor .
19 Şi apele s-au înălţat peste măsură asupra pământului şi toţi
munţii înalţi, care erau sub întregul cer, au fost acoperiţi .
20  Apele  s-au  înălţat  cu  cincisprezece  coţi  deasupra  lor  şi
munţii au fost acoperiţi .
21 ¶ Şi toată făptura care mişca pe pământ a murit, deopo-
trivă pasăre şi vită şi fiară şi fiecare târâtoare care se târăşte
pe pământ şi fiecare om;
22 Toate în a căror nări era suflarea vieţii, toate câte erau pe
uscat, au murit .
23 Şi orice lucru viu care a fost pe faţa pământului a fost ni-
micit, deopotrivă om şi vită şi târâtoarele şi pasărea cerului;
şi acestea au fost nimicite de pe pământ; şi numai Noe a ră-
mas în viaţă şi cei ce erau cu el în arcă .
24 Şi apele s-au înălţat asupra pământului o sută cincizeci
de zile .

CApitoLuL 8

ŞI Dumnezeu şi-a adus aminte de Noe şi de fiecare vieţui-

toare şi de toate vitele care erau cu el în arcă; şi Dumnezeu

a făcut să treacă un vânt peste pământ şi apele s-au retras;
2  De  asemenea  fântânile  adâncului  şi  ferestrele  cerului  au
fost închise şi ploaia din cer a fost oprită;
3 Şi apele se retrăgeau de pe pământ continuu şi după ce s-au
sfârşit o sută cincizeci de zile, apele s-au împuţinat .
4 ¶ Şi arca s-a aşezat în a şaptea lună, în a şaptesprezecea zi a
lunii, pe munţii Ararat .
5 Şi apele au scăzut continuu până în luna a zecea: în luna a
zecea, în prima zi a lunii, s-au văzut vârfurile munţilor .
6 ¶ Şi s-a întâmplat, după ce s-au sfârşit patruzeci de zile, că
Noe a deschis fereastra arcei pe care o făcuse,
7 Şi a trimis înainte un corb, care a ieşit şi a mers încolo şi
încoace, până când au secat apele de pe pământ .
8 De asemenea a trimis de la el un porumbel, să vadă dacă
apele s-au retras de pe faţa pământului;
9 Dar porumbelul nu a găsit odihnă pentru talpa piciorului

Geneza  10

său şi s-a întors la el în arcă, pentru că apele erau pe faţa în-
tregului pământ; atunci a întins mâna şi l-a luat şi l-a dus la
el în arcă .
10 Şi a mai stat alte şapte zile şi din nou a trimis porumbelul
afară din arcă;
11 Şi porumbelul a venit la el seara şi, iată, în ciocul lui era
o frunză de măslin proaspăt ruptă, aşa că Noe a cunoscut că
apele s-au retras de pe pământ .
12 Şi a mai stat alte şapte zile şi a trimis porumbelul, care nu
s-a mai întors la el .
13 ¶ Şi s-a întâmplat în anul şase sute şi unu, în prima lună,
în prima zi a lunii, apele au secat de pe pământ; şi Noe a ri-
dicat acoperişul arcei şi a privit şi, iată, faţa pământului era
uscată .
14 Şi în a doua lună, în a douăzeci şi şaptea zi a lunii, pămân-
tul a fost uscat .
15 ¶ Şi Dumnezeu i-a vorbit lui Noe, spunând:
16 Ieşi din arcă, tu şi soţia ta şi fiii tăi şi soţiile fiilor tăi cu
tine .
17  Scoate  împreună  cu  tine  fiecare  vieţuitoare  care este  cu
tine, a toată făptura, deopotrivă pasăre şi vită şi fiecare tâ-
râtoare care se târăşte pe pământ, ca acestea să nască abun-
dent  pe  pământ  şi  să  fie  roditoare  şi  să  se  înmulţească  pe
pământ .
18 Şi Noe a ieşit şi fiii lui şi soţia lui şi soţiile fiilor lui cu el;
19 Fiecare fiară, fiecare târâtoare şi fiecare pasăre şi orice se
târăşte pe pământ, după felurile lor, au ieşit afară din arcă .
20 ¶ Şi Noe a zidit un altar DOMNULUI şi a luat din fiecare
fiară curată şi din fiecare pasăre curată şi a adus ofrande arse
pe altar .
21 Şi DOMNUL a mirosit o aromă dulce şi DOMNUL a spus
în inima sa: Nu voi mai blestema din nou pământul vreo-
dată din cauza omului, pentru că imaginaţia inimii omului
este facere de rău din tinereţea lui, nici nu voi mai lovi din
nou vreodată fiecare vieţuitoare, aşa cum am făcut .
22 Cât timp pământul rămâne, semănatul şi seceratul şi frig
şi arşiţă şi vară şi iarnă şi zi şi noapte nu vor înceta .

CApitoLuL 9

ŞI  Dumnezeu  a  binecuvântat  pe  Noe  şi  pe  fiii  lui  şi  le-a

spus: Fiţi roditori şi înmulţiţi-vă şi umpleţi pământul .
2 Şi teama de voi şi groaza de voi va fi peste fiecare fiară a pă-
mântului şi peste fiecare pasăre a cerului, peste tot ce mişcă
pe pământ şi peste toţi peştii mării; în mâna voastră sunt ele
predate .
3 Tot ce mişcă şi trăieşte va fi mâncare pentru voi; precum
planta verde, v-am dat toate lucrurile .
4 Dar carnea cu viaţa din ea, ceea ce este sângele din ea, să
nu mâncaţi .
5 Şi cu adevărat sângele vostru, al vieţilor voastre, îl voi cere,
din mâna fiecărei fiare îl voi cere şi din mâna omului, din
mâna fiecărui frate al omului voi cere viaţa omului .
6 Oricine varsă sângele omului, prin om sângele lui să fie văr-
sat: pentru că după chipul lui Dumnezeu l-a făcut pe om .
7 Şi voi fiţi roditori şi înmulţiţi-vă, naşteţi abundent pe pă-
mânt şi înmulţiţi-vă pe acesta .
8  ¶  Şi  Dumnezeu  i-a  vorbit  lui  Noe  şi  fiilor  lui  cu  el,
spunând:
9 Şi eu, iată, întemeiez legământul meu cu voi şi cu sămânţa
voastră după voi;
10  Şi  cu  fiecare  creatură  vie  care  este  cu  voi,  dintre  pă-
sări, dintre vite şi dintre fiecare fiară a pământului cu voi,

13

de la tot  ceea ce  iese afară din  arcă,  până la fiecare fiară  a
pământului .
11 Şi voi întemeia legământul meu cu voi şi nici nu va mai
fi toată făptura stârpită vreodată prin apele unui potop, nici
nu va mai fi vreodată un potop să distrugă pământul .
12 ¶ Şi Dumnezeu a spus: Acesta este semnul legământului
pe care îl fac între mine şi voi şi fiecare creatură vie care este
cu voi, pentru generaţii pentru totdeauna:
13 Eu aşez curcubeul meu în nor şi acesta va fi ca semn al
unui legământ între mine şi pământ .
14 Şi se va întâmpla, când aduc un nor peste pământ, că se va
vedea curcubeul în nor:
15 Şi îmi voi aduce aminte de legământul meu, care este între
mine şi voi şi fiecare creatură vie a toată făptura; şi apele nu
vor mai deveni un potop ca să nimicească toată făptura .
16 Şi curcubeul va fi în nor şi îl voi privi, ca să îmi amintesc
de  legământul  veşnic  dintre  Dumnezeu  şi  fiecare  creatură
vie, a toată făptura, care este pe pământ .
17 Şi Dumnezeu i-a spus lui Noe: Acesta este semnul legă-
mântului, pe care l-am întemeiat între mine şi toată făptura
care este pe pământ .
18 ¶ Şi fiii lui Noe, care au ieşit din arcă, au fost Sem şi Ham
şi Iafet; şi Ham este tatăl lui Canaan .
19 Aceştia sunt cei trei fii ai lui Noe şi din ei a fost acoperit
întregul pământ .
20 Şi Noe a început a fi agricultor şi a sădit o vie;
21 Şi a băut din vin şi s-a îmbătat şi s-a dezgolit înăuntrul
cortului său .
22 Şi Ham, tatăl lui Canaan, a văzut goliciunea tatălui său şi
a spus celor doi fraţi ai săi de afară .
23 Şi Sem şi Iafet au luat o haină şi au pus-o peste amândoi
umerii lor şi au mers cu spatele şi au acoperit goliciunea ta-
tălui lor şi feţele lor erau întoarse şi nu au văzut goliciunea
tatălui lor .
24 Şi Noe s-a trezit din beţia vinului său şi a cunoscut ceea ce
fiul său mai tânăr i-a făcut .
25 Şi a spus: Blestemat fie Canaan, un servitor al servitorilor
va fi el fraţilor săi .
26 Şi a spus: Binecuvântat fie DOMNUL Dumnezeul lui Sem;
şi Canaan va fi servitorul lui .
27 Dumnezeu va lărgi pe Iafet şi va locui în corturile lui Sem
şi Canaan va fi servitorul lui .
28 ¶ Şi Noe a trăit după potop trei sute cincizeci de ani .
29 Şi toate zilele lui Noe au fost nouă sute cincizeci de ani;
şi a murit .

CApitoLuL 10

ACUM acestea sunt generaţiile fiilor lui Noe: Sem, Ham

şi Iafet; şi li s-au născut fii după potop .

2 Fiii lui Iafet: Gomer şi Magog şi Madai şi Iavan şi Tubal şi
Meşec şi Tiras .
3 Şi fiii lui Gomer: Aşchenaz şi Rifat şi Togarma .
4 Şi fiii lui Iavan: Elişa şi Tarsis, Chitim şi Dodanim .
5  Prin  aceştia  au  fost  împărţite  insulele  neamurilor  în  pă-
mânturile lor, fiecare după limba lui, după familiile lor, în
naţiunile lor .
6 ¶ Şi fiii lui Ham: Cuş şi Miţraim şi Put şi Canaan .
7 Şi fiii lui Cuş: Seba şi Havila şi Sabta şi Raema şi Sabteca; şi
fiii lui Raema: Şeba şi Dedan .
8 Şi Cuş a născut pe Nimrod, el a început să fie unul puternic
pe pământ .
9  El  era  un  vânător  puternic  înaintea  DOMNULUI,  de

Geneza  12

aceea s-a spus: Precum Nimrod, puternicul vânător înaintea
DOMNULUI .
10 Şi începutul împărăţiei sale a fost Babel şi Erec şi Acad şi
Calne, în ţara Şinar .
11  Din  acea  ţară  a  ieşit  Aşur  şi  a  zidit  Ninive  şi  cetatea
Rehobot şi Calah,
12  Şi  Resen,  între  Ninive  şi  Calah;  aceasta  este  o  mare
cetate .
13 Şi Miţraim a născut pe ludimi şi pe anamimi şi pe leha-
bimi şi pe naftuhimi,
14 Şi pe patrusimi şi pe casluhimi, (din care au venit filisteni)
şi pe caftorimi .
15 ¶ Şi Canaan a născut pe Sidon, întâiul său născut, şi pe
Het,
16 Şi pe iebusiţi şi pe amoriţi şi pe ghirgasiţi,
17 Şi pe hiviţi şi pe archiţi şi pe siniţi,
18 Şi pe arvadiţi şi pe ţemariţi şi pe hamatiţi şi după aceea
familiile canaaniţilor au fost împrăştiate peste tot .
19  Şi  graniţa  canaaniţilor  era  de  la  Sidon,  precum  vii  la
Gherar,  spre  Gaza,  cum  mergi  spre  Sodoma  şi  Gomora  şi
Adma şi Zeboim, până la Leşa .
20 Aceştia sunt fiii lui Ham, după familiile lor, după limbile
lor, în ţările lor şi în naţiunile lor .
21 ¶ Lui Sem, de asemenea, tatăl tuturor copiilor lui Eber,
fratele  lui  Iafet,  care  este  mai  vârstnic,  şi  lui  i  s-au  născut
copii .
22 Copiii lui Sem: Elam şi Aşur şi Arpacşad şi Lud şi Aram .
23 Şi copiii lui Aram: Uţ şi Hul şi Gheter şi Maş .
24 Şi Arpacşad a născut pe Şelah şi Şelah a născut pe Eber .
25 Şi lui Eber i s-au născut doi fii: numele unuia a fost Peleg,
pentru  că  în  zilele  lui  a  fost  pământul  împărţit,  şi  numele
fratelui său a fost Ioctan .
26 Şi Ioctan a născut pe Almodad şi pe Şelef şi pe Haţarmavet
şi pe Ierah,
27 Şi pe Hadoram şi pe Uzal şi pe Dicla,
28 Şi pe Obal şi pe Abimael şi pe Şeba,
29 Şi pe Ofir şi pe Havila şi pe Iobab, toţi aceştia au fost fiii
lui Ioctan .
30 Şi locuinţa lor era de la Meşa, aşa cum mergi spre Sefar,
un munte spre est .
31 Aceştia sunt fiii lui Sem, după familiile lor, după limbile
lor, în ţările lor, după naţiunile lor .
32 Acestea sunt familiile fiilor lui Noe, după generaţiile lor;
în naţiunile lor şi prin aceştia au fost naţiunile împărţite pe
pământ după potop .

CApitoLuL 11

vorbire .

ŞI întreg pământul era cu o singură limbă şi cu o singură

2 Şi s-a întâmplat, cum au călătorit de la est, că au găsit o
câmpie în ţara Şinar şi au locuit acolo .
3 Şi au spus unul altuia: Haidem să facem cărămizi şi să le
ardem bine . Şi au avut cărămidă ca piatră şi smoală au avut
ca mortar .
4 Şi au spus: Haidem să ne zidim o cetate şi un turn, al că-
rui vârf să ajungă până la cer; şi să ne facem un nume, ca
nu cumva să fim împrăştiaţi pretutindeni pe faţa întregului
pământ .
5  Şi  DOMNUL  a  coborât  să  vadă  cetatea  şi  turnul,  pe  care
copiii oamenilor le-au zidit .
6 Şi DOMNUL a spus: Iată, poporul este unul şi ei toţi au o
singură limbă şi au început să facă aceasta, şi acum nimic nu

îi va opri din ceea ce au de gând să facă .
7 Haidem să coborâm, şi acolo să le încurcăm limba, ca ei să
nu mai înţeleagă vorbirea unuia către celălalt .
8 Astfel DOMNUL i-a împrăştiat pretutindeni de acolo, peste
faţa întregului pământ; şi au încetat a zidi cetatea .
9 De aceea i s-a pus numele Babel, pentru că acolo DOMNUL
a încurcat limba întregului pământ; şi de acolo DOMNUL i-a
împrăştiat peste faţa întregului pământ .
10 ¶ Acestea sunt generaţiile lui Sem: Sem era în vârstă de o
sută de ani şi a născut pe Arpacşad, la doi ani după potop;
11 Şi Sem a trăit, după ce a născut pe Arpacşad, cinci sute de
ani; şi a născut fii şi fiice .
12 Şi Arpacşad a trăit treizeci şi cinci de ani şi a născut pe
Şelah;
13 Şi Arpacşad a trăit, după ce a născut pe Şelah, patru sute
trei ani; şi a născut fii şi fiice .
14 Şi Şelah a trăit treizeci de ani şi a născut pe Eber;
15 Şi Şelah a trăit, după ce a născut pe Eber, patru sute trei
ani; şi a născut fii şi fiice .
16 Şi Eber a trăit treizeci şi patru de ani şi a născut pe Peleg;
17 Şi Eber a trăit, după ce a născut pe Peleg, patru sute trei-
zeci de ani; şi a născut fii şi fiice .
18 Şi Peleg a trăit treizeci de ani şi a născut pe Reu;
19 Şi Peleg a trăit, după ce a născut pe Reu, două sute şi nouă
ani; şi a născut fii şi fiice .
20 Şi Reu a trăit treizeci şi doi de ani şi a născut pe Serug;
21 Şi Reu a trăit, după ce a născut pe Serug, două sute şapte
ani; şi a născut fii şi fiice .
22 Şi Serug a trăit treizeci de ani şi a născut pe Nahor;
23 Şi Serug a trăit, după ce a născut pe Nahor; două sute de
ani şi a născut fii şi fiice .
24  Şi  Nahor  a  trăit  douăzeci  şi  nouă  de  ani  şi  a  născut  pe
Terah;
25 Şi Nahor a trăit, după ce a născut pe Terah, o sută nouă-
sprezece ani; şi a născut fii şi fiice .
26  Şi  Terah  a  trăit  şaptezeci  de  ani  şi  a  născut  pe  Avram,
Nahor şi Haran .
27 ¶ Şi acestea sunt generaţiile lui Terah: Terah a născut pe
Avram, pe Nahor, şi pe Haran şi Haran a născut pe Lot .
28 Şi Haran a murit înaintea tatălui său, Terah, în ţara naş-
terii sale, în Urul caldeilor .
29 Şi Avram şi Nahor şi-au luat soţii: numele soţiei lui Avram
era Sarai şi numele soţiei lui Nahor, Milca, fiica lui Haran,
tatăl Milcăi şi tatăl Iscăi .
30 Dar Sarai era stearpă, ea nu avea copil .
31 Şi Terah a luat pe Avram, fiul său, şi pe Lot, fiul lui Haran,
fiul fiului său, şi pe Sarai, nora lui, soţia fiului său, Avram,
şi a ieşit împreună cu ei din Urul Caldeilor, ca să meargă în
ţara lui Canaan; şi au venit la Haran şi au locuit acolo .
32 Şi zilele lui Terah au fost două sute cinci ani; şi Terah a
murit în Haran .

CApitoLuL 12

ŞI  DOMNUL  îi  spusese  lui  Avram:  Ieşi  din  ţara  ta  şi  din

rudenia ta şi din casa tatălui tău, spre o ţară pe care ţi-o

voi arăta;
2 Şi voi face din tine o mare naţiune şi te voi binecuvânta şi
voi face numele tău mare şi vei fi o binecuvântare;
3 Şi voi binecuvânta pe cel ce te binecuvântează şi voi bleste-
ma pe cel ce te blestemă şi în tine toate familiile pământului
vor fi binecuvântate .
4 ¶ Astfel Avram a ieşit, aşa cum DOMNUL i-a spus, şi Lot a

14

Geneza  14

mers cu el; şi Avram era în vârstă de şaptezeci şi cinci de ani
când a plecat din Haran .
5 Şi Avram a luat pe Sarai, soţia lui, şi pe Lot, fiul fratelui, său
şi toată averea pe care au adunat-o şi sufletele pe care le-au
obţinut în Haran şi au ieşit să meargă în ţara lui Canaan şi
au venit în ţara lui Canaan .
6 ¶ Şi Avram a trecut prin ţară până la locul din Sihem, la
stejarul lui More . Şi canaanitul era atunci în ţară .
7 Şi DOMNUL i s-a arătat lui Avram şi a spus: Seminţei tale
voi da această ţară; şi acolo a zidit un altar DOMNULUI, care
i s-a arătat .
8 Şi el s-a mutat de acolo la un munte, la est de Betel, şi şi-a
întins cortul, având Betel la vest şi Hai la est; şi acolo a zidit
un altar DOMNULUI şi a chemat numele DOMNULUI .
9 Şi Avram a călătorit, mergând tot spre sud .
10 ¶ Şi a fost o foamete în ţară şi Avram a coborât în Egipt să
locuiască temporar acolo, pentru că foametea era apăsătoare
în ţară .
11 Şi s-a întâmplat, când s-a apropiat să intre în Egipt, că el
i-a spus Sarei, soţia lui: Acum iată, ştiu că eşti o femeie fru-
moasă la vedere,
12 De aceea se va întâmpla, când egiptenii te vor vedea, că
vor spune: Aceasta este soţia lui; şi mă vor ucide, dar pe tine
te vor păstra în viaţă .
13 Spune, te rog, că eşti sora mea, ca să îmi fie bine din cauza
ta şi sufletul meu să trăiască din cauza ta .
14  ¶  Şi  s-a  întâmplat,  pe  când  Avram  a  ajuns  în  Egipt,  că
egiptenii au văzut femeia că era foarte frumoasă .
15 Prinţii lui Faraon de asemenea au văzut-o şi au lăudat-o
înaintea lui Faraon; şi femeia a fost luată în casa lui Faraon .
16 Şi l-a tratat bine pe Avram din cauza ei şi avea oi şi boi şi
catâri şi servitori şi servitoare şi măgăriţe şi cămile .
17 Şi DOMNUL a lovit cu plăgi pe Faraon şi casa lui, cu plăgi
mari din cauza lui Sarai, soţia lui Avram .
18 Şi Faraon a chemat pe Avram şi a spus: Ce este aceasta ce
mi-ai făcut? De ce nu mi-ai spus că era soţia ta?
19 De ce ai spus: Ea este sora mea; astfel că aproape am luat-o
de soţie? De aceea acum, iat-o pe soţia ta, ia-o şi pleacă .
20 Şi Faraon a poruncit oamenilor săi referitor la el şi l-au
trimis de la ei, pe el şi pe soţia lui şi tot ce avea .

CApitoLuL 13

ŞI Avram a urcat din Egipt, el şi soţia lui şi tot ce avea, şi

Lot împreună cu el, în sudul Canaanului .

2 Şi Avram era foarte bogat în vite, în argint şi în aur .
3 Şi a mers în călătoriile lui din sud chiar până la Betel, până
la locul unde fusese cortul său la început, între Betel şi Hai;
4 Până la locul altarului, pe care l-a făcut acolo la început; şi
acolo Avram a chemat numele DOMNULUI .
5 ¶ Şi de asemenea Lot, care a mers cu Avram, avea turme şi
cirezi şi corturi .
6 Şi ţara nu era în stare să îi ţină ca să poată locui împreu-
nă, pentru că averea lor era mare, astfel că nu puteau locui
împreună .
7 Şi a fost o ceartă între păzitorii vitelor lui Avram şi păzito-
rii vitelor lui Lot; şi canaanitul şi perizitul locuiau pe atunci
în ţară .
8  Şi  Avram  i-a  spus  lui  Lot:  Să  nu  fie  ceartă,  te  rog,  între
mine şi tine şi între păzitorii mei şi păzitorii tăi, pentru că
suntem fraţi .
9  Nu  este  întreaga  ţară  înaintea  ta?  Desparte-te,  te  rog,  de
mine; dacă o vei lua la stânga, atunci eu voi merge la dreapta,

sau dacă mergi la dreapta, atunci eu voi merge la stânga .
10 ¶ Şi Lot şi-a ridicat ochii şi a privit toată câmpia Iordanului,
că aceasta era bine udată peste tot, înainte ca DOMNUL să fi dis-
trus Sodoma şi Gomora, era ca grădina DOMNULUI, asemenea
ţării Egiptului, cum vii la Ţoar .
11 Atunci Lot a ales pentru el toată câmpia Iordanului; şi Lot
a călătorit spre est; şi ei s-au despărţit unul de celălalt .
12 Avram a locuit în ţara lui Canaan şi Lot a locuit în cetăţile
din câmpie şi a întins cortul său spre Sodoma .
13 Dar oamenii din Sodoma erau peste măsură de stricaţi şi
păcătoşi înaintea DOMNULUI .
14 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Avram, după ce s-a despărţit Lot
de el: Ridică-ţi acum ochii şi priveşte din locul în care eşti spre
nord şi spre sud şi spre est şi spre vest,
15 Pentru că tot pământul pe care îl vezi, ţie ţi-l voi da şi se-
minţei tale pentru totdeauna .
16 Şi voi face sămânţa ta ca ţărâna pământului, astfel încât,
dacă un om poate număra ţărâna pământului, atunci va fi şi
sămânţa ta numărată .
17 Ridică-te, umblă prin ţară în lungimea acesteia şi în lăţi-
mea ei, pentru că ţie ţi-o voi da .
18  Atunci  Avram  şi-a  mutat  cortul  şi  a  venit  şi  a  locuit  în
câmpia lui Mamre, care este în Hebron; şi a zidit acolo un
altar DOMNULUI .

CApitoLuL 14

ŞI s-a întâmplat în zilele lui Amrafel, împărat al Şinarului,

Arioc,  împărat  al  Elasarului,  Chedorlaomer,  împărat  al

Elamului şi Tidal, împărat al naţiunilor,
2 Că aceştia au făcut război cu Bera, împăratul Sodomei, şi
cu  Birşa,  împăratul  Gomorei,  Şinab,  împărat  al  Admei,  şi
Şemeber,  împăratul  Ţeboimului,  şi  cu  împăratul  din  Bela,
care este Ţoar .
3  Toţi  aceştia  s-au  adunat  în  valea  Sidim,  care  este  marea
sărată .
4 Doisprezece ani au servit lui Chedorlaomer, şi în al trei-
sprezecelea an s-au răzvrătit .
5 Şi în al patrusprezecelea an a venit Chedorlaomer şi împă-
raţii care erau cu el şi au lovit pe refaimi în Aşterot Carnaim,
şi pe zuzimi în Ham, şi pe emimi în Şave Chiriataim,
6 Şi pe horiţi în muntele lor Seir, spre Elparan, care este lângă
pustie .
7 Şi ei s-au întors şi au venit la Enmişpat, care este Cades, şi
au  lovit  toată  ţara  amaleciţilor  şi  de  asemenea  pe  amoriţi,
care locuiesc în Haţeţon-tamar .
8 Şi au ieşit împăratul Sodomei şi împăratul Gomorei şi îm-
păratul Admei şi împăratul Ţeboimului şi împăratul din Bela
(care este Ţoar) şi au intrat în luptă cu ei în valea Sidim;
9 Cu Chedorlaomer, împăratul Elamului, şi cu Tidal împă-
ratul  naţiunilor,  şi  Amrafel,  împăratul  Şinarului,  şi  Arioc,
împăratul Elasarului; patru împăraţi cu cinci .
10 Şi valea Sidim era plină cu gropi de smoală; şi împăraţii
Sodomei şi Gomorei au fugit şi au căzut acolo; şi cei ce au
rămas au fugit la munte .
11 Şi au luat toate bunurile Sodomei şi Gomorei şi toate me-
rindele lor şi au plecat .
12  Şi  au  luat  pe  Lot,  fiul  fratelui  lui  Avram,  care  locuia  în
Sodoma, şi bunurile lui şi au plecat .
13 ¶ Şi a venit unul care scăpase şi a spus lui Avram, evreul,
căci locuia în câmpia lui Mamre amoritul, fratele lui Eşcol şi
fratele lui Aner; şi aceştia erau aliaţi cu Avram .
14 Şi când a auzit Avram că fratele său a fost luat captiv, a

15

Geneza  16

înarmat pe servitorii lui instruiţi, născuţi în casa lui, trei sute
şi optsprezece, şi i-a urmărit până la Dan .
15 Şi s-a împărţit împotriva lor, el şi servitorii lui, noaptea,
şi  i-a  lovit  şi  i-a  urmărit  până  la  Hoba,  care  este  la  stânga
Damascului .
16 Şi a adus înapoi toate bunurile şi de asemenea a adus îna-
poi pe fratele său, Lot, şi bunurile lui şi pe femei de asemenea
şi pe oameni .
17 ¶ Şi împăratul Sodomei a ieşit să îl întâmpine după în-
toarcerea lui de la măcelul lui Chedorlaomer şi a împăraţilor
care erau cu el, la valea Şave, care este valea împăratului .
18 Şi Melchisedec, împăratul Salemului, a adus pâine şi vin;
şi el era preotul Dumnezeului cel preaînalt .
19 Şi l-a binecuvântat şi a spus: Binecuvântat fie Avram de
Dumnezeul cel preaînalt, stăpânul cerului şi al pământului;
20  Şi  binecuvântat  fie  Dumnezeul  cel  preaînalt  care  a  dat
pe  duşmanii  tăi  în  mâna  ta .  Şi  Avram  i-a  dat  zeciuieli  din
toate .
21 ¶ Şi împăratul Sodomei i-a spus lui Avram: Dă-mi oame-
nii şi ia bunurile pentru tine .
22  Şi  Avram  a  spus  împăratului  Sodomei:  Mi-am  înălţat
mâna spre DOMNUL, Dumnezeul cel preaînalt, stăpânul ce-
rului şi pământului,
23 Că nu voi lua de la o aţă chiar până la o curea de sandală
şi că nu voi lua nimic din ceea ce este al tău, ca nu cumva să
spui: Eu l-am făcut pe Avram bogat;
24 În afară de ceea ce tinerii au mâncat şi partea oamenilor
care au fost cu mine, Aner, Eşcol şi Mamre, lasă-i să îşi ia
partea lor .

CApitoLuL 15

DUPă  aceste  lucruri,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la

Avram într-o viziune, spunând: Nu te teme Avrame, eu

sunt scutul tău şi răsplata ta peste măsură de mare .
2 Şi Avram a spus: Doamne DUMNEZEULE, ce îmi vei da,
văzând că mă duc fără copii, iar administratorul casei mele
este acest Eliezer din Damasc?
3 Şi Avram a spus: Iată, nu mi-ai dat nici o sămânţă şi, iată,
unul născut în casa mea este moştenitorul meu .
4  Şi,  iată,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  el,  spunând:  Nu
acesta  va  fi  moştenitorul  tău,  ci  cel  ce  va  ieşi  din  propriile
tale adâncuri va fi moştenitorul tău .
5 Şi l-a dus afară şi a spus: Priveşte acum spre cer şi numără
stelele, dacă eşti în stare să le numeri; şi i-a spus: Astfel va fi
sămânţa ta .
6 Iar el a crezut în DOMNUL, iar DOMNUL i-a socotit aceasta
pentru dreptate .
7 Şi i-a spus: Eu sunt DOMNUL care te-a scos din cetatea Ur a
caldeilor, ca să îţi dau această ţară să o moşteneşti .
8 Iar el a spus: Doamne DUMNEZEULE, din ce voi şti că o
voi moşteni?
9 Iar el i-a spus: Ia-mi o viţea de trei ani şi o capră de trei ani
şi un berbec de trei ani şi o turturea şi un porumbel tânăr .
10  Şi  a  luat  la  el  toate  acestea  şi  le-a  despicat  în  două  şi  a
aşezat fiecare bucată una în faţa alteia, dar păsările nu le-a
despicat .
11 Şi când păsările de pradă au coborât peste stârvuri, Avram
le-a alungat .
12 ¶ Şi când soarele apunea, un somn adânc a căzut peste
Avram şi, iată, o groază a unui mare întuneric a căzut peste
el .
13  Iar  DOMNUL  i-a  spus  lui  Avram:  Să  ştii  cu  adevărat  că

sămânţa ta va fi străină într-o ţară care nu este a lor şi vor
servi pe aceia, iar ei îi vor chinui patru sute de ani;
14 Şi de asemenea pe acea naţiune, căreia ei îi vor servi, o voi
judeca; şi după aceea vor ieşi din ea cu mare avuţie .
15 Iar tu vei merge la taţii tăi în pace şi vei fi îngropat la o
bătrâneţe frumoasă .
16 Dar în a patra generaţie vor veni din nou aici, pentru că
nelegiuirea amoriţilor nu este încă deplină .
17 ¶ Şi s-a întâmplat, după ce soarele a apus şi era întuneric,
că iată un cuptor fumegând şi o lampă arzând au trecut prin-
tre acele bucăţi .
18  În  aceeaşi  zi  DOMNUL  a  făcut  un  legământ  cu  Avram,
spunând:  Seminţei  tale  i-am  dat  această  ţară,  de  la  râul
Egiptului până la marele râu, râul Eufrat:
19 Cheniţii şi cheniziţii şi cadmoniţii,
20 Şi hitiţii şi periziţii şi refaimii,
21 Şi amoriţii şi canaaniţii şi ghirgaşiţii şi iebusiţii .

CApitoLuL 16

ACUM  Sarai,  soţia  lui  Avram,  nu  îi  năştea  copii;  şi  ea

avea o roabă, o egipteancă, al cărei nume era Hagar .
2 Şi Sarai i-a spus lui Avram: Iată, acum, DOMNUL m-a oprit
de  la  a  naşte;  te  rog,  intră  la  servitoarea  mea,  poate  că  voi
obţine  copii  prin  ea .  Şi  Avram  a  dat  ascultare  la  vocea  lui
Sarai .
3  Şi  Sarai,  soţia  lui  Avram,  a  luat  pe  Hagar,  servitoarea
ei,  egipteanca,  după  ce  Avram  a  locuit  zece  ani  în  ţara  lui
Canaan, şi a dat-o soţului ei, Avram, să fie soţia lui .
4 ¶ Şi a intrat la Hagar şi ea a rămas însărcinată; şi când a
văzut că a rămas însărcinată, stăpâna ei a fost dispreţuită în
ochii ei .
5 Şi Sarai i-a spus lui Avram: Răul făcut mie fie asupra ta; eu
am dat pe servitoarea mea la sânul tău, şi când a văzut ea că a
rămas însărcinată, am fost dispreţuită în ochii ei; DOMNUL
să judece între mine şi tine .
6  Dar  Avram  i-a  spus  lui  Sarai:  Iată,  servitoarea  ta  este  în
mâna ta, fă-i cum îţi place . Şi când Sarai s-a purtat aspru cu
ea, ea a fugit de la faţa ei .
7 ¶ Şi îngerul DOMNULUI a găsit-o lângă o fântână de apă în
pustie, lângă fântâna pe calea spre Şur .
8 Şi a spus: Hagar, servitoarea lui Sarai, de unde vii? Şi unde
mergi? Iar ea a spus: Fug de la faţa stăpânei mele Sarai .
9 Şi îngerul DOMNULUI i-a spus: Întoarce-te la stăpâna ta şi
supune-te sub mâinile ei .
10 Şi îngerul DOMNULUI i-a spus: Voi înmulţi sămânţa ta
peste măsură, încât nu va putea fi numărată din cauza mul-
ţimii ei .
11  Şi  îngerul  DOMNULUI  i-a  spus:  Iată,  eşti  însărcinată  şi
vei naşte un fiu şi îi vei pune numele lui Ismael, pentru că
DOMNUL a auzit necazul tău .
12 Şi el va fi un om sălbatic, mâna lui va fi împotriva fiecă-
rui om şi mâna fiecărui om împotriva lui şi va locui în faţa
tuturor fraţilor săi .
13  Şi  ea  a  chemat  numele  DOMNULUI  care  i-a  vorbit:  Tu,
Dumnezeu,  mă  vezi;  pentru  că  ea  a  spus:  Nu  am  privit  de
asemenea aici spatele celui care mă vede?
14 De aceea fântâna a fost numită Beerlahairoi; iată, este în-
tre Cades şi Bered .
15 ¶ Şi Hagar a născut lui Avram un fiu şi Avram a pus fiului
său, pe care Hagar l-a născut, numele Ismael .
16 Şi Avram era în vârstă de optzeci şi şase de ani când Hagar
a născut pe Ismael lui Avram .

16

Geneza  18

CApitoLuL 17

ŞI  când  Avram  era  în  vârstă  de  nouăzeci  şi  nouă  de

ani,  DOMNUL  s-a  arătat  lui  Avram  şi  i-a  spus:  Eu  sunt
Dumnezeul  cel  Atotputernic,  umblă  înaintea  mea  şi  fii
desăvârşit .
2 Şi voi face legământul meu între mine şi tine şi te voi în-
mulţi peste măsură .
3 Şi Avram a căzut cu faţa sa la pământ şi Dumnezeu a vorbit
cu el, spunând:
4 Cât despre mine, iată, legământul meu este cu tine şi tu vei
fi tată al multor naţiuni .
5 Şi nu va mai fi chemat numele tău Avram, ci numele tău va
fi Avraam, pentru că te-am făcut tată al multor naţiuni .
6 Şi te voi face peste măsură de roditor şi voi face naţiuni din
tine şi împăraţi vor ieşi din tine .
7  Şi  voi  întemeia  legământul  meu  între  mine  şi  tine  şi  să-
mânţa  ta  după  tine  în  generaţiile  lor,  ca  legământ  fără  de
sfârşit, pentru a-ţi fi Dumnezeu şi seminţei tale după tine .
8 Şi îţi voi da ţie şi seminţei tale după tine ţara în care eşti
străin, toată ţara lui Canaan, ca stăpânire fără de sfârşit; şi
voi fi Dumnezeul lor .
9 ¶ Şi Dumnezeu i-a spus lui Avraam: Tu, aşadar, vei ţine le-
gământul meu, tu şi sămânţa ta după tine, în generaţiile lor .
10 Acesta este legământul meu, pe care voi îl veţi ţine, între
mine şi tine şi sămânţa ta după tine: Fiecare copil de parte
bărbătească dintre voi va fi circumcis .
11 Şi veţi circumcide pielea prepuţului vostru şi aceasta va fi
un semn al legământului dintre mine şi voi .
12 Şi cel ce este în vârstă de opt zile va fi circumcis între voi,
fiecare copil de parte bărbătească în generaţiile voastre, cel
născut în casă, sau cumpărat cu bani de la vreun străin, care
nu este din sămânţa ta .
13 Cel născut în casa ta şi cel cumpărat cu banii tăi trebuie
să fie circumcis, şi legământul meu va fi în carnea voastră ca
legământ fără de sfârşit .
14 Şi copilul de parte bărbătească necircumcis, a cărui piele a
prepuţului său nu este circumcisă, acel suflet va fi stârpit din
poporul său; el a rupt legământul meu .
15 ¶ Şi Dumnezeu i-a spus lui Avraam: Cât despre Sarai, so-
ţia ta, nu vei mai chema numele ei Sarai, ci Sara va fi numele
ei .
16 Şi o voi binecuvânta şi de asemenea îţi voi da un fiu din ea;
da, o voi binecuvânta şi ea va fi o mamă de naţiuni, împăraţi
de popoare vor ieşi din ea .
17 Atunci Avraam a căzut cu faţa sa la pământ şi a râs şi a
spus în inima lui: Îi va fi născut un copil celui ce este în vârstă
de o sută de ani? Şi va naşte Sara, care are nouăzeci de ani?
18  Şi  Avraam  i-a  spus  lui  Dumnezeu:  O,  de  ar  putea  trăi
Ismael înaintea ta!
19 Şi Dumnezeu a spus: Sara, soţia ta, într-adevăr, îţi va naş-
te un fiu şi îi vei pune numele Isaac; şi voi întemeia legămân-
tul meu cu el, ca legământ fără de sfârşit, şi cu sămânţa lui
după el .
20 Şi cât despre Ismael, te-am auzit: Iată, l-am binecuvântat
şi îl voi face roditor şi îl voi înmulţi peste măsură, doispreze-
ce prinţi va naşte şi îl voi face o mare naţiune .
21 Dar legământul meu îl voi întemeia cu Isaac, pe care Sara
ţi-l va naşte la timpul cuvenit, în anul viitor .
22 Şi a terminat de vorbit cu el, iar Dumnezeu s-a înălţat de
la Avraam .
23 ¶ Şi Avraam a luat pe Ismael, fiul său, şi pe toţi cei născuţi
în casa lui şi pe toţi cei cumpăraţi cu banii lui, fiecare parte

17

bărbătească între oamenii casei lui Avraam, şi a circumcis
pielea prepuţului lor în chiar aceeaşi zi, aşa cum Dumnezeu
îi spusese .
24 Şi Avraam era în vârstă de nouăzeci şi nouă de ani când a
fost circumcis în pielea prepuţului său .
25 Şi Ismael, fiul său, avea treisprezece ani când a fost cir-
cumcis în pielea prepuţului său .
26 În chiar aceeaşi zi a fost Avraam circumcis şi Ismael, fiul
său .
27 Şi toţi oamenii din casa lui, născuţi în casă şi cumpăraţi
cu bani de la străin, au fost circumcişi împreună cu el .

CApitoLuL 18

ŞI DOMNUL i s-a arătat în câmpiile lui Mamre şi Avraam

şedea în uşa cortului, în arşiţa zilei .

2 Şi şi-a ridicat ochii şi a privit şi, iată, trei bărbaţi stăteau în
picioare lângă el; şi când i-a văzut, a alergat de la uşa cortului
să îi întâmpine şi s-a aplecat la pământ,
3 Şi a spus: Domnul meu, dacă am găsit acum favoare înain-
tea ochilor tăi, te rog, nu trece de la servitorul tău;
4 Lăsaţi să se aducă puţină apă, vă rog, şi spălaţi-vă picioare-
le şi odihniţi-vă sub pom;
5  Şi  voi  aduce  o  bucată  de  pâine  şi  mângâiaţi-vă  inimile;
după aceea veţi trece mai departe, fiindcă de aceea aţi venit
voi la servitorul vostru . Iar ei au spus: Aşa să faci, precum
ai spus .
6  Şi  Avraam  s-a  grăbit  în  cort  la  Sara  şi  a  spus:  Pregăteşte
repede  trei  măsuri  din  floarea  făinii,  frământ-o  şi  fă  turte
pe vatră .
7 Şi Avraam a alergat la cireadă şi a adus un viţel fraged şi bun
şi l-a dat unui tânăr, iar acesta s-a grăbit să îl pregătească .
8 Şi a luat unt şi lapte şi viţelul pe care l-a pregătit şi l-a pus în-
aintea lor şi a stat în picioare lângă ei sub pom şi au mâncat .
9  ¶  Iar  ei  i-au  spus:  Unde  este  Sara,  soţia  ta?  Iar  el  a  spus:
Iată, în cort .
10 Iar el a spus: Eu cu adevărat mă voi întoarce la tine, con-
form timpului vieţii; şi, iată, Sara, soţia ta, va avea un fiu . Şi
Sara a auzit aceasta în uşa cortului, care era în spatele lui .
11 Acum Avraam şi Sara erau bătrâni şi mult înaintaţi în vâr-
stă şi a încetat a mai fi cu Sara, conform rânduielii femeilor .
12  De  aceea  Sara  a  râs  în  ea  însăşi,  spunând:  După  ce  am
îmbătrânit  să  mai  am  desfătare,  domnul  meu  fiind  şi  el
bătrân?
13  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Avraam:  Pentru  ce  a  râs  Sara,
spunând: Cu adevărat să nasc eu, care sunt bătrână?
14 Este vreun lucru prea greu pentru DOMNUL? La timpul
rânduit mă voi întoarce la tine, conform timpului vieţii; şi
Sara va avea un fiu .
15 Atunci Sara a negat, spunând: Nu am râs: pentru că îi era
teamă . Dar el a spus: Ba da, ai râs .
16 ¶ Şi oamenii s-au ridicat de acolo şi au privit spre Sodoma:
Şi Avraam a mers cu ei să îi conducă pe cale .
17 Şi  DOMNUL a spus: Voi ascunde eu de Avraam ceea ce
fac,
18 Văzând că Avraam cu adevărat va deveni o naţiune mare
şi puternică şi toate naţiunile pământului vor fi binecuvân-
tate în el?
19 Pentru că îl cunosc că va porunci copiilor săi şi casei lui
după el şi ei vor ţine calea DOMNULUI, pentru a face drep-
tate şi judecată, ca DOMNUL să aducă peste Avraam ceea ce
a vorbit despre el .
20 Şi DOMNUL a spus: Pentru că strigătul Sodomei şi Gomorei

Geneza  19

este mare şi pentru că păcatul lor este foarte apăsător,
21 Voi coborî acum şi voi vedea dacă au făcut în întregime
conform cu strigătul ei, ce a venit până la mine; şi dacă nu,
voi şti .
22  Şi  bărbaţii  şi-au  întors  feţele  de  acolo  şi  au  mers  spre
Sodoma,  dar  Avraam  mai  stătea  încă  în  picioare  înaintea
DOMNULUI .
23 ¶ Şi Avraam s-a apropiat şi a spus: Vei nimici de asemenea
pe cel drept cu cel stricat?
24 De ar fi cumva cincizeci de drepţi înăuntrul cetăţii: vei
nimici de asemenea şi nu vei cruţa locul pentru cei cinzeci
de drepţi care sunt în el?
25 Departe de tine fie să faci astfel, să ucizi pe cel drept cu
cel stricat şi cel drept să fie ca cel stricat, departe de tine fie
aceasta . Nu va face dreptate Judecătorul întregului pământ?
26  Iar  DOMNUL  a  spus:  Dacă  găsesc  în  Sodoma  cincizeci
de drepţi înăuntrul cetăţii, atunci voi cruţa tot acel loc din
cauza lor .
27 Şi Avraam a răspuns şi a zis: Iată acum, cutez să vorbesc
Domnului, eu, care sunt doar ţărână şi cenuşă;
28  De  ar  lipsi  cumva  cinci  din  cei  cincizeci  de  drepţi:  vei
distruge toată cetatea pentru lipsa a cinci? Iar el a spus: Dacă
găsesc acolo patruzeci şi cinci, nu o voi distruge .
29 Şi i-a vorbit din nou şi a spus: De ar fi cumva patruzeci
găsiţi acolo . Iar el a spus: Nu voi face aceasta din cauza celor
patruzeci .
30 Iar el i-a spus: Să nu se mânie Domnul şi voi vorbi: De ar fi
cumva treizeci găsiţi acolo . Iar el a spus: Nu voi face aceasta,
dacă găsesc treizeci acolo .
31 Iar el a spus: Iată acum, eu cutez să vorbesc Domnului:
De ar fi cumva douăzeci găsiţi acolo . Iar el a spus: Nu o voi
distruge din cauza a douăzeci .
32 Iar el a spus: Să nu se mânie Domnul şi voi mai vorbi doar
de această dată: De ar fi cumva doar zece găsiţi acolo . Iar el a
spus: Nu o voi distruge din cauza a zece .
33 Şi DOMNUL a plecat imediat ce a încetat să vorbească cu
Avraam şi Avraam s-a întors la locul său .

CApitoLuL 19

ŞI pe seară, doi îngeri au venit la Sodoma; şi Lot şedea în

poarta Sodomei; şi Lot, văzându-i, s-a ridicat să îi întâm-

pine şi s-a aplecat cu faţa sa la pământ;
2 Şi a spus: Iată acum, domnii mei, abateţi-vă, vă rog, în casa
servitorului vostru şi rămâneţi toată noaptea şi spălaţi-vă pi-
cioarele şi vă veţi trezi devreme să mergeţi pe căile voastre .
Iar ei au spus: Nu, ci vom sta în stradă toată noaptea .
3 Dar el a insistat pe lângă ei foarte mult şi s-au abătut la el
şi au intrat în casa lui şi a făcut pentru ei un ospăţ şi a copt
azimă şi au mâncat .
4  ¶  Dar  înainte  să  se  culce,  bărbaţii  cetăţii,  bărbaţii  din
Sodoma, au înconjurat casa, deopotrivă bătrâni şi tineri, tot
poporul din fiecare parte a cetăţii;
5 Şi au chemat pe Lot şi i-au spus: Unde sunt bărbaţii care
au venit la tine în această noapte? Scoate-i afară la noi să îi
cunoaştem .
6 Şi Lot a ieşit la uşă la ei şi a închis uşa după el .
7 Şi a spus: Vă rog, fraţilor, nu faceţi o astfel de stricăciune .
8 Iată, acum, am două fete care nu au cunoscut bărbat; lă-
saţi-mă, vă rog, să le scot la voi şi faceţi-le precum este bine
în ochii voştri, numai acestor bărbaţi nu le faceţi nimic, căci
pentru aceasta au venit sub umbra acoperişului meu .
9 Dar ei au spus: Dă-te înapoi . Şi au spus din nou: Acesta a

venit să locuiască temporar şi voieşte să fie judecător, acum
ne vom purta mai rău cu tine decât cu ei . Şi împingeau cu
putere asupra bărbatului, adică Lot, şi s-au apropiat să spar-
gă uşa .
10 Dar bărbaţii şi-au întins mâna şi l-au tras pe Lot în casă
la ei şi au închis uşa .
11 Şi au lovit pe bărbaţii care erau la uşa casei cu orbire, de-
opotrivă  pe  mici  şi  mari,  astfel  că  se  osteneau  să  găsească
uşa .
12 ¶ Şi bărbaţii i-au spus lui Lot: Mai ai pe cineva aici? Ginere
şi fiii tăi şi fiicele tale şi pe oricine ai în cetate, scoate-i din
acest loc,
13 Pentru că vom distruge acest loc, deoarece strigătul lor
a crescut mult înaintea feţei DOMNULUI şi DOMNUL ne-a
trimis să îl distrugem .
14 Şi Lot a ieşit şi a vorbit ginerilor săi, care erau căsătoriţi
cu fiicele lui, şi a spus: Ridicaţi-vă, ieşiţi din acest loc, pentru
că DOMNUL va distruge această cetate . Dar el părea înaintea
ginerilor săi ca unul care batjocorea .
15 ¶ Şi când s-a făcut dimineaţa, atunci îngerii au grăbit pe
Lot, spunând: Ridică-te, ia pe soţia ta şi cele două fiice ale
tale, care sunt aici, ca să nu fii mistuit în nelegiuirea cetăţii .
16  Şi  în  timp  ce  el  întârzia,  bărbaţii  au  apucat  mâna  lui  şi
mâna soţiei lui şi mâna celor două fiice ale lui, DOMNUL fi-
ind milostiv cu el, şi l-au scos şi l-au aşezat în afara cetăţii .
17  ¶  Şi  s-a  întâmplat,  după  ce  i-au  scos  afară,  că  a  spus:
Scapă-ţi  viaţa;  nu  privi  înapoia  ta,  nici  nu  sta  în  câmpie
deschisă, scapă la munte ca nu cumva să fii mistuit .
18 Şi Lot le-a spus: Nu! Te rog, Domnul meu;
19 Iată, acum, servitorul tău a găsit har înaintea ochilor tăi
şi ai preamărit mila ta, pe care mi-ai arătat-o salvându-mi
viaţa; şi nu pot să scap la munte, ca nu cumva ceva rău să mă
prindă şi să mor;
20  Iată,  acum,  această  cetate  este  aproape,  să  scap  la  ea  şi
aceasta este una mică: Te rog, lasă-mă să scap într-acolo, (nu
este aceasta una mică?) şi sufletul meu va trăi .
21 Iar el i-a spus: Vezi, te-am acceptat şi în acest lucru, că nu
voi prăbuşi această cetate, pentru care ai vorbit .
22 Grăbeşte-te, scapă într-acolo, pentru că nu pot face nimic
până ce vei fi ajuns acolo . De aceea s-a pus numele cetăţii,
Ţoar .
23 ¶ Soarele se ridica deasupra pământului când Lot a intrat
în Ţoar .
24 Atunci DOMNUL a plouat peste Sodoma şi peste Gomora
pucioasă şi foc de la DOMNUL din cer;
25 Şi a prăbuşit acele cetăţi şi toată câmpia şi pe toţi locuito-
rii cetăţilor şi ceea ce creştea pe pământ .
26 ¶ Dar soţia lui a privit înapoi din spatele lui şi a devenit
un stâlp de sare .
27 ¶ Şi Avraam s-a sculat devreme dimineaţa şi a mers spre
locul unde a stat în picioare înaintea DOMNULUI;
28 Şi a privit spre Sodoma şi Gomora şi spre tot ţinutul câm-
piei; şi a privit şi, iată, fumul ţinutului se ridica precum fu-
mul unui cuptor .
29 ¶ Şi s-a întâmplat, când Dumnezeu a distrus cetăţile câm-
piei, că Dumnezeu şi-a amintit de Avraam şi a trimis pe Lot
afară din mijlocul prăbuşirii, când el a răsturnat cetăţile în
care Lot a locuit .
30 ¶ Şi Lot s-a urcat din Ţoar şi a locuit în munte şi cele două
fiice ale lui cu el, pentru că s-a temut să locuiască în Ţoar şi a
locuit într-o peşteră, el şi cele două fiice ale lui .
31 Şi cea întâi născută i-a spus celei mai tinere: Tatăl nostru

18

Geneza  21

este  bătrân  şi  nu  este  un  bărbat  pe  pământ  să  intre  la  noi,
după obiceiul întregului pământul;
32 Vino, să facem pe tatăl nostru să bea vin şi ne vom culca
cu el, ca să păstrăm o sămânţă a tatălui nostru .
33 Şi ele au făcut pe tatăl lor să bea vin în acea noapte şi cea
întâi născută a intrat şi s-a culcat cu tatăl ei; şi el nu şi-a dat
seama când s-a culcat ea, nici când s-a ridicat .
34  Şi  s-a  întâmplat  a  doua  zi,  că  cea  întâi  născută  i-a  spus
celei mai tinere: Iată, m-am culcat noaptea trecută cu tatăl
meu; hai să îl facem să bea vin şi în această noapte şi intră şi
culcă-te cu el, ca să păstrăm o sămânţă a tatălui nostru .
35 Şi ele au făcut pe tatăl lor să bea vin şi în acea noapte; şi
cea tânără s-a ridicat şi s-a culcat cu el; şi el nu şi-a dat seama
când ea s-a culcat, nici când s-a ridicat .
36  Astfel  au  fost  amândouă  fiicele  lui  Lot  însărcinate  prin
tatăl lor .
37 Şi cea întâi născută a născut un fiu şi i-a pus numele Moab;
el este tatăl moabiţilor până în această zi .
38 Şi cea mai tânără de asemenea a născut un fiu şi i-a pus
numele  Ben-ami;  el  este  tatăl  copiilor  lui  Ammon  până  în
această zi .

Capitolul 20

ŞI  Avraam  a  călătorit  de  acolo  spre  ţinutul  de  sud  şi  s-a

aşezat între Cades şi Şur şi a locuit temporar în Gherar .
2 Şi Avraam a spus despre Sara, soţia lui: Ea este sora mea; şi
Abimelec, împăratul Gherarului, a trimis şi a luat pe Sara .
3 ¶ Dar Dumnezeu a venit la Abimelec într-un vis, noaptea,
şi i-a spus: Iată, eşti un om mort, din cauza femeii pe care ai
luat-o; pentru că ea este soţia unui bărbat .
4 Dar Abimelec nu se apropiase de ea şi a spus: Doamne, vei
ucide de asemenea o naţiune dreaptă?
5 Nu mi-a spus el: Ea este sora mea? Şi ea, chiar ea însăşi a
spus: El este fratele meu; în integritatea inimii mele şi în ne-
vinovăţia mâinilor mele am făcut aceasta .
6 Şi Dumnezeu i-a spus într-un vis: Da, ştiu că ai făcut aceas-
ta în integritatea inimii tale; pentru că de asemenea te-am
oprit de la păcătuire împotriva mea; de aceea nu te-am lăsat
să o atingi .
7 De aceea acum dă înapoi bărbatului pe soţia lui; căci este
profet şi se va ruga pentru tine şi vei trăi; dar dacă nu o dai
înapoi, să ştii că vei muri negreşit, tu şi toţi ai tăi .
8 ¶ Astfel Abimelec s-a sculat devreme dimineaţa şi a che-
mat pe toţi servitorii săi şi a spus toate aceste lucruri în ure-
chile lor şi oamenii s-au temut foarte tare .
9 Apoi Abimelec l-a chemat pe Avraam şi i-a spus: Ce ne-ai
făcut? Şi cu ce am păcătuit împotriva ta, că ai adus asupra
mea şi a împărăţiei mele un mare păcat? Tu mi-ai făcut lu-
cruri care nu ar fi trebuit făcute .
10 Şi Abimelec i-a spus lui Avraam: Ce ai văzut, de ai făcut
acest lucru?
11 Şi Avraam a spus: Pentru că am gândit: Cu adevărat tea-
ma de Dumnezeu nu este în acest loc; şi mă vor ucide din
cauza soţiei mele .
12 Şi totuşi într-adevăr ea este sora mea; ea este fiica tatălui
meu, dar nu este fiica mamei mele; şi ea a devenit soţia mea .
13 Şi s-a întâmplat, pe când Dumnezeu m-a făcut să rătăcesc
din casa tatălui meu, că i-am spus: Aceasta să fie bunăvoinţa
ta pe care să mi-o arăţi; în fiecare loc unde vom ajunge, spu-
ne despre mine: El este fratele meu .
14 ¶ Şi Abimelec a luat oi şi boi şi servitori şi servitoare şi i-a
dat lui Avraam; şi i-a dat înapoi pe Sara, soţia sa .

19

15 Şi Abimelec a spus: Iată, ţara mea este înaintea ta, locu-
ieşte unde îţi place .
16 Şi Sarei i-a spus: Iată, am dat fratelui tău o mie de arginţi;
iată, el îţi este o acoperitoare a ochilor, pentru toţi cei ce sunt
cu tine şi cu toţi ceilalţi; astfel a fost ea mustrată .
17 Astfel Avraam s-a rugat lui Dumnezeu, şi Dumnezeu a
vindecat pe Abimelec şi pe soţia lui şi pe servitoarele lui; şi
ele au născut copii .
18 Pentru că DOMNUL a închis de tot toate pântecele femei-
lor din casa lui Abimelec, din cauza Sarei, soţia lui Avraam .

Capitolul 21

ŞI  DOMNUL  a  cercetat-o  pe  Sara  aşa  cum  a  spus;  şi

DOMNUL a făcut Sarei aşa cum el a vorbit .

2 Căci Sara a rămas însărcinată şi a născut un fiu lui Avraam
la bătrâneţile lui, la timpul cuvenit despre care Dumnezeu
îi vorbise .
3 Şi Avraam i-a pus fiului său, care i-a fost născut, pe care
Sara i l-a născut, numele Isaac .
4 Şi Avraam a circumcis pe fiul său Isaac când pruncul avea
opt zile, aşa cum Dumnezeu i-a poruncit .
5 Şi Avraam era în vârstă de o sută de ani când i s-a născut
fiul său Isaac .
6 Şi Sara a spus: Dumnezeu m-a făcut să râd, aşa că toţi cei
ce vor auzi vor râde împreună cu mine .
7 Şi ea a spus: Cine ar fi spus lui Avraam, că Sara ar alăpta
copii? Pentru că i-am născut un fiu la bătrâneţile sale .
8 Şi copilul a crescut şi a fost înţărcat şi Avraam a făcut un
mare ospăţ în ziua în care Isaac a fost înţărcat .
9  ¶  Şi  Sara  a  văzut  pe  fiul  lui  Hagar,  egipteanca,  pe  care
aceasta îl născuse lui Avraam, batjocorind .
10 De aceea i-a spus lui Avraam: Alungă pe această roabă şi
pe fiul ei, pentru că fiul acestei roabe nu va fi moştenitor îm-
preună cu fiul meu, cu Isaac .
11 Şi lucrul a fost foarte dureros înaintea ochilor lui Avraam,
din cauza fiului său .
12 Şi Dumnezeu i-a spus lui Avraam: Să nu fie acest lucru
dureros înaintea ochilor tăi din cauza băiatului şi din cauza
roabei tale; în tot ce Sara ţi-a spus, dă ascultare vocii ei, pen-
tru că în Isaac se va chema sămânţa ta .
13 Şi de asemenea din fiul roabei voi face o naţiune, pentru
că el este sămânţa ta .
14 ¶ Şi Avraam s-a sculat devreme dimineaţa şi a luat pâine
şi un burduf de apă şi l-a dat lui Hagar, punându-l pe umă-
rul ei şi copilul şi a trimis-o şi ea a plecat şi a rătăcit în pustia
Beer-Şeba .
15 Şi apa s-a terminat din burduf şi ea a lepădat copilul sub
unul dintre tufişuri .
16 Şi a mers şi s-a aşezat jos înaintea lui la depărtare de el,
cam cât ar trage un arcaş, pentru că spunea: Să nu văd moar-
tea copilului . Şi s-a aşezat înaintea lui şi şi-a înălţat vocea şi
a plâns .
17  Şi  Dumnezeu  a  auzit  vocea  băiatului;  şi  îngerul  lui
Dumnezeu a chemat pe Hagar din cer şi i-a spus: Ce îţi este,
Hagar? Nu te teme; pentru că Dumnezeu a auzit vocea băia-
tului acolo unde este el .
18 Scoală-te, ridică băiatul şi ţine-l în mână; pentru că îl voi
face o mare naţiune .
19 Şi Dumnezeu i-a deschis ochii şi ea a văzut o fântână de
apă; şi s-a dus şi a umplut burduful cu apă şi a dat băiatului
să bea .
20 Şi Dumnezeu a fost cu băiatul; şi a crescut şi a locuit în

Geneza  23

pustie şi a devenit arcaş .
21 Şi a locuit în pustia Paran şi mama lui i-a luat o soţie din
ţara Egiptului .
22 ¶ Şi s-a întâmplat în acel timp, că Abimelec şi Picol, căpe-
tenia oştirii sale, i-au vorbit lui Avraam, spunând: Dumnezeu
este cu tine în tot ceea ce faci;
23 De aceea acum jură-mi aici pe Dumnezeu că nu vei trata
cu falsitate cu mine, nici cu fiul meu, nici cu fiul fiului meu,
ci conform bunătăţii pe care ţi-am făcut-o, îmi vei face şi tu
mie şi ţării în care ai locuit temporar .
24 Şi Avraam a spus: Jur .
25 Şi Avraam a mustrat pe Abimelec din cauza unei fântâni
de apă, pe care servitorii lui Abimelec au luat-o cu violenţă .
26 Şi Abimelec a spus: Nu am ştiut cine a făcut acest lucru,
nici  tu  nu  mi-ai  spus,  nici  nu  am  auzit  de  aceasta,  decât
astăzi .
27 Şi Avraam a luat oi şi boi şi le-a dat lui Abimelec; şi amân-
doi au făcut un legământ .
28 Şi Avraam a pus şapte mieluşele din turmă la o parte .
29 Şi Abimelec i-a spus lui Avraam: Ce înseamnă aceste şap-
te mieluşele pe care le-ai pus la o parte?
30 Iar el a spus: Aceste şapte mieluşele le vei lua din mâna
mea, ca ele să fie o mărturie pentru mine, că am săpat aceas-
tă fântână .
31  Pentru  aceasta  el  a  numit  acel  loc  Beer-Şeba,  pentru  că
acolo au jurat amândoi .
32 Astfel au făcut un legământ la Beer-Şeba, apoi Abimelec
s-a ridicat şi Picol, căpetenia oştirii sale, şi s-au întors în ţara
filistenilor .
33  ¶  Şi  Avraam  a  sădit  un  crâng  în  Beer-Şeba  şi  a  chemat
acolo numele DOMNULUI, Dumnezeul cel veşnic .
34  Şi  Avraam  a  locuit  temporar  în  ţara  filistenilor  multe
zile .

Capitolul 22

ŞI s-a întâmplat după aceste lucruri, că Dumnezeu l-a în-

cercat pe Avraam şi i-a spus: Avraam; iar el a spus: Iată-

mă .
2 Iar el a spus: Ia acum pe fiul tău, pe singurul tău fiu, Isaac,
pe care îl iubeşti, şi du-te în ţinutul Moria; şi adu-l acolo ca o
ofrandă arsă pe unul din munţii pe care ţi-l voi spune .
3 ¶ Şi Avraam s-a sculat devreme dimineaţa şi a înşeuat mă-
garul său şi a luat doi dintre tinerii săi cu el şi pe Isaac, fiul
său, şi a despicat lemnele pentru ofranda arsă şi s-a ridicat şi
a mers la locul despre care Dumnezeu îi spusese .
4 Apoi în a treia zi Avraam şi-a ridicat ochii şi a văzut locul
de departe .
5 Şi Avraam a spus tinerilor săi: Staţi aici cu măgarul; şi eu
şi băiatul vom merge acolo şi ne vom închina şi ne vom în-
toarce la voi .
6 Şi Avraam a luat lemnele ofrandei arse şi l-a pus pe Isaac,
fiul  său;  şi  a  luat  focul  în  mâna  sa  şi  un  cuţit;  şi  au  mers
amândoi împreună .
7 Şi Isaac i-a vorbit tatălui său, Avraam, şi a zis: Tată; iar el
a spus: Iată-mă, fiul meu . Iar el a spus: Iată focul şi lemnele,
dar unde este mielul pentru ofranda arsă?
8  Şi  Avraam  a  spus:  Fiul  meu,  Dumnezeu  însuşi  va  îngri-
ji  de  mielul  pentru  ofranda  arsă;  astfel  au  mers  amândoi
împreună .
9  Şi  au  ajuns  la  locul  despre  care  Dumnezeu  îi  spusese;  şi
Avraam a zidit un altar acolo şi a pus lemnele în ordine şi a
legat pe Isaac, fiul său, şi l-a pus pe altar deasupra lemnelor .

10 Şi Avraam şi-a întins mâna şi a luat cuţitul să înjunghie
pe fiul său .
11 ¶ Şi îngerul DOMNULUI a strigat către el din cer şi a spus:
Avraame, Avraame; iar el a spus: Iată-mă .
12 Şi a spus: Nu pune mâna pe băiat, nici nu îi face nimic,
pentru că acum ştiu că te temi de Dumnezeu, văzând că nu
ai cruţat pe fiul tău, singurul tău fiu, pentru mine .
13 Şi Avraam şi-a ridicat ochii şi a privit şi, iată în spatele
lui  un  berbec  prins  cu  coarnele  într-un  desiş;  şi  Avraam  a
mers şi a luat berbecul şi l-a adus ca o ofrandă arsă în locul
fiului său .
14 Şi Avraam a pus numele acelui loc, Iehova-Iire, aşa cum
este spus până în ziua de azi: În muntele DOMNULUI îngri-
jirea se va vedea .
15 ¶ Şi îngerul DOMNULUI a strigat din cer către Avraam a
doua oară,
16 Şi a spus: Pe mine însumi am jurat, spune DOMNUL, pen-
tru că ai făcut acest lucru şi nu ai cruţat pe fiul tău, singurul
tău fiu;
17 De aceea binecuvântând te voi binecuvânta şi înmulţind
voi înmulţi sămânţa ta ca stelele cerului şi ca nisipul de pe
ţărmul  mării;  şi  sămânţa  ta  va  stăpâni  poarta  duşmanilor
săi .
18 Şi în sămânţa ta toate naţiunile pământului vor fi binecu-
vântate; pentru că ai ascultat de vocea mea .
19  Aşa  că  Avraam  s-a  întors  la  tinerii  săi  şi  s-au  sculat  şi
au mers împreună la Beer-Şeba; şi Avraam a locuit la Beer-
Şeba .
20 ¶ Şi  s-a  întâmplat,  după  aceste  lucruri,  că  i  s-a  spus  lui
Avraam, zicând: Iată, Milca a născut şi ea copii fratelui tău,
Nahor;
21 Uţ, primul său născut, şi Buz, fratele său, şi Chemuel, tatăl
lui Aram,
22 Şi Chesed şi Hazo şi Pildaş şi Iidlaf şi Betuel .
23 Şi Betuel a născut pe Rebeca; pe aceştia opt Milca i-a năs-
cut lui Nahor, fratele lui Avraam .
24  Şi  concubina  sa,  al  cărei  nume  era  Reuma,  a  născut  de
asemenea pe Tebah şi pe Gaham şi pe Tahaş şi pe Maaca .

Capitolul 23

ŞI  Sara  era  în  vârstă  de  o  sută  douăzeci  şi  şapte  de  ani,

aceştia au fost anii vieţii lui Sara .

2  Şi  Sara  a  murit  în  Chiriatarba,  adică  Hebron,  în  ţara  lui
Canaan; şi Avraam a venit să jelească pe Sara şi să o plângă .
3 ¶ Şi Avraam a stat în picioare înaintea moartei sale şi a vor-
bit fiilor lui Het, spunând:
4 Eu sunt străin şi locuitor temporar cu voi, daţi-mi în stăpâ-
nire un loc de îngropare între voi, ca să înmormântez moar-
ta mea dinaintea feţei mele .
5 Şi copiii lui Het au răspuns lui Avraam, spunându-i:
6 Ascultă-ne, domnul meu: tu eşti un prinţ puternic printre
noi;  îngroapă-ţi  moarta  în  cel  mai  ales  dintre  mormintele
noastre; nici unul din noi nu va opri de la tine mormântul
său, să îţi îngropi moarta .
7 Şi Avraam s-a ridicat şi s-a aplecat până la pământ înaintea
poporului ţării, înaintea copiilor lui Het .
8 Şi a vorbit îndeaproape cu ei, spunând: Dacă aceasta este
dorinţa voastră, să înmormântez moarta mea dinaintea feţei
mele,  ascultaţi-mă  şi  rugaţi  pentru  mine  pe  Efron,  fiul  lui
Ţohar,
9 Ca să îmi dea peştera din Macpela, pe care o are, care este la
capătul câmpului său; pentru atâţia bani cât merită aceasta,

20

Geneza  24

să mi-o dea în stăpânire ca loc de îngropare printre voi .
10 Şi Efron locuia printre copiii lui Het; şi Efron hititul a răs-
puns lui Avraam în auzul copiilor lui Het, al tuturor celor ce
intrau la poarta cetăţii sale, spunând:
11 Nu, domnul meu, ascultă-mă, câmpul ţi-l dau şi peştera
care este în el, pe aceasta ţi-o dau; înaintea ochilor fiilor po-
porului meu ţi-o dau, îngroapă-ţi moarta .
12 Şi Avraam s-a aplecat până la pământ înaintea poporului
ţării .
13 Şi i-a vorbit lui Efron în auzul poporului ţării, spunând:
Dar dacă mi-l vei da, te rog ascultă-mă, îţi voi da bani pentru
câmp; ia-i de la mine şi îmi voi înmormânta moarta acolo .
14 Şi Efron a răspuns lui Avraam, spunându-i:
15  Domnul  meu,  dă-mi  ascultare,  pământul  merită  patru
sute  de  şekeli  de  argint;  ce  este  aceasta  între  mine  şi  tine?
Îngroapă-ţi aşadar moarta .
16 ¶ Şi Avraam a dat ascultare lui Efron; şi Avraam i-a cântă-
rit lui Efron argintul, pe care l-a spus în auzul fiilor lui Het,
patru sute de şekeli de argint, în moneda comerciantului .
17 Şi câmpul lui Efron, care era în Macpela, care era în faţă
cu Mamre, câmpul şi peştera care era în el şi toţi copacii care
erau în câmp, care erau pe toate marginile de jur împrejur,
au fost întemeiate,
18 Lui Avraam ca stăpânire înaintea ochilor copiilor lui Het,
înaintea tuturor celor ce intrau pe poarta cetăţii sale .
19 Şi după aceasta, Avraam a îngropat pe Sara, soţia lui, în
peştera din câmpia din Macpela, în faţă cu Mamre, acesta
este Hebron, în ţara lui Canaan .
20 Şi câmpul şi peştera care este în el, au fost întemeiate lui
Avraam ca stăpânire a unui loc de îngropare, de fiii lui Het .

Capitolul 24

ŞI Avraam era bătrân şi mult înaintat în vârstă şi DOMNUL

a binecuvântat pe Avraam în toate lucrurile .

2  Şi  Avraam  a  spus  celui  mai  bătrân  servitor  al  casei  sale,
care conducea peste tot ceea ce el avea: Pune-ţi, te rog, mâna
sub coapsa mea,
3 Şi te voi face să juri pe  DOMNUL, Dumnezeul cerului şi
Dumnezeul pământului, că nu vei lua fiului meu o soţie din-
tre fiicele canaaniţilor, printre care locuiesc eu;
4 Ci te vei duce în ţara mea şi la rudele mele şi vei lua o soţie
fiului meu, Isaac .
5 Şi servitorul i-a spus: Poate că femeia nu va voi să mă ur-
meze în această ţară; ar trebui să duc pe fiul tău înapoi în
ţara de unde ai venit?
6 Şi Avraam i-a spus: Ia seama, să nu duci pe fiul meu înapoi
acolo .
7 DOMNUL Dumnezeul cerului, care m-a luat din casa ta-
tălui meu şi din ţara rudelor mele şi care mi-a vorbit şi care
mi-a jurat, spunând: Seminţei tale voi da această ţară; el va
trimite pe îngerul său înaintea ta şi vei lua de acolo o soţie
fiului meu .
8 Şi dacă femeia nu va voi să te urmeze, atunci vei fi eliberat
de acest jurământ al meu, numai nu duce pe fiul meu înapoi
acolo .
9 Şi servitorul şi-a pus mâna sub coapsa lui Avraam, stăpâ-
nul său, şi i-a jurat referitor la acel lucru .
10 ¶ Şi servitorul a luat zece cămile dintre cămilele stăpâ-
nului său şi a plecat, pentru că toate bunurile stăpânului său
erau în mâna sa; şi el s-a ridicat şi a mers în Mesopotamia,
în cetatea lui Nahor .
11  Şi  a  pus  cămilele  sale  să  îngenuncheze  în  afara  cetăţii,

lângă o fântână de apă, la timpul înserării, la timpul când
femeile ies să scoată apă .
12 Şi a spus: DOAMNE, Dumnezeul stăpânului meu Avraam,
te rog, dă-mi reuşită în această zi şi arată bunătate stăpânu-
lui meu, Avraam .
13  Iată,  stau  aici  lângă  fântâna  de  apă;  şi  fiicele  bărbaţilor
cetăţii ies să scoată apă,
14 Şi să se întâmple că fata căreia îi voi spune: Pleacă-ţi ulcio-
rul, te rog, ca să beau; iar ea va spune: Bea şi voi da şi cămi-
lelor tale să bea; aceea să fie cea pe care ai rânduit-o pentru
servitorul tău Isaac; şi din aceasta voi cunoaşte că ai arătat
bunătate stăpânului meu .
15 Şi s-a întâmplat, înainte de a termina el de vorbit, că, iată,
Rebeca, cea născută lui Betuel, fiul Milcăi, soţia lui Nahor,
fratele lui Avraam, a ieşit cu ulciorul pe umărul ei .
16 Şi fata era foarte plăcută la vedere, o fecioară, şi nici un
bărbat nu o cunoscuse; şi ea a coborât la fântână şi şi-a um-
plut ulciorul şi a urcat .
17 Şi servitorul a alergat să o întâlnească şi a spus: Lasă-mă,
te rog, să beau puţină apă din ulciorul tău .
18 Iar ea a spus: Bea, domnul meu; şi ea s-a grăbit şi şi-a lăsat
jos ulciorul peste mâna ei şi i-a dat să bea .
19 Şi după ce a terminat să îi dea de băut, a spus: Voi scoate
apă şi pentru cămilele tale, până o să termine de băut .
20 Şi s-a grăbit şi şi-a golit ulciorul în adăpătoare şi a alergat
din nou la fântână să scoată apă şi a scos pentru toate cămi-
lele lui .
21 Şi bărbatul, mirându-se de ea, tăcea, voind să cunoască
dacă DOMNUL făcuse călătoria lui prosperă sau nu .
22  Şi  s-a  întâmplat,  pe  când  cămilele  terminaseră  de  băut,
că bărbatul a luat un cercel de aur de o jumătate de şekel în
greutate şi două brăţări pentru mâinile ei, în greutate de zece
şekeli de aur;
23 Şi a spus: A cui fiică eşti tu? Spune-mi, te rog, este loc în
casa tatălui tău pentru noi să găzduim?
24 Iar ea i-a spus: Eu sunt fiica lui Betuel, fiul Milcăi, pe care
ea l-a născut lui Nahor .
25 Şi i-a mai spus: Avem deopotrivă paie şi nutreţ îndeajuns
şi loc să găzduiţi .
26 Şi bărbatul şi-a plecat capul şi s-a închinat DOMNULUI .
27 Şi a spus: Binecuvântat fie DOMNUL, Dumnezeul stăpâ-
nului meu Avraam, care nu a lăsat pe stăpânul meu lipsit de
mila sa şi de adevărul său; eu, fiind pe cale, DOMNUL m-a
condus la casa fraţilor stăpânului meu .
28 Şi fata a alergat şi a spus aceste lucruri tuturor celor din
casa mamei ei .
29 ¶ Şi Rebeca avea un frate şi numele lui era Laban; şi Laban
a alergat afară la bărbat, la fântână .
30 Şi s-a întâmplat, când a văzut cercelul şi brăţările pe mâi-
nile  surorii  sale  şi  când  a  auzit  cuvintele  Rebecăi,  sora  sa,
spunând: Astfel mi-a vorbit acel bărbat; că el a venit la acel
bărbat; şi, iată, el stătea în picioare lângă cămile, la fântână .
31 Şi a spus: Intră, tu, binecuvântatul DOMNULUI; pentru ce
stai afară? Căci am pregătit casa şi loc pentru cămile .
32 Şi bărbatul a intrat în casă şi a deşeuat cămilele sale şi a
dat paie şi nutreţ pentru cămile şi a luat apă să îşi spele pi-
cioarele şi picioarele bărbaţilor care erau cu el .
33 Şi s-a pus mâncare înaintea lui ca să mănânce; dar a spus:
Nu  voi  mânca,  până  ce  nu  voi  fi  spus  misiunea  mea .  Iar
Laban a spus: Vorbeşte .
34 Iar el a spus: Eu sunt servitorul lui Avraam .
35 Şi DOMNUL a binecuvântat pe stăpânul meu foarte mult;

21

Geneza  25

şi a devenit mare şi i-a dat turme şi cirezi şi argint şi aur şi
servitori şi servitoare şi cămile şi măgari .
36 Şi Sara, soţia stăpânului meu, a născut un fiu stăpânului
meu când era bătrână; şi el i-a dat tot ce avea .
37 Şi stăpânul meu m-a făcut să jur, spunând: Nu lua fiului
meu o soţie dintre fiicele canaaniţilor, în a căror ţară locu-
iesc eu;
38 Ci te vei duce la casa tatălui meu şi la rudele mele şi vei lua
fiului meu o soţie .
39  Şi  am  spus  stăpânului  meu:  Poate  că  femeia  nu  mă  va
urma .
40 Iar el mi-a spus: DOMNUL, înaintea căruia umblu, va tri-
mite îngerul său cu tine şi va face să prospere calea ta; şi vei
lua  pentru  fiul  meu  o  soţie  dintre  rudele  mele  şi  din  casa
tatălui meu;
41  Atunci  vei  fi  eliberat  de  acest  jurământ  al  meu,  când
ajungi la rudele mele; şi dacă ei nu îţi vor da, vei fi eliberat de
jurământul meu .
42 Şi am venit în această zi la fântână şi am spus: DOAMNE,
Dumnezeul stăpânului meu Avraam, dacă voieşti acum să
prospere calea mea pe care merg,
43 Iată, stau lângă fântâna de apă; şi se va întâmpla, că atunci
când  fecioara  iese  afară  să  scoată  apă  şi  îi  spun:  Dă-mi,  te
rog, puţină apă din ulciorul tău să beau;
44 Iar ea îmi spune: Bea, deopotrivă tu şi voi scoate şi pentru
cămilele tale că aceasta să fie femeia pe care DOMNUL a rân-
duit-o pentru fiul stăpânului meu .
45 Şi înainte să termin de vorbit în inima mea, iată, Rebeca a
ieşit afară cu ulciorul ei pe umăr; şi a coborât la fântână şi a
scos apă, iar eu i-am spus: Lasă-mă să beau, te rog .
46 Iar ea s-a grăbit şi şi-a coborât ulciorul de pe umăr şi a
spus: Bea şi voi da şi cămilelor tale să bea . Aşadar am băut şi
a dat şi cămilelor să bea .
47 Şi am întrebat-o şi am spus: A cui fiică eşti tu? Şi ea a spus:
Fiica lui Betuel, fiul lui Nahor, pe care Milca i l-a născut; şi
i-am pus cercelul în nas şi brăţări pe mâinile ei .
48 Şi am plecat capul meu şi m-am închinat DOMNULUI şi
am binecuvântat pe DOMNUL Dumnezeul stăpânului meu
Avraam,  care  m-a  condus  pe  calea  dreaptă,  să  iau  pe  fiica
fratelui stăpânului meu pentru fiul său .
49 Şi acum dacă voiţi să vă purtaţi cu bunătate şi adevăr cu
stăpânul meu, spuneţi-mi; şi dacă nu, spuneţi-mi; ca să mă
întorc la dreapta sau la stânga .
50 Atunci Laban şi Betuel au răspuns şi au zis: Acest lucru
iese de la DOMNUL, nu îţi putem vorbi rău sau bine .
51 Iată, Rebeca este în faţa ta, ia-o şi mergi şi ea să fie soţia
fiului stăpânului tău, aşa cum DOMNUL a vorbit .
52 Şi s-a întâmplat că, pe când servitorul lui Avraam a au-
zit cuvintele lor, s-a închinat DOMNULUI, prosternându-se
la pământ .
53 Şi servitorul a adus bijuterii de argint şi bijuterii de aur şi
haine şi le-a dat Rebecăi; el a dat lucruri preţioase de aseme-
nea fratelui ei şi mamei ei .
54 ¶ Şi au mâncat şi au băut, el şi bărbaţii care erau cu el şi
au  rămas  toată  noaptea;  şi  s-au  sculat  dimineaţa  şi  a  spus:
Trimite-mă la stăpânul meu .
55 Şi fratele ei şi mama ei au spus: Lasă fata să rămână cu noi
câteva zile, cel puţin zece; după aceea ea va merge .
56  Şi  le-a  spus:  Nu  mă  împiedicaţi,  văzând  că  DOMNUL  a
făcut să prospere calea mea; trimiteţi-mă ca să merg la stă-
pânul meu .
57 Iar ei au spus: Vom chema fata şi vom afla din gura ei .

58 Şi au chemat pe Rebeca şi i-au spus: Voieşti să mergi cu
acest bărbat? Şi ea a spus: Voi merge .
59 Şi au trimis pe Rebeca, sora lor, şi pe dădaca ei şi pe servi-
torul lui Avraam şi pe bărbaţii lui .
60 Şi  au  binecuvântat-o  pe  Rebeca  şi  i-au  spus:  Tu  eşti  sora
noastră, fii mama a mii de milioane şi sămânţa ta să stăpâ-
nească poarta celor care îi urăsc .
61 Şi Rebeca s-a ridicat şi tinerele ei şi au călărit pe cămile şi
au urmat pe bărbat; şi servitorul a luat-o pe Rebeca şi a mers
pe calea lui .
62 ¶ Şi Isaac a venit de pe calea de la fântâna Lahairoi; pen-
tru că locuia în sudul ţinutului .
63 Şi Isaac a ieşit să mediteze în câmp, pe înserat; şi şi-a ridi-
cat ochii şi a privit şi, iată, cămilele veneau .
64 Şi Rebeca şi-a ridicat ochii şi când a văzut pe Isaac a sărit
jos de pe cămilă .
65  Pentru  că  ea  spusese  servitorului:  Ce  bărbat  este  acesta
care  umblă  în  câmp  să  ne  întâmpine?  Şi  servitorul  a  spus:
Este stăpânul meu; de aceea ea a luat un văl şi s-a acoperit .
66 Şi servitorul a istorisit lui Isaac toate lucrurile pe care le
făcuse .
67 Şi Isaac a adus-o în cortul mamei sale, Sara, şi a luat-o
pe Rebeca şi ea a devenit soţia lui; şi a iubit-o şi Isaac a fost
mângâiat după moartea mamei sale .

Capitolul 25

ŞI Avraam şi-a mai luat o soţie şi numele ei era Chetura .

2 Şi ea i-a născut pe Zimran şi pe Iocşan şi pe Medan şi pe

Madian şi pe Işbac şi pe Şuah .
3 Şi Iocşan a născut pe Şeba şi pe Dedan . Şi fiii lui Dedan au
fost: Aşurim şi Letuşim şi Leumim .
4 Şi fiii lui Madian: Efa şi Efer şi Hanoc şi Abida şi Eldaa .
Toţi aceştia au fost copiii Cheturei .
5 Şi Avraam a dat tot lui Isaac ce a avut .
6 Dar fiilor concubinelor, pe care Avraam le-a avut în timp
ce încă trăia, Avraam le-a dat daruri şi i-a trimis departe de
Isaac, fiul său, spre est, în ţinutul din est .
7 Şi acestea sunt zilele anilor vieţii lui Avraam pe care le-a
trăit, o sută şaptezeci şi cinci de ani .
8 Atunci Avraam şi-a dat duhul şi a murit la o bătrâneţe fru-
moasă, un om bătrân şi plin de ani; şi a fost adunat la popo-
rul său .
9 Şi fiii săi, Isaac şi Işmael, l-au îngropat în peştera Macpela,
în câmpul lui Efron, fiul lui Ţohar hititul, care este în faţă cu
Mamre;
10 Câmpul pe care Avraam l-a cumpărat de la fiii lui Het:
acolo a fost Avraam îngropat şi Sara, soţia lui .
11 ¶ Şi s-a întâmplat, după moartea lui Avraam, că Dumnezeu
a binecuvântat pe fiul său, Isaac; şi Isaac a locuit lângă fân-
tâna Lahairoi .
12 Acum acestea sunt generaţiile lui Işmael, fiul lui Avraam,
pe  care  Hagar  egipteanca,  roaba  lui  Sara,  l-a  născut  lui
Avraam;
13  Şi  acestea  sunt  numele  fiilor  lui  Işmael,  după  numele
lor, conform cu generaţiile lor: întâiul născut al lui Işmael,
Nebaiot, şi Chedar şi Adbeel şi Mibsam,
14 Şi Mişma şi Duma şi Masa,
15 Hadar şi Tema, Ietur, Nafiş şi Chedma;
16 Aceştia sunt fiii lui Işmael şi acestea sunt numele lor, după
satele lor şi după cetăţuile lor; doisprezece prinţi conform cu
naţiunile lor .
17 Şi aceştia sunt anii vieţii lui Işmael, o sută treizeci şi şapte

22

Geneza  26

de ani; şi el şi-a dat duhul şi a murit; şi a fost luat la poporul
său .
18 Şi au locuit de la Havila până la Şur, care este în faţă cu
Egiptul, cum mergi spre Asiria; şi a murit înaintea feţei tu-
turor fraţilor săi .
19  ¶  Şi  acestea  sunt  generaţiile  lui  Isaac,  fiul  lui  Avraam:
Avraam a născut pe Isaac;
20 Şi Isaac era în vârstă de patruzeci de ani când a luat pe
Rebeca de soţie, fiica lui Betuel sirianul din Padanaram, sora
lui Laban sirianul .
21 Şi Isaac l-a implorat pe DOMNUL pentru soţia lui, pentru
că era stearpă; şi DOMNUL s-a lăsat implorat de el şi Rebeca,
soţia lui, a rămas însărcinată .
22 Şi copiii se luptau înăuntrul ei; şi ea a spus: Dacă este aşa,
de ce sunt eu astfel? Şi ea s-a dus să întrebe pe DOMNUL .
23 Şi DOMNUL i-a spus: Două naţiuni sunt în pântecele tău
şi două feluri de popoare se vor separa din adâncurile tale;
şi un popor va fi mai tare decât celălalt popor; şi cel mai în
vârstă va servi pe cel mai tânăr .
24 Şi când i s-au împlinit zilele să nască, iată, erau gemeni
în pântecele ei .
25 Şi primul a ieşit roşu, peste tot ca un veşmânt păros; şi
i-au pus numele, Esau .
26 Şi după aceea a ieşit fratele său şi mâna lui ţinea călcâiul
lui Esau; şi i-au pus numele Iacob; şi Isaac era în vârstă de
şaizeci de ani când ea i-a născut .
27 Şi băieţii au crescut şi Esau era un vânător iscusit, un băr-
bat  al  câmpului;  iar  Iacob  era  un  bărbat  blând,  locuind  în
corturi .
28 Şi Isaac iubea pe Esau, deoarece mânca din vânatul lui;
dar Rebeca iubea pe Iacob .
29 ¶ Şi Iacob a fiert o tocană şi Esau a venit de la câmp şi era
leşinat;
30 Şi Esau a spus lui Iacob: Hrăneşte-mă, te rog, cu tocana
aceea roşie; căci sunt leşinat; de aceea i-a pus numele Edom .
31  Şi  Iacob  a  spus:  Vinde-mi  astăzi  dreptul  tău  de  întâi
născut .
32 Şi Esau a spus: Iată, eu sunt pe moarte şi la ce îmi foloseşte
acest drept de întâi născut?
33 Şi Iacob a spus: Jură-mi astăzi; şi el i-a jurat şi i-a vândut
dreptul său de întâi născut lui Iacob .
34 Atunci Iacob i-a dat lui Esau pâine şi tocană de linte; şi a
mâncat şi a băut şi s-a ridicat şi a plecat; astfel Esau a dispre-
ţuit dreptul său de întâi născut .

Capitolul 26

ŞI a fost o foamete în ţară, în afară de prima foamete care

a fost în zilele lui Avraam . Şi Isaac a mers la Abimelec,

împăratul filistenilor, la Gherar .
2 Şi DOMNUL i s-a arătat şi a spus: Nu coborî în Egipt; locu-
ieşte în ţara despre care îţi voi spune;
3 Locuieşte temporar în această ţară şi voi fi cu tine şi te voi
binecuvânta; pentru că ţie şi seminţei tale, voi da toate aceste
ţări şi voi împlini jurământul pe care l-am jurat lui Avraam,
tatăl tău .
4  Şi  voi  înmulţi  sămânţa  ta  ca  stelele  cerului  şi  voi  da  se-
minţei tale toate aceste ţări; şi în sămânţa ta toate naţiunile
pământului vor fi binecuvântate .
5 Pentru că Avraam a ascultat de vocea mea şi a păzit însăr-
cinările mele, poruncile mele, statutele mele şi legile mele .
6 ¶ Şi Isaac a locuit în Gherar;
7  Şi  oamenii  locului  l-au  întrebat  despre  soţia  lui;  iar  el  a

spus: Ea este sora mea; căci se temea să spună: Este soţia mea;
ca nu cumva, spunea el, oamenii locului să mă ucidă pentru
Rebeca; pentru că ea era plăcută la vedere .
8 Şi s-a întâmplat, în timp ce el era acolo de mult timp, că
Abimelec, împăratul filistenilor, a privit afară pe fereastră şi
a văzut şi, iată, Isaac se juca cu Rebeca, soţia sa .
9 Şi Abimelec a chemat pe Isaac şi a spus: Iată, cu adevărat ea
este soţia ta; şi cum de ai spus: Ea este sora mea? Şi Isaac i-a
spus: Pentru că mi-am zis: Nu cumva să mor din cauza ei .
10 Şi Abimelec a spus: Ce este aceasta ce ne-ai făcut? Unul din-
tre oameni ar fi putut cu uşurinţă să se culce cu soţia ta şi ai fi
adus vinovăţie asupra noastră .
11 Şi Abimelec a poruncit întregului popor, spunând: Cel ce
se atinge de acest bărbat sau de soţia lui cu adevărat va fi dat
la moarte .
12 ¶ Apoi Isaac a semănat în acel ţinut şi a primit în acelaşi
an însutit şi DOMNUL l-a binecuvântat .
13 Şi acest bărbat a ajuns mare şi a mers înainte şi a crescut
până ce a devenit foarte mare .
14 Fiindcă avea în posesiune turme şi în posesiune cirezi şi
servitori în număr mare şi filistenii îl invidiau .
15 Şi toate fântânile pe care servitorii tatălui său le-au săpat
în zilele lui Avraam, tatăl său, filistenii le-au astupat şi le-au
umplut cu pământ .
16 Şi Abimelec i-a spus lui Isaac: Pleacă de la noi; pentru că
eşti mult mai puternic decât noi .
17 Şi Isaac a plecat de acolo şi a ridicat cortul său în valea
Gherar şi a locuit acolo .
18 Şi Isaac a săpat din nou fântânile de apă, pe care ei le săpa-
seră în zilele lui Avraam, tatăl său; pentru că filistenii le as-
tupaseră după moartea lui Avraam; şi le-a pus numele după
numele pe care tatăl său le-a pus .
19 Şi servitorii lui Isaac au săpat în vale şi au găsit acolo o
fântână de apă ţâşnitoare .
20  Şi  păstorii  din  Gherar  s-au  certat  cu  păstorii  lui  Isaac,
spunând: Apa este a noastră; şi a pus fântânii numele Esec;
pentru că s-au certat cu el .
21 Şi au săpat o altă fântână şi s-au certat şi pentru aceasta şi
a pus acesteia numele Sitna .
22 Şi s-a mutat de acolo şi a săpat o altă fântână; şi pentru
aceea nu s-au certat şi acesteia i-a pus numele Rehobot; şi a
spus: Căci de acum DOMNUL a făcut loc pentru noi şi vom
fi roditori în ţară .
23 Şi a urcat de acolo la Beer-Şeba .
24  Şi  DOMNUL  i  s-a  arătat  în  aceeaşi  noapte  şi  a  spus:  Eu
sunt Dumnezeul lui Avraam, tatăl tău, nu te teme, pentru că
eu sunt cu tine şi te voi binecuvânta şi voi înmulţi sămânţa
ta din cauza servitorului meu, Avraam .
25 Şi a zidit un altar acolo şi a chemat numele DOMNULUI şi
a ridicat cortul său acolo; şi acolo servitorii lui Isaac au săpat
o fântână .
26  ¶  Atunci  Abimelec  a  mers  la  el,  din  Gherar,  şi  Ahuzat,
unul din prietenii săi, şi Picol, căpetenia armatei sale .
27 Şi Isaac le-a spus: Pentru ce aţi venit la mine, văzând că
mă urâţi şi m-aţi trimis de la voi?
28 Iar ei au spus: Noi am văzut cu adevărat că DOMNUL a
fost cu tine; şi noi ne-am spus: Să fie acum un jurământ între
noi, între noi şi tine, şi să facem un legământ cu tine;
29  Că  nu  ne  vei  face  nici  un  rău,  aşa  cum  nici  noi  nu  ne-
am atins de tine şi precum noi nu ţi-am făcut nimic decât
bine  şi  te-am  trimis  în  pace,  tu  eşti  acum  binecuvântatul
DOMNULUI .

23

Geneza  27

30 Iar el le-a făcut un ospăţ şi au mâncat şi au băut .
31 Şi s-au sculat devreme dimineaţa şi au jurat unul altuia; şi
Isaac i-a trimis şi au plecat de la el în pace .
32  Şi  s-a  întâmplat,  în  aceeaşi  zi,  că  servitorii  lui  Isaac  au
venit şi i-au povestit referitor la fântâna pe care o săpaseră şi
i-au spus: Am găsit apă .
33 Şi pe aceasta a numit-o Şeba, de aceea numele cetăţii este
Beer-Şeba până în ziua de astăzi .
34 ¶ Şi Esau era în vârstă de patruzeci de ani când a luat de
soţie  pe  Iudit,  fiica  lui  Beeri  hititul,  şi  pe  Basmat,  fiica  lui
Elon hititul,
35  Care  au  fost  o  mâhnire  în  duh  pentru  Isaac  şi  pentru
Rebeca .

Capitolul 27

ŞI s-a întâmplat, pe când Isaac era bătrân şi ochii săi erau

atât de slabi încât nu mai putea să vadă, că a chemat pe
Esau, fiul său cel mai în vârstă, şi i-a spus: Fiul meu; iar el i-a
spus: Iată-mă .
2 Şi a spus: Iată acum, sunt bătrân, nu ştiu ziua morţii mele;
3 De aceea acum, ia, te rog, armele tale, tolba ta şi arcul tău
şi du-te afară în câmp şi ia-mi ceva vânat;
4 Şi fă-mi mâncare gustoasă, aşa cum îmi place, şi adu-o la
mine ca să mănânc; ca sufletul meu să te binecuvânteze îna-
inte să mor .
5 Şi Rebeca a auzit când Isaac a vorbit lui Esau, fiul său . Şi
Esau a mers la câmp să vâneze vânat şi să îl aducă .
6 ¶ Şi Rebeca i-a vorbit lui Iacob, fiul ei, spunând: Iată, am
auzit pe tatăl tău vorbindu-i lui Esau, fratele tău, spunând:
7 Adu-mi vânat şi fă-mi mâncare gustoasă ca să mănânc şi să
te binecuvântez înaintea DOMNULUI înaintea morţii mele .
8 Acum, aşadar, fiul meu, ascultă de vocea mea, conform cu
ceea ce îţi poruncesc .
9 Du-te acum la turmă şi ia şi adu-mi de acolo doi iezi buni
de la capre; şi îi voi face mâncare gustoasă pentru tatăl tău,
aşa cum îi place;
10 Şi o vei duce la tatăl tău, ca să mănânce şi să te binecuvân-
teze înaintea morţii sale .
11 Şi Iacob a spus Rebecăi, mama lui: Iată, Esau fratele meu
este un bărbat păros, iar eu sunt un bărbat alunecos;
12 Tatăl meu poate mă va pipăi şi am să îi par ca un înşelător;
şi voi aduce un blestem asupra mea şi nu o binecuvântare .
13 Şi mama lui i-a spus: Asupra mea fie blestemul, fiul meu;
ascultă doar de vocea mea şi du-te, adu-mi iezii .
14 Şi s-a dus şi i-a luat şi i-a adus la mama lui; şi mama lui a
făcut mâncare gustoasă, aşa cum îi plăcea tatălui său .
15 Şi Rebeca a luat haine bune care erau cu ea în casă, de la
fiul ei mai în vârstă, Esau, şi le-a pus peste Iacob, fiul ei mai
tânăr;
16 Şi ea a pus pieile iezilor de capre peste mâinile lui şi peste
partea alunecoasă a gâtului său;
17 Şi a dat mâncarea gustoasă şi pâinea, pe care le-a pregătit,
în mâna fiului ei, Iacob .
18 ¶ Şi el a venit la tatăl său şi a spus: Tată; iar el a spus: Iată-
mă, cine eşti tu, fiul meu?
19  Şi  Iacob  i-a  spus  tatălui  său:  Eu  sunt  Esau,  întâiul  tău
născut;  am  făcut  după  cum  m-ai  rugat;  ridică-te,  te  rog,
şezi  şi  mănâncă  din  vânatul  meu,  ca  sufletul  tău  să  mă
binecuvânteze .
20  Şi  Isaac  a  spus  fiului  său:  Cum  se  face  că  ai  găsit  vânat
aşa  repede,  fiul  meu?  Iar  el  a  spus:  Pentru  că  DOMNUL
Dumnezeul tău l-a adus la mine .

21 Şi Isaac i-a spus lui Iacob: Vino aproape, te rog, să te pipăi,
fiul meu, dacă eşti sau nu adevăratul meu fiu Esau .
22 Şi Iacob s-a apropiat de Isaac, tatăl său; iar el l-a pipăit şi
a spus: Vocea este vocea lui Iacob, dar mâinile sunt mâinile
lui Esau .
23 Şi nu l-a recunoscut, din cauză că mâinile lui erau păroa-
se, ca mâinile fratelui său Esau, aşa că l-a binecuvântat .
24 Şi a spus: Eşti tu adevăratul meu fiu Esau? Iar el a spus:
Eu sunt .
25  Iar  el  a  spus:  Adu-o  aproape  de  mine  şi  voi  mânca  din
vânatul fiului meu, ca sufletul meu să te binecuvânteze . Şi a
adus-o aproape de el şi a mâncat; şi i-a adus vin şi a băut .
26 Şi tatăl său Isaac i-a spus: Vino aproape acum şi sărută-
mă, fiul meu .
27 Şi a venit aproape şi l-a sărutat; şi a mirosit mirosul ha-
inelor  lui  şi  l-a  binecuvântat  şi  a  spus:  Vezi,  mirosul  fiu-
lui  meu  este  ca  mirosul  unui  câmp  pe  care  DOMNUL  l-a
binecuvântat;
28 De aceea Dumnezeu să îţi dea din roua cerului şi din gră-
simea pământului şi abundenţă de grâne şi vin;
29 Să te servească poporul şi naţiuni să ţi se prosterneze, fii
domn peste fraţii tăi şi fiii mamei tale să ţi se prosterneze;
blestemat fie cel ce te blestemă şi binecuvântat fie cel ce te
binecuvântează .
30 ¶ Şi s-a întâmplat, îndată ce Isaac a terminat de binecu-
vântat pe Iacob şi Iacob tocmai ce ieşise dinaintea lui Isaac,
tatăl său, că Esau, fratele său, a venit de la vânătoarea sa .
31  Şi  el  de  asemenea  a  făcut  mâncare  gustoasă  şi  a  adus-
o  tatălui  său  şi  a  spus  tatălui  său:  Să  se  ridice  tatăl  meu  şi
să  mănânce  din  vânatul  fiului  său,  ca  sufletul  tău  să  mă
binecuvânteze .
32 Şi Isaac tatăl său i-a spus: Cine eşti tu? Iar el a spus: Eu
sunt fiul tău, întâiul tău născut Esau .
33  Şi  Isaac  s-a  cutremurat  peste  măsură  de  mult  şi  a  spus:
Cine? Unde este cel ce a luat vânat şi l-a adus la mine şi am
mâncat din tot înainte de a veni tu şi l-am binecuvântat? Da
şi va fi binecuvântat .
34  Şi  când  Esau  a  auzit  cuvintele  tatălui  său,  a  strigat  cu
un  strigăt  mare  şi  grozav  de  amar  şi  a  spus  tatălui  său:
Binecuvântează-mă şi pe mine tată .
35 Iar el a spus: Fratele tău a venit cu înşelăciune şi ţi-a luat
binecuvântarea .
36 Iar el a spus: Nu pe drept este numit el Iacob? Pentru că
m-a înlocuit în aceste două dăţi, a luat dreptul meu de întâi
născut; şi, iată, a luat şi binecuvântarea mea . Şi a spus: Nu ai
păstrat o binecuvântare pentru mine?
37 Şi Isaac a răspuns şi i-a zis lui Esau: Iată, l-am făcut dom-
nul tău şi pe toţi fraţii lui i-am dat ca servitori; şi cu grâne şi
vin l-am susţinut şi ce să îţi fac acum, fiul meu?
38 Şi Esau a spus tatălui său: Ai doar o singură binecuvân-
tare,  tată?  Binecuvântează-mă  şi  pe  mine  tată .  Şi  Esau  şi-a
înălţat vocea şi a plâns .
39 Şi Isaac, tatăl lui, a răspuns şi i-a zis: Iată, locuinţa ta va fi
grăsimea pământului şi din roua cerului de sus .
40 Şi prin sabia ta vei trăi şi vei servi fratelui tău; şi se va în-
tâmpla când vei avea dominaţia, că vei desface jugul lui de
pe gâtul tău .
41 ¶ Şi Esau a urât pe Iacob din cauza binecuvântării cu care
tatăl său l-a binecuvântat; şi Esau a spus în inima sa: Zilele
de jelire pentru tatăl meu sunt aproape; atunci voi ucide pe
fratele meu Iacob .
42 Şi aceste cuvinte ale lui Esau, fiul ei mai în vârstă, au fost

24

Geneza  29

spuse Rebecăi; şi ea a trimis şi a chemat pe Iacob, fiul ei mai
tânăr, şi i-a spus: Iată, fratele tău, Esau, se mângâie referitor
la tine, hotărât să te ucidă .
43 De aceea acum, fiul meu, ascultă de vocea mea; şi ridică-
te, fugi la Laban, fratele meu, la Haran .
44  Şi  rămâi  cu  el  câteva  zile,  până  ce  furia  fratelui  tău  se
întoarce;
45 Până ce mânia fratelui tău se întoarce de la tine şi uită ce
i-ai făcut; atunci voi trimite şi te voi aduce de acolo; şi de ce
să fiu lipsită de voi doi într-o singură zi?
46 Şi Rebeca i-a spus lui Isaac: M-am săturat de viaţa mea
din cauza fiicelor lui Het; dacă Iacob ia o soţie dintre fiice-
le lui Het, ca acestea dintre fiicele ţării, la ce bun îmi va fi
viaţa?

Capitolul 28

ŞI Isaac a chemat pe Iacob şi l-a binecuvântat şi i-a porun-

cit şi i-a spus: Nu lua o soţie dintre fiicele lui Canaan .
2 Ridică-te, mergi la Padanaram, la casa lui Betuel, tatăl ma-
mei tale, şi ia-ţi o soţie de acolo, dintre fiicele lui Laban, fra-
tele mamei tale .
3 Şi Dumnezeul Atotputernic să te binecuvânteze şi să te facă
roditor şi să te înmulţească să fii o mulţime de popoare;
4  Şi  să  îţi  dea  binecuvântarea  lui  Avraam,  ţie  şi  seminţei
tale cu tine, ca să moşteneşti ţara în care eşti străin, pe care
Dumnezeu a dat-o lui Avraam .
5  Şi  Isaac  l-a  trimis  pe  Iacob;  iar  el  s-a  dus  la  Padanaram,
la Laban, fiul lui Betuel sirianul, fratele Rebecăi, mama lui
Iacob şi Esau .
6 ¶ Când  Esau  a  văzut  că  Isaac  a  binecuvântat  pe  Iacob  şi
l-a trimis la Padanaram să îşi ia o soţie de acolo şi, binecu-
vântându-l, i-a dat poruncă, spunând: Nu lua o soţie dintre
fiicele lui Canaan;
7 Şi că Iacob a ascultat de tatăl său şi mama sa şi a mers la
Padanaram;
8 Şi Esau, văzând că fiicele lui Canaan nu îi plăceau lui Isaac,
tatăl său,
9 Esau a mers la Işmael şi a luat pe lângă soţiile pe care le
avea  pe  Mahalat,  fiica  lui  Işmael,  fiul  lui  Avraam,  sora  lui
Nebaiot, să fie soţia sa .
10 ¶ Şi Iacob a ieşit din Beer-Şeba şi a mers spre Haran .
11  Şi  s-a  aşezat  într-un  anumit  loc  şi  a  rămas  acolo  toată
noaptea,  deoarece  soarele  apusese;  şi  a  luat  dintre  pietrele
din  acel  loc  şi  le-a  pus  drept  perne  ale  sale  şi  s-a  culcat  în
locul acela să doarmă .
12 Şi a visat şi, iată, o scară pusă pe pământ şi vârful ei ajun-
gea la cer şi, iată îngerii lui Dumnezeu urcând şi coborând
pe ea .
13 Şi, iată, DOMNUL a stat în picioare deasupra acesteia şi a
spus: Eu sunt DOMNUL Dumnezeul lui Avraam, tatăl tău, şi
Dumnezeul lui Isaac; pământul pe care eşti culcat, ţie ţi-l voi
da şi seminţei tale;
14  Şi  sămânţa  ta  va  fi  ca  ţărâna  pământului  şi  te  vei  răs-
pândi departe spre vest şi spre est şi spre nord şi spre sud şi
în tine şi în sămânţa ta vor fi binecuvântate toate familiile
pământului .
15 Şi, iată, eu sunt cu tine şi te voi păzi în toate locurile în
care mergi şi te voi aduce înapoi în această ţară; fiindcă nu
te voi părăsi, până ce nu voi fi făcut lucrul despre care ţi-am
vorbit .
16 ¶ Şi Iacob s-a trezit din somnul său şi a spus: Cu adevărat
DOMNUL este în acest loc, iar eu nu am ştiut .

25

17 Şi s-a temut şi a spus: Cât de înspăimântător este acest loc!
Aceasta nu este altceva decât casa lui Dumnezeu şi aceasta
este poarta cerului .
18 Şi Iacob s-a ridicat devreme dimineaţa şi a luat piatra pe
care o pusese drept perne ale sale şi a pus-o ca stâlp şi a tur-
nat untdelemn pe vârful acesteia .
19 Şi a pus acelui loc numele Betel, dar numele acelei cetăţi
era Luz mai înainte .
20 Şi Iacob a jurat un jurământ, spunând: Dacă Dumnezeu
va fi cu mine şi mă va ţine pe această cale pe care merg şi îmi
va da pâine să mănânc şi haine să îmbrac,
21 Aşa ca eu să mă întorc înapoi la casa tatălui meu în pace,
atunci DOMNUL va fi Dumnezeul meu;
22  Şi  această  piatră,  pe  care  am  pus-o  ca  stâlp,  va  fi  casa
lui  Dumnezeu;  şi  din  tot  ce  îmi  vei  da,  îţi  voi  da  negreşit
zeciuială .

Capitolul 29

rului din est .

APOI Iacob a mers în călătoria sa şi a mers în ţara popo-

2 Şi a privit şi, iată, o fântână în câmp şi, iată, acolo erau trei
turme de oi culcate lângă ea; căci din acea fântână adăpau
turmele; şi o piatră mare era peste gura fântânii .
3 Şi acolo erau toate turmele adunate şi au rostogolit piatra
de la gura fântânii şi au adăpat oile şi au pus piatra din nou
peste gura fântânii la locul ei .
4 Şi Iacob le-a spus: Fraţii mei, de unde sunteţi voi? Iar ei au
spus: Noi suntem din Haran .
5 Iar ei le-a spus: Îl cunoaşteţi pe Laban, fiul lui Nahor? Iar ei
au spus: Îl cunoaştem .
6 Iar el le-a spus: Este el bine? Iar ei au spus: Este bine şi, iată,
Rahela, fiica lui, vine cu oile .
7 Iar el a spus: Iată, ziua este încă mare, nici nu este timpul ca
vitele să fie adunate; adăpaţi oile şi mergeţi şi le paşteţi .
8  Iar  ei  au  spus:  Nu  putem,  până  când  toate  turmele  sunt
adunate  şi  când  ei  rostogolesc  piatra  de  la  gura  fântânii,
atunci adăpăm oile .
9 ¶ Şi în timp ce el încă vorbea cu ei, Rahela a venit cu oile
tatălui ei, pentru că ea le păzea .
10 Şi s-a întâmplat, când Iacob a văzut-o pe Rahela, fiica lui
Laban,  fratele  mamei  sale,  şi  oile  lui  Laban,  fratele  mamei
sale, că Iacob s-a apropiat şi a rostogolit piatra de la gura fân-
tânii şi a adăpat turma lui Laban, fratele mamei sale .
11  Şi  Iacob  a  sărutat  pe  Rahela  şi  el  şi-a  ridicat  vocea  şi  a
plâns .
12 Şi Iacob a povestit Rahelei că el era fratele tatălui ei şi că el
era fiul Rebecăi; şi ea a alergat şi a povestit tatălui ei .
13 Şi s-a întâmplat, când Laban a auzit veştile despre Iacob,
fiul surorii lui, că el a alergat să îl întâlnească şi l-a îmbrăţişat
şi l-a sărutat şi l-a adus în casa lui . Şi el a povestit lui Laban
toate aceste lucruri .
14 Şi Laban i-a spus: Tu eşti cu adevărat osul meu şi carnea
mea . Şi a rămas cu el o lună de zile .
15 ¶ Şi Laban i-a spus lui Iacob: Pentru că tu eşti fratele meu
ar trebui de aceea să îmi serveşti pentru nimic? Spune-mi,
ce va fi plata ta .
16 Şi Laban avea două fiice; numele celei mai în vârstă era
Lea şi numele celei mai tinere era Rahela .
17 Lea era slabă de ochi; dar Rahela era frumoasă la statură
şi plăcută la vedere .
18 Şi Iacob a iubit-o pe Rahela; şi a spus: Te voi servi şapte ani
pentru Rahela, fiica ta mai tânără .

Geneza  30

19 Şi Laban a spus: Este mai bine să ţi-o dau ţie decât să o dau
altui bărbat; rămâi la mine .
20 Şi Iacob a servit şapte ani pentru Rahela; şi aceştia i-au
părut  doar  câteva  zile,  din  cauza  dragostei  pe  care  o  avea
pentru ea .
21 Şi Iacob i-a spus lui Laban: Dă-mi soţia mea, pentru că
zilele mi s-au împlinit, ca să intru la ea .
22 Şi Laban a strâns împreună toţi bărbaţii locului şi a făcut
un ospăţ .
23 Şi s-a întâmplat, în timpul serii, că el a luat pe Lea fiica sa,
şi i-a adus-o; iar el a intrat la ea .
24  Şi  Laban  a  dat  fiicei  sale,  Lea,  pe  Zilpa,  roaba  lui,  ca
servitoare .
25 Şi s-a întâmplat, că dimineaţa, iată, era Lea; şi i-a spus lui
Laban: Ce este aceasta ce mi-ai făcut? Nu ţi-am servit pentru
Rahela? Şi de ce m-ai înşelat?
26 Şi Laban a spus: Nu trebuie să fie făcut astfel în ţara noas-
tră, a da pe cea mai tânără înaintea celei întâi născute .
27 Împlineşte săptămâna ei şi ţi-o vom da şi pe aceasta pen-
tru serviciul pe care mi-l vei face încă alţi şapte ani .
28 Şi Iacob a făcut astfel şi a împlinit săptămâna ei; iar el i-a
dat şi pe Rahela, fiica sa, de soţie .
29 Şi Laban a dat Rahelei, fiica sa, pe Bilha, roaba lui, să fie
roaba ei .
30 Iar el a intrat şi la Rahela şi a iubit pe Rahela şi mai mult
decât pe Lea şi i-a servit încă alţi şapte ani .
31 ¶ Şi când DOMNUL a văzut că Lea era urâtă de el, a des-
chis pântecele ei; dar Rahela era stearpă .
32 Şi Lea a rămas însărcinată şi a născut un fiu şi i-a pus nu-
mele Ruben, căci ea a spus: Cu adevărat DOMNUL a privit la
necazul meu; de aceea acum soţul meu mă va iubi .
33 Şi a rămas însărcinată din nou şi a născut un fiu şi a spus:
Pentru că DOMNUL a auzit că eu eram urâtă de soţul meu,
mi-a dat de aceea şi acest fiu; şi i-a pus numele Simeon .
34 Şi a rămas însărcinată din nou şi a născut un fiu şi a spus:
Acum, de această dată, soţul meu va fi lipit de mine, pentru
că i-am născut lui trei fii; de aceea numele lui a fost chemat
Levi .
35 Şi a rămas însărcinată din nou şi a născut un fiu; şi a spus:
Acum voi lăuda pe DOMNUL; de aceea i-a pus numele Iuda;
şi a încetat să nască .

Capitolul 30

ŞI  când  Rahela  a  văzut  că  ea  nu  îi  naşte  lui  Iacob  copii,

Rahela a invidiat pe sora ei; şi i-a spus lui Iacob: Dă-mi

copii sau altfel mor .
2 Şi mânia lui Iacob s-a aprins împotriva Rahelei şi a spus:
Sunt eu în locul lui Dumnezeu care a oprit de la tine rodul
pântecelui?
3 Iar ea a spus: Iată pe servitoarea mea, Bilha, intră la ea; şi
va naşte pe genunchii mei, ca eu de asemenea să am copii
prin ea .
4 Şi i-a dat-o pe Bilha, roaba ei, de soţie; şi Iacob a intrat la
ea .
5 Şi Bilha a rămas însărcinată şi i-a născut lui Iacob un fiu .
6 Şi Rahela a spus: Dumnezeu m-a judecat şi a auzit de ase-
menea vocea mea şi mi-a dat un fiu; de aceea i-a pus numele
Dan .
7 Şi Bilha, servitoarea Rahelei, a rămas însărcinată din nou
şi i-a născut lui Iacob un al doilea fiu .

8 Şi Rahela a spus: Cu mari lupte am luptat cu sora mea şi am
învins; şi i-a pus numele Neftali .
9 Când Lea a văzut că ea a încetat să nască, a luat pe Zilpa,
servitoarea ei, şi i-a dat-o lui Iacob de soţie .
10 Şi Zilpa, servitoarea Leei, i-a născut lui Iacob un fiu .
11 Şi Lea a spus: O trupă înarmată vine; şi i-a pus numele
Gad .
12 Şi Zilpa, servitoarea Leei, i-a născut lui Iacob un al doilea
fiu .
13 Şi Lea a spus: Fericită sunt, căci fiicele mă vor numi bine-
cuvântată; şi i-a pus numele Aşer .
14 ¶ Şi Ruben a mers în zilele secerişului grâului şi a găsit
mandragore în câmp şi le-a adus la mama lui, Lea . Atunci
Rahela i-a spus Leei: Dă-mi, te rog, din mandragorele fiului
tău .
15 Iar Lea i-a spus: Este puţin lucru că ai luat pe soţul meu?
Şi voieşti să iei şi mandragorele fiului meu? Şi Rahela a spus:
De aceea el să se culce cu tine la noapte pentru mandragorele
fiului tău .
16 Şi Iacob a venit de la câmp pe înserat şi Lea a ieşit să îl în-
tâlnească şi a spus: Trebuie să intri la mine; căci cu adevărat
te-am angajat cu mandragorele fiului meu . Şi el s-a culcat cu
ea în acea noapte .
17 Şi Dumnezeu a dat ascultare Leei şi ea a rămas însărcina-
tă şi i-a născut lui Iacob al cincilea fiu .
18 Şi Lea a spus: Dumnezeu mi-a dat plata mea, pentru că
am  dat  pe  servitoarea  mea  soţului  meu;  şi  i-a  pus  numele
Isahar .
19 Şi Lea a rămas însărcinată din nou şi i-a născut lui Iacob
al şaselea fiu .
20 Şi Lea a spus: Dumnezeu m-a înzestrat cu o zestre bună;
acum soţul meu va locui cu mine, deoarece i-am născut şase
fii; şi i-a pus numele Zabulon .
21 Şi mai apoi ea a născut o fiică şi i-a pus numele Dina .
22 Şi Dumnezeu şi-a amintit de Rahela şi Dumnezeu i-a dat
ascultare şi i-a deschis pântecele .
23  Şi  ea  a  rămas  însărcinată  şi  a  născut  un  fiu  şi  a  spus:
Dumnezeu mi-a luat ocara;
24 Şi i-a pus numele Iosif şi a spus: DOMNUL îmi va adăuga
un alt fiu .
25 ¶ Şi s-a întâmplat, când Rahela a născut pe Iosif, că Iacob
i-a spus lui Laban: Trimite-mă, ca să merg la locul meu şi în
ţara mea .
26 Dă-mi soţiile mele şi copiii mei, pentru care ţi-am servit
şi lasă-mă să plec, pentru că ştii serviciul meu pe care ţi l-am
făcut .
27 Şi Laban i-a spus: Te rog, dacă am găsit favoare în ochii
tăi, rămâi, căci am învăţat prin experienţă că DOMNUL m-a
binecuvântat din cauza ta .
28 Iar el a spus: Rânduieşte-mi plăţile tale şi ţi le voi da .
29 Iar el i-a spus: Ştii cum ţi-am servit şi că turma ta era cu
mine .
30 Căci era puţin ce ai avut înainte ca eu să vin şi acum a
sporit într-o mulţime; şi  DOMNUL te-a binecuvântat de la
venirea mea şi acum când voi îngriji şi de casa mea?
31 Iar el a spus: Ce să îţi dau? Şi Iacob a spus: Nu îmi da ni-
mic, dacă vei face acest lucru pentru mine, voi paşte şi voi
ţine din nou turma ta;
32 Voi trece prin toată turma ta astăzi, mutând de acolo toate
cele pestriţe şi pătate şi toate cele cenuşii dintre oi şi pe cele
pestriţe şi pătate dintre capre şi din aceasta va fi plata mea .
33 Aşa va răspunde dreptatea mea pentru mine în timpul ce

26

Geneza  31

vine, când vine timpul pentru plata mea înaintea feţei tale;
fiecare vită care nu este pestriţă sau pătată dintre capre şi ce-
nuşie dintre oi, aceea va fi socotită de mine ca furată .
34  Şi  Laban  a  spus:  Iată,  aş  voi  să  fie  conform  cuvântului
tău .
35 Şi a scos în acea zi ţapii care erau vărgaţi şi pătaţi şi toate
caprele care erau pestriţe şi pătate şi pe fiecare ce avea ceva
alb pe ea şi tot ce era cenuşiu între oi şi le-a dat în mâna fi-
ilor săi .
36 Şi a pus trei zile de călătorie între el şi Iacob; şi Iacob a
păscut restul turmelor lui Laban .
37 ¶ Şi Iacob a luat toiege verzi de plop şi de alun şi de castan
dulce; şi a descojit dungi albe pe ele şi a făcut să apară albul
care era în toiege .
38 Şi a pus toiegele pe care le descojise înaintea turmelor în
jgheaburi,  în  adăpătoarele  cu  apă,  când  turmele  veneau  să
bea, ca ele, când veneau să bea, să zămislească .
39  Şi  turmele  zămisleau  înaintea  toiegelor  şi  năşteau  miei
vărgaţi, pestriţi şi pătaţi .
40  Şi  Iacob  a  separat  mieii  şi  întorcea  feţele  turmelor  spre
cele vărgate şi toate cele cenuşii în turma lui Laban; şi a pus
propriile sale turme deoparte şi nu le-a pus cu turmele lui
Laban .
41 Şi s-a întâmplat, de câte ori oile mai puternice zămisleau,
că Iacob aşeza toiegele înaintea ochilor oilor în jgheaburile
de apă, ca ele să zămislească printre toiege .
42  Dar  când  oile  erau  slabe,  nu  le  punea  înăuntru,  aşa  că
cele mai slabe erau ale lui Laban şi cele mai puternice ale lui
Iacob .
43 Şi acest bărbat a sporit peste măsură şi avea multe oi şi
servitoare şi servitori şi cămile şi măgari .

CApitoLuL 31

ŞI a auzit cuvintele fiilor lui Laban, spunând: Iacob a luat

tot ce era al tatălui nostru; şi din ceea ce era al tatălui nos-

tru el a dobândit toată această glorie .
2 Şi Iacob a privit înfăţişarea lui Laban şi, iată,  aceasta nu
mai era faţă de el ca înainte .
3 Şi DOMNUL i-a spus lui Iacob: Întoarce-te în ţara taţilor tăi
şi la rudele tale; şi eu voi fi cu tine .
4 Şi Iacob a trimis şi a chemat pe Rahela şi Lea la câmp, la
turma sa,
5 Şi le-a spus: Văd înfăţişarea tatălui vostru, că aceasta nu
mai este faţă de mine ca înainte; dar Dumnezeul taţilor mei
a fost cu mine .
6 Şi voi ştiţi că eu, cu toată puterea mea, am servit pe tatăl
vostru .
7 Şi tatăl vostru m-a înşelat şi a schimbat plăţile mele de zece
ori; dar Dumnezeu nu i-a permis să mă vatăme .
8 Dacă el a spus astfel: Cele pestriţe vor fi plăţile tale; atunci
toate vitele au născut pestriţe; şi dacă el a spus astfel: Cele
vărgate vor fi plata ta; atunci toate vitele au născut vărgate .
9 Astfel Dumnezeu a luat vitele tatălui vostru şi mi le-a dat
mie .
10 Şi s-a întâmplat în acel timp, când vitele zămisleau, că mi-
am ridicat ochii şi am văzut într-un vis şi, iată, berbecii care
săreau pe oi erau vărgaţi, pestriţi şi bălţaţi .
11 Şi îngerul lui Dumnezeu mi-a vorbit într-un vis, spunând:
Iacob; iar eu am spus: Iată-mă .
12 Şi a spus: Ridică-ţi acum ochii şi vezi, toţi berbecii care
sar pe vite sunt vărgaţi, pestriţi şi bălţaţi, pentru că am văzut
tot ceea ce Laban îţi face .

13 Eu sunt Dumnezeul din Betel, unde ai uns stâlpul şi unde
mi-ai jurat un jurământ; acum ridică-te, ieşi din această ţară
şi întoarce-te în ţara rudelor tale .
14 Şi Rahela şi Lea au răspuns şi i-au zis: Este totuşi vreo par-
te sau moştenire pentru noi în casa tatălui nostru?
15 Nu suntem socotite de el ca străine? Căci ne-a vândut şi
ne-a mâncat în întregime şi banii .
16 Pentru că toată bogăţia pe care Dumnezeu a luat-o de la
tatăl nostru este a noastră şi a copiilor noştri, acum aşadar,
fă orice ţi-a spus Dumnezeu .
17 ¶ Atunci Iacob s-a ridicat şi a aşezat pe fiii săi şi pe soţiile
sale pe cămile;
18 Şi a dus toate vitele sale şi toate bunurile sale pe care le
dobândise,  vitele  agoniselii  sale,  pe  care  le  dobândise  în
Padanaram,  pentru  a  merge  la  Isaac,  tatăl  său,  în  ţara  lui
Canaan .
19  Şi  Laban  s-a  dus  să-şi  tundă  oile  şi  Rahela  furase  idolii
care erau ai tatălui ei .
20  Şi  Iacob  s-a  furişat  pe  neştiute  de  la  Laban  sirianul,  în
aceea că nu i-a spus că a fugit .
21 Aşa că a fugit cu tot ce a avut; şi s-a ridicat şi a trecut din-
colo de râu şi el şi-a îndreptat faţa spre muntele Galaad .
22 Şi în a treia zi i s-a spus lui Laban că Iacob fugise .
23 Şi a luat pe fraţii săi cu el şi l-a urmărit şapte zile de călă-
torie; şi l-au ajuns în muntele Galaad .
24 Şi Dumnezeu a venit la Laban sirianul într-un vis, noap-
tea,  şi  i-a  spus:  Ia  seamă  să  nu  vorbeşti  lui  Iacob  nici  bine
nici rău .
25 ¶ Atunci Laban a ajuns pe Iacob . Şi Iacob şi-a ridicat cor-
tul în munte şi Laban, cu fraţii săi, şi l-au ridicat în muntele
Galaad .
26 Şi Laban i-a spus lui Iacob: Ce ai făcut, că te-ai furişat pe
neştiute faţă de mine şi ai dus pe fiicele mele ca pe captivi
luaţi cu sabia?
27 Pentru ce ai fugit în secret şi te-ai furişat de la mine; şi
nu mi-ai spus, ca să te fi trimis cu bucurie şi cu cântece, cu
tamburină şi cu harpă?
28 Şi nu m-ai lăsat să sărut pe fiii mei şi pe fiicele mele? Acum
ai lucrat prosteşte făcând astfel .
29 Este în puterea mâinii mele să îţi fac rău, dar Dumnezeul
tatălui tău mi-a vorbit azi-noapte, spunând: Ia seamă să nu
vorbeşti lui Iacob nici bine nici rău .
30 Şi acum, deşi ai dori să fii plecat, pentru că tânjeşti aprins
după  casa  tatălui  tău,  totuşi  pentru  ce  ai  furat  dumnezeii
mei?
31 Şi Iacob a răspuns şi a spus lui Laban: Pentru că m-am
temut, căci spuneam: S-ar putea să iei cu forţa pe fiicele tale
de la mine .
32 La oricine găseşti dumnezeii tăi, nu îl lăsa să trăiască, în-
aintea fraţilor noştri să recunoşti ce este al tău la mine şi ia
aceasta la tine . Pentru că Iacob nu ştia că Rahela i-a furat .
33 Şi Laban a intrat în cortul lui Iacob şi în cortul Leei şi în
corturile celor două servitoare, dar nu i-a găsit . Atunci a ieşit
din cortul Leei şi a intrat în cortul Rahelei .
34  Acum  Rahela  luase  idolii  şi  îi  pusese  în  şeaua  cămilei
şi stătea peste ei . Şi Laban a căutat în tot cortul, dar nu i-a
găsit .
35 Şi ea a spus tatălui ei: Să nu fie cu supărare domnului meu
că nu pot să mă ridic înaintea ta; căci rânduiala femeilor este
asupra mea . Iar el a căutat, dar nu a găsit idolii .
36 ¶ Şi  Iacob s-a  înfuriat  şi s-a certat cu Laban;  şi  Iacob a
răspuns şi i-a zis lui Laban: Care îmi este fărădelegea? Care

27

Geneza  32

îmi este păcatul, că aşa aprins m-ai urmărit?
37 Cu toate că ai căutat în toate lucrurile mele, ce ai găsit din
toate lucrurile casei tale? Pune-le aici înaintea fraţilor mei şi
a fraţilor tăi, ca ei să judece între noi doi .
38 Aceşti douăzeci de ani am fost cu tine; oile tale şi caprele
tale  nu  au  lepădat  puii  lor  şi  berbecii  turmei  tale  nu  i-am
mâncat .
39 Ce a fost sfâşiat de fiare nu am adus la tine; eu port pier-
derea aceea; din mâna mea ai cerut-o, fie că a fost furată ziua
sau furată noaptea .
40 Astfel am fost; în timpul zilei seceta mă mistuia şi bruma
în timpul nopţii; şi somnul mi s-a depărtat de la ochii mei .
41 Astfel am fost eu douăzeci de ani în casa ta; ţi-am servit
patrusprezece ani pentru cele două fiice ale tale şi şase ani
pentru vitele tale; şi ai schimbat plăţile mele de zece ori .
42 Dacă Dumnezeul tatălui meu, Dumnezeul lui Avraam şi
teamă  lui  Isaac,  nu  ar  fi  fost  cu  mine,  cu  adevărat  m-ai  fi
trimis acum gol . Dumnezeu a văzut necazul meu şi munca
mâinilor mele şi te-a mustrat aseară .
43 ¶ Şi Laban a răspuns şi i-a zis lui Iacob: Aceste fiice sunt
fiicele mele şi aceşti copii sunt copiii mei şi aceste vite sunt vi-
tele mele şi tot ceea ce vezi este al meu şi ce pot face în această
zi acestor fiice ale mele, sau copiilor lor pe care i-au născut?
44 De aceea vino acum, să facem un legământ, eu şi tu; şi să
fie acesta pentru o mărturie între mine şi tine .
45 Şi Iacob a luat o piatră şi a aşezat-o drept stâlp .
46  Şi  Iacob  le-a  spus  fraţilor  săi:  Adunaţi  pietre;  şi  au  luat
pietre şi au făcut o movilă şi au mâncat acolo pe movilă .
47 Şi Laban a numit-o Iegarsahaduta, dar Iacob a numit-o
Galed .
48  Şi  Laban  a  spus:  Această  movilă  este  o  mărturie  între
mine şi tine în această zi . De aceea a fost pus numele aces-
teia, Galed;
49 Şi Miţpa, căci el a spus: DOMNUL să vegheze între mine şi
tine, în timp ce suntem absenţi unul faţă de celalalt .
50 Dacă vei vătăma pe fiicele mele, sau dacă vei lua alte so-
ţii pe lângă fiicele mele, nici un bărbat nu este cu noi; vezi,
Dumnezeu este martor între mine şi tine .
51 Şi Laban i-a spus lui Iacob: Iată, această movilă şi, iată,
acest stâlp, pe care l-am aruncat între mine şi tine;
52 Această movilă fie mărturie şi acest stâlp fie mărturie, că
nu  voi  trece  peste  această  movilă  la  tine  şi  că  nu  vei  trece
peste  această  movilă  şi  peste  acest  stâlp  la  mine,  pentru  a
face rău .
53  Dumnezeul  lui  Avraam  şi  Dumnezeul  lui  Nahor,
Dumnezeul Tatălui lor, să judece între noi . Şi Iacob a jurat
pe teamă tatălui său Isaac .
54 Atunci Iacob a oferit sacrificii pe munte şi a chemat pe
fraţii săi să mănânce pâine şi au mâncat pâine şi au rămas
toată noaptea pe munte .
55 Şi devreme dimineaţa Laban s-a ridicat şi a sărutat pe fiii
săi şi pe fiicele sale şi i-a binecuvântat; şi Laban a plecat şi s-a
întors la locul său .

CApitoLuL 32

Dumnezeu .

ŞI  Iacob  a  plecat  pe  calea  sa  şi  l-au  întâlnit  îngerii  lui

2  Şi  când  Iacob  i-a  văzut,  a  spus:  Aceasta  este  oştirea  lui
Dumnezeu; şi a pus numele acelui loc, Mahanaim .
3 ¶ Şi Iacob a trimis mesageri înaintea lui la Esau, fratele său,
până în ţara lui Seir, ţinutul lui Edom .
4 Şi le-a poruncit, spunând: Astfel să vorbiţi domnului meu

Esau: Servitorul tău, Iacob, spune astfel: Eu am locuit tem-
porar cu Laban şi am rămas acolo până acum;
5 Şi am boi şi măgari, turme şi servitori şi servitoare; şi am
trimis pentru a spune domnului meu, ca să găsesc har îna-
intea ochilor tăi .
6 Şi mesagerii s-au întors la Iacob, spunând: Am mers la fra-
tele tău, Esau; şi de asemenea el vine să te întâlnească şi pa-
tru sute de bărbaţi cu el .
7 Atunci Iacob a fost grozav de înspăimântat şi tulburat şi a
împărţit oamenii care erau cu el şi turmele şi cirezile şi că-
milele, în două cete;
8 Şi a spus: Dacă Esau vine la una din cete şi o loveşte, atunci
cealaltă ceată care rămâne va scăpa .
9  ¶  Şi  Iacob  a  spus:  Dumnezeul  tatălui  meu  Avraam  şi
Dumnezeul  tatălui  meu  Isaac,  DOMNUL  care  mi-a  spus:
Întoarce-te  în  ţara  ta  şi  la  rudele  tale  şi  mă  voi  purta  bine
cu tine;
10  Eu  nu  sunt  demn  nici  de  cea  mai  mică  din  toate  îndu-
rările şi de tot adevărul pe care l-ai arătat servitorului tău;
căci cu toiagul meu am trecut acest Iordan; şi acum eu am
devenit două cete .
11  Scapă-mă,  te  rog,  din  mâna  fratelui  meu,  din  mâna  lui
Esau, pentru că mă tem de el, ca nu cumva să vină şi să mă
lovească pe mine şi pe mamă cu copiii .
12 Şi ai spus: Cu adevărat îţi voi face bine şi voi face sămânţa
ta precum nisipul mării, care nu poate fi numărat din cauza
mulţimii lui .
13 ¶ Şi a rămas acolo în acea noapte; şi a luat din ceea ce îi
cădea la mână un dar pentru fratele său, Esau;
14 Două sute de capre şi douăzeci de ţapi, două sute de oi şi
douăzeci de berbeci,
15 Treizeci de cămile de lapte cu mânjii lor, patruzeci de vi-
ţele şi zece tauri, douăzeci de măgăriţe şi zece măgăruşi .
16 Şi le-a dat în mâna servitorilor săi, fiecare turmă în parte;
şi a spus servitorilor săi: Treceţi înaintea mea şi lăsaţi o dis-
tanţă între turmă şi turmă .
17 Şi a poruncit celui din frunte, spunând: Când Esau, frate-
le meu, te întâlneşte şi te întreabă, spunând: A cui eşti tu? Şi
încotro mergi? Şi ale cui sunt acestea care merg înaintea ta?
18  Atunci  spune:  Acestea  sunt  ale  servitorului  tău  Iacob;
acesta este un dar trimis domnului meu, Esau; şi, iată, el de
asemenea este în spatele nostru .
19 Şi aşa a poruncit celui de al doilea şi celui de al treilea şi
tuturor celor ce urmau turmelor, spunând: În acest fel vor-
biţi-i lui Esau, când îl găsiţi .
20 Şi spuneţi mai departe: Iată, servitorul tău, Iacob, este în
spatele nostru . Căci a spus: Îl voi linişti cu darul care merge
înaintea  mea  şi  după  aceea  îi  voi  vedea  faţa;  poate  că  îl  va
accepta de la mine .
21 Astfel darul a mers, trecând înaintea lui; şi el însuşi a ră-
mas în acea noapte cu ceata .
22 Şi s-a ridicat în acea noapte şi a luat pe cele două soţii ale
lui şi pe cele două servitoare ale lui şi pe cei unsprezece fii ai
săi şi a trecut peste vadul pârâului Iaboc .
23 Şi i-a luat şi i-a trimis peste pârâu şi a trimis dincolo tot
ce avea .
24 ¶ Şi Iacob a fost lăsat singur; şi acolo s-a luptat un bărbat
cu el până la răsăritul zilei .
25 Iar când a văzut că nu îl învinge, a atins adâncitura coapsei
lui; şi adâncitura coapsei lui Iacob a fost scrântită din încheie-
tură, pe când se lupta cu el .
26 Şi a spus: Lasă-mă să plec, pentru că ziua răsare . Iar el a

28

Geneza  34

spus: Nu te voi lăsa să pleci, decât dacă mă binecuvântezi .
27 Iar el i-a spus: Care este numele tău? Şi a spus: Iacob .
28 Iar el a spus: Numele tău nu va mai fi chemat Iacob, ci
Israel: căci ca un prinţ ai putere cu Dumnezeu şi cu oamenii
şi ai învins .
29 Şi Iacob l-a întrebat şi a spus: Spune-mi, te rog, numele
tău . Iar el a spus: Pentru ce este aceasta că tu cercetezi după
numele meu? Şi l-a binecuvântat acolo .
30 Şi Iacob a chemat numele locului, Peniel, pentru că: Am
văzut pe Dumnezeu faţă în faţă şi viaţa mea este păstrată .
31 Şi în timp ce trecea de Peniel, soarele a răsărit peste Iacob,
iar el şchiopăta din coapsa lui .
32 De aceea copiii lui Israel nu mănâncă din tendonul care
s-a scurtat, care este peste adâncitura coapsei, până în aceas-
tă zi, pentru că el a atins adâncitura coapsei lui Iacob în ten-
donul care s-a scurtat .

CApitoLuL 33

ŞI Iacob şi-a ridicat ochii şi a privit şi, iată, Esau venea şi cu

el veneau patru sute de bărbaţi . Şi a împărţit copiii Leei şi

Rahelei şi celor două roabe .
2 Şi a pus roabele şi copiii lor în frunte şi pe Lea şi copiii ei
după şi pe Rahela şi Iosif ultimii .
3 Şi a trecut înaintea lor şi s-a aplecat până la pământ de şap-
te ori, până când a ajuns aproape de fratele său .
4 Şi Esau a alergat să îl întâlnească şi l-a îmbrăţişat şi a căzut
la gâtul lui şi l-a sărutat şi au plâns .
5 ¶ Şi el şi-a ridicat ochii şi a văzut femeile şi copiii şi a spus:
Cine sunt aceştia împreună cu tine? Iar el a spus: Copiii pe
care Dumnezeu i-a dat cu har servitorului tău .
6  Atunci  roabele  s-au  apropiat,  ele  şi  copiii  lor,  şi  s-au
prosternat;
7 Şi Lea de asemenea cu copiii ei s-a apropiat şi s-au pros-
ternat;  şi  după  aceea  s-a  apropiat  Iosif  şi  Rahela  şi  s-au
prosternat .
8 Iar el a spus: Ce doreşti să spui tu cu toată această mulţime
pe  care  am  întâlnit-o?  Iar  el  a  spus:  Acestea  sunt  pentru  a
găsi har înaintea ochilor domnului meu .
9 Şi Esau a spus: Eu am destul, fratele meu; ţine ceea ce ai
pentru tine .
10 Şi Iacob a spus: Nu, te rog, dacă am găsit acum har îna-
intea ochilor tăi, atunci primeşte darul meu din mâna mea,
căci de aceea am văzut faţa ta, ca şi cum aş fi văzut faţa lui
Dumnezeu şi ai fost mulţumit de mine .
11 Ia, te rog, binecuvântarea mea care îţi este adusă; pentru
că Dumnezeu m-a tratat cu har şi pentru că am destul . Şi l-a
constrâns, iar el l-a luat .
12 Şi a spus: Să continuăm călătoria noastră şi să mergem; şi
voi merge înaintea ta .
13 Iar el i-a spus: Domnul meu ştie că pruncii sunt fragezi şi
turmele şi cirezile cu pui sunt cu mine; şi dacă oamenii le vor
forţa să meargă repede, toată turma va muri într-o zi .
14 Domnul meu să treacă, te rog, înaintea servitorului său şi
voi conduce cu blândeţe, aşa cum vitele care merg înaintea
mea şi copiii sunt în stare să îndure, până ce ajung la domnul
meu în Seir .
15 Şi Esau a spus: Să las acum cu tine pe unii dintre oamenii
care sunt cu mine . Iar el a spus: Ce nevoie este de aceasta?
Lasă-mă să găsesc har înaintea ochilor domnului meu .
16 ¶ Astfel Esau s-a întors în acea zi pe calea sa în Seir .
17 Şi Iacob a călătorit până la Sucot şi şi-a zidit o casă şi a
făcut colibe pentru vitele sale, de aceea numele locului este

chemat Sucot .
18 Şi Iacob a venit la Salem, o cetate din Sihem, care este în
ţara  lui  Canaan,  când  a  venit  de  la  Padanaram;  şi  a  întins
cortul său în faţa cetăţii .
19 Şi a cumpărat o parcelă dintr-un câmp, unde şi-a întins
cortul, la îndemâna copiilor lui Hamor, tatăl lui Sihem, pen-
tru o sută de monede .
20 Şi a înălţat acolo un altar şi l-a numit El-Elohe-Israel .

CApitoLuL 34

ŞI Dina, fiica Leei, pe care i-a născut-o lui Iacob, a ieşit să

vadă fiicele ţării .

2 Şi când Sihem, fiul lui Hamor, hivitul, prinţ al ţinutului, a
văzut-o, a luat-o şi s-a culcat cu ea şi a pângărit-o .
3 Şi sufletul lui s-a lipit de Dina, fiica lui Iacob, şi a iubit fata
şi a vorbit frumos fetei .
4  Şi  Sihem  i-a  vorbit  tatălui  său,  Hamor,  spunând:  Ia-mi
această fată de soţie .
5  Şi  Iacob  a  auzit  că  el  a  pângărit  pe  Dina,  fiica  sa;  acum
fiii lui erau cu vitele lui în câmp; şi Iacob a tăcut până ce au
venit .
6 ¶ Şi Hamor, tatăl lui Sihem, a ieşit la Iacob să vorbească
îndeaproape cu el .
7 Şi fiii lui Iacob au venit din câmp după ce au auzit aceasta
şi bărbaţii erau îndureraţi şi erau foarte furioşi, deoarece el
lucrase prosteşte în Israel, culcându-se cu fiica lui Iacob, lu-
cru care nu ar fi trebuit făcut .
8 Şi Hamor a vorbit îndeaproape cu ei, spunând: Sufletul fi-
ului meu Sihem tânjeşte după fiica voastră . Vă rog daţi-o lui
de soţie .
9 Şi încuscriţi-vă cu noi şi daţi-ne fiicele voastre şi luaţi pe
fiicele noastre pentru voi .
10 Şi veţi locui cu noi şi ţara va fi înaintea voastră; locuiţi şi
faceţi comerţ în ea şi dobândiţi-vă stăpâniri în ea .
11  Şi  Sihem  a  spus  tatălui  ei  şi  fraţilor  ei:  Să  găsesc  har  în
ochii voştri şi ce îmi veţi spune vă voi da .
12 Cereţi de la mine zestre mare şi dar şi voi da conform cu
ceea ce îmi veţi spune, dar daţi-mi fata de soţie .
13 Şi fiii lui Iacob au răspuns lui Sihem şi Hamor, tatăl lui,
în mod înşelător şi au spus, deoarece el o pângărise pe Dina
sora lor,
14 Şi le-au spus: Nu putem face acest lucru, să dăm pe sora
noastră  unui  necircumcis;  căci  aceasta  ar  fi  ocară  pentru
noi;
15  Dar  în  aceasta  vă  vom  da  acordul:  dacă  voi  veţi  fi  pre-
cum suntem noi, ca fiecare parte bărbătească dintre voi să
fie circumcis;
16 Atunci vi le vom da pe fiicele noastre şi le vom lua pe fii-
cele voastre pentru noi şi vom locui cu voi şi vom deveni un
singur popor .
17 Dar dacă nu ne veţi da ascultare, pentru a fi circumcişi,
atunci o vom lua pe fiica noastră şi vom pleca .
18 ¶ Şi cuvintele lor au plăcut lui Hamor şi lui Sihem, fiul lui
Hamor .
19 Şi tânărul nu a întârziat să facă aceasta, deoarece a avut
desfătare în fiica lui Iacob şi el era mai onorabil decât toată
casa tatălui său .
20 Şi Hamor şi Sihem, fiul lui, au venit la poarta cetăţii lor şi
au vorbit îndeaproape cu oamenii cetăţii lor, spunând:
21 Aceşti oameni sunt paşnici cu noi; de aceea lăsaţi-i să lo-
cuiască în ţară şi să facă comerţ în ea; pentru că ţara, iată,
este destul de mare şi pentru ei; să luăm pe fiicele lor de soţii

29

Geneza  36

pentru noi şi să le dăm pe fiicele noastre .
22 Doar prin aceasta ne vor da acordul bărbaţii pentru a locui
cu noi, pentru a fi un singur popor, dacă fiecare parte bărbă-
tească între noi ar fi circumcisă, precum sunt ei circumcişi .
23 Nu vor fi turmele lor şi averea lor şi fiecare vită a lor, ale
noastre? Doar să le dăm acordul şi vor locui cu noi .
24 Şi lui Hamor şi lui Sihem, fiul lui, au dat ascultare toţi cei
care ieşeau pe poarta cetăţii sale; şi fiecare parte bărbătească
a fost circumcisă, toţi cei care au ieşit pe poarta cetăţii sale .
25 ¶ Şi s-a întâmplat în a treia zi, când erau în dureri, că doi
dintre fiii lui Iacob, Simeon şi Levi, fraţii Dinei, şi-a luat fie-
care bărbat sabia şi au venit peste cetate în mod cutezător şi
au ucis toată partea bărbătească .
26 Şi au ucis pe Hamor şi pe Sihem, fiul lui, cu tăişul sabiei şi
au luat pe Dina din casa lui Sihem şi au ieşit .
27 Fiii lui Iacob au venit peste cei ucişi şi au prădat cetatea,
din cauză că au pângărit pe sora lor .
28 Ei le-au luat oile şi boii lor şi măgarii lor şi ceea ce era în
cetate şi ceea ce era în câmp .
29 Şi toată averea lor şi pe toţi micuţii lor şi pe soţiile lor i-au
luat captivi şi au prădat de asemenea tot ce era în casă .
30 Şi Iacob le-a spus lui Simeon şi lui Levi: Voi m-aţi tulburat
să mă faceţi să put printre locuitorii ţării, printre canaaniţi şi
periziţi; şi eu, fiind mic la număr, se vor aduna împreună îm-
potriva mea şi mă vor ucide; şi voi fi nimicit, eu şi casa mea .
31  Iar  ei  au  spus:  Trebuia  să  se  poarte  el  cu  sora  noastră
precum cu o curvă?

CApitoLuL 35

ŞI Dumnezeu i-a spus lui Iacob: Ridică-te, urcă la Betel şi

locuieşte acolo şi fă acolo un altar lui Dumnezeu, care ţi

s-a arătat când fugeai din faţa lui Esau, fratele tău .
2 Atunci Iacob a spus casei lui şi tuturor celor care erau cu
el: Puneţi deoparte dumnezeii străini care sunt printre voi şi
curăţiţi-vă şi schimbaţi-vă hainele;
3 Şi să ne ridicăm şi să urcăm la Betel; şi voi face acolo un al-
tar lui Dumnezeu, care mi-a răspuns în ziua necazului meu
şi a fost cu mine în calea pe care am mers .
4  Şi  i-au  dat  lui  Iacob  toţi  dumnezeii  străini  care  erau  în
mâna lor şi toţi cerceii care erau în urechile lor; şi Iacob le-a
ascuns sub stejarul care era lângă Sihem .
5 Şi au călătorit şi teroarea lui Dumnezeu era asupra cetăţilor
care erau împrejurul lor şi nu i-au urmărit pe fiii lui Iacob .
6 ¶ Astfel Iacob a venit la Luz, adică Betel, care este în ţara lui
Canaan, el şi toţi oamenii care erau cu el .
7 Şi a zidit acolo un altar şi a pus numele acelui loc El-betel,
deoarece  acolo  Dumnezeu  i  s-a  arătat  când  fugea  din  faţa
fratelui său .
8 Dar Debora, dădaca Rebecăi, a murit şi a fost îngropată la
poalele Betelului, sub un stejar; şi acestuia i s-a pus numele
Alon-Bacut .
9 Şi Dumnezeu i s-a arătat lui Iacob din nou, când a ieşit din
Padanaram, şi l-a binecuvântat .
10 Şi Dumnezeu i-a spus: Numele tău este Iacob, numele tău
nu va mai fi chemat Iacob, ci Israel va fi numele tău; şi i-a pus
numele Israel .
i-a  spus:  Eu  sunt  Dumnezeul  cel
11  Şi  Dumnezeu
Atotputernic, fii roditor şi înmulţeşte-te; o naţiune şi o mul-
ţime de naţiuni vor fi din tine şi împăraţi vor ieşi din coap-
sele tale;
12 Şi pământul pe care l-am dat lui Avraam şi Isaac, ţie ţi-l
voi da şi seminţei tale după tine îi voi da pământul .

13 Şi Dumnezeu s-a înălţat de la el în locul în care a vorbit
cu el .
14 Şi Iacob a pus un stâlp în locul în care a vorbit cu el, un
stâlp de piatră, şi a turnat un dar de băutură pe acesta şi a
turnat untdelemn pe acesta .
15 Şi Iacob a pus numele locului unde Dumnezeu a vorbit
cu el, Betel .
16 ¶ Şi au plecat de la Betel; şi mai era doar puţin drum până
să ajungă la Efrata; şi Rahela a intrat în durerile naşterii şi
avea travaliu greu .
17 Şi s-a întâmplat, când era în travaliu greu, că moaşa i-a
spus: Nu te teme; vei avea şi acest fiu .
18 Şi s-a întâmplat, pe când sufletul ei se îndepărta, (pentru
că  a  murit)  că  i-a  pus  numele  Benoni;  dar  tatăl  lui  i-a  pus
numele, Beniamin .
19 Şi Rahela a murit şi a fost îngropată pe calea spre Efrata,
adică Betleem .
20 Şi Iacob a aşezat un stâlp peste mormântul ei, care este
stâlpul mormântului Rahelei până în această zi .
21 ¶ Şi Israel a plecat şi şi-a întins cortul dincolo de turnul
din Edar .
22  Şi  s-a  întâmplat,  pe  când  Israel  locuia  în  acea  ţară,  că
Ruben a mers şi s-a culcat cu Bilha, concubina tatălui său; şi
Israel a auzit aceasta. Acum fiii lui Iacob erau doisprezece;
23 Fiii Leei: Ruben, întâiul născut al lui Iacob şi Simeon şi
Levi şi Iuda şi Isahar şi Zabulon;
24 Fiii Rahelei: Iosif şi Beniamin;
25 Şi fiii Bilhei, roaba Rahelei: Dan şi Neftali;
26 Şi fiii Zilpei, roaba Leei: Gad şi Aşer; aceştia sunt fiii lui
Iacob, care i s-au născut în Padanaram .
27  Şi  Iacob  a  venit  la  Isaac,  tatăl  său,  la  Mamre,  în  ceta-
tea  Arba,  adică  Hebron,  unde  Avraam  şi  Isaac  au  locuit
temporar .
28 Şi zilele lui Isaac erau o sută optzeci de ani .
29 Şi Isaac şi-a dat duhul şi a murit şi a fost adunat la poporul
său, fiind bătrân şi plin de zile; şi fiii săi, Esau şi Iacob, l-au
îngropat .

CApitoLuL 36

ACUM acestea sunt generaţiile lui Esau, care este Edom .

2 Esau şi-a luat soţiile lui dintre fiicele lui Canaan: Ada,
fiica lui Elon hititul, şi Oholibama, fiica Anei, fiica lui Ţibeon
hivitul .
3 Şi Basmat, fiica lui Işmael, sora lui Nebaiot .
4 Şi Ada i-a născut lui Esau pe Elifaz; şi Basmat a născut pe
Reuel;
5  Şi  Oholibama  a  născut  pe  Ieuş  şi  Iaalam  şi  Core;  aceştia
sunt fiii lui Esau, care i s-au născut în ţara lui Canaan .
6 ¶ Şi Esau şi-a luat soţiile şi fiii lui şi fiicele lui şi toate per-
soanele din casa lui şi vitele lui şi toate animalele lui şi toată
averea lui pe care a dobândit-o în ţara lui Canaan; şi a plecat
într-un alt ţinut din faţa fratelui său, Iacob .
7 Fiindcă bogăţiile lor erau prea mari ca ei să poată locui îm-
preună; şi ţara în care ei erau străini nu putea să îi ţină din
cauza vitelor lor .
8 Astfel a locuit Esau în muntele Seir; Esau este Edom .
9 ¶ Şi acestea sunt generaţiile lui Esau, tatăl Edomiţilor, în
muntele Seir,
10 Şi acestea sunt numele fiilor lui Esau: Elifaz, fiul Adei, so-
ţia lui Esau; Reuel, fiul lui Basmat, soţia lui Esau .
11 Şi fiii lui Elifaz au fost: Teman, Omar, Ţefo şi Gatam şi
Chenaz .

30

Geneza  37

12 Şi Timna era concubina lui Elifaz, fiul lui Esau; şi i-a năs-
cut  lui  Elifaz  pe  Amalec;  aceştia  au  fost  fiii  Adei,  soţia  lui
Esau .
13 Şi aceştia sunt fiii lui Reuel: Nahat şi Zerah, Şama şi Miza;
aceştia au fost fiii lui Basmat, soţia lui Esau .
14  Şi  aceştia  au  fost  fiii  Oholibamei,  fiica  Anei,  fiica  lui
Ţibeon, soţia lui Esau; şi i-a născut lui Esau, pe Ieuş şi Iaalam
şi Core .
15 Aceştia au fost conducătorii fiilor lui Esau: fiii lui Elifaz,
întâiul născut fiu al lui Esau, conducătorul Teman, conducă-
torul Omar, conducătorul Ţefo, conducătorul Chenaz,
16 Conducătorul Core, conducătorul Gatam şi conducătorul
Amalec; aceştia sunt conducătorii care au ieşit din Elifaz în
ţara lui Edom; aceştia au fost fiii Adei .
17  Şi  aceştia  sunt  fiii  lui  Reuel,  fiul  lui  Esau;  conducătorul
Nahat, conducătorul Zerah, conducătorul Şama, conducăto-
rul Miza; aceştia sunt conducătorii care au ieşit din Reuel în
ţara lui Edom; aceştia sunt fiii lui Basmat, soţia lui Esau .
18  Şi  aceştia  sunt  fiii  Oholibamei,  soţia  lui  Esau,  conducă-
torul Ieuş, conducătorul Iaalam, conducătorul Core; aceştia
au fost conducătorii care au ieşit din Oholibama, fiica Anei,
soţia lui Esau .
19 Aceştia sunt fiii lui Esau, care este Edom, şi aceştia sunt
conducătorii lor .
20  ¶  Aceştia  sunt  fiii  lui  Seir  horitul,  care  au  locuit  ţara:
Lotan şi Şobal şi Ţibeon şi Ana,
21 Şi Dişon şi Eţer şi Dişan; aceştia sunt conducătorii horiţi-
lor, copiii lui Seir în ţara lui Edom .
22 Şi copiii lui Lotan au fost Hori şi Hemam; şi sora lui Lotan
a fost Timna .
23  Şi  copiii  lui  Şobal  au  fost  aceştia:  Alvan  şi  Manahat  şi
Ebal, Şefo şi Onam .
24 Şi aceştia sunt copiii lui Ţibeon: deopotrivă Aia şi Ana;
acesta a fost acel Ana care a găsit catârii în pustie, pe când
hrănea măgarii lui Ţibeon, tatăl său .
25 Şi copiii lui Ana au fost aceştia: Dişon şi Oholibama, fiica
Anei .
26 Şi aceştia sunt copiii lui Dişon: Hemdan şi Eşban şi Itran
şi Cheran .
27 Copiii lui Eţer sunt aceştia: Bilhan şi Zaavan şi Acan .
28 Copiii lui Dişan sunt aceştia: Uz şi Aran .
29 Aceştia sunt conducătorii care au ieşit din horiţi: condu-
cătorul  Lotan,  conducătorul  Şobal,  conducătorul  Ţibeon,
conducătorul Ana,
30  Conducătorul  Dişon,  conducătorul  Eţer,  conducătorul
Dişan; aceştia sunt conducătorii care au ieşit din Hori, prin-
tre conducătorii lor în ţara lui Seir .
31 ¶ Şi aceştia sunt împăraţii care au domnit în ţara lui Edom,
înainte să domnească vreun împărat peste copiii lui Israel .
32 Şi Bela, fiul lui Beor, a domnit în Edom; şi numele cetăţii
lui a fost Dinhaba .
33 Şi Bela a murit; şi Iobab, fiul lui Zerah al lui Boţra, a dom-
nit în locul lui .
34 Şi Iobab a murit; şi Huşam, din ţara lui Temani, a domnit
în locul lui .
35 Şi Huşam a murit; şi Hadad, fiul lui Bedad, care a lovit pe
Madian în câmpul lui Moab, a domnit în locul lui; şi numele
cetăţii lui a fost Avit .
36 Şi Hadad a murit; şi Samla, din Masreca, a domnit în lo-
cul lui .
37  Şi  Samla  a  murit;  şi  Saul,  din  Rehobot,  de  lângă  râu,  a
domnit în locul lui .

31

38 Şi Saul a murit; şi Baal-Hanan, fiul lui Ahbor, a domnit
în locul lui .
39 Şi Baal-Hanan, fiul lui Ahbor, a murit; şi Hadar a domnit
în locul lui şi numele cetăţii lui a fost Pau; şi numele soţiei lui
a fost Mehetabeel, fiica lui Matred, fiica lui Mezahab .
40  Şi  acestea  sunt  numele  conducătorilor  care  au  ieşit  din
Esau, conform cu familiile lor, după locurile lor, pe numele
lor: conducătorul Timna, conducătorul Alva, conducătorul
Iete,
41 Conducătorul Oholibama, conducătorul Ela, conducăto-
rul Pinon,
42 Conducătorul Chenaz, conducătorul Teman, conducăto-
rul Mibţar,
43 Conducătorul Magdiel, conducătorul Iram; aceştia sunt
conducătorii lui Edom, conform cu locuinţele lor în ţara stă-
pânirii lor; el este Esau, tatăl edomiţilor .

CApitoLuL 37

ŞI Iacob a locuit în ţara în care tatăl său a fost străin, în

ţara lui Canaan .

2 Acestea sunt generaţiile lui Iacob . Iosif, fiind în vârstă de
şaptesprezece  ani,  păştea  turma  cu  fraţii  săi;  şi  băiatul  era
cu fiii Bilhei şi cu fiii Zilpei, soţiile tatălui său; şi Iosif a adus
tatălui său vorbirea lor rea .
3  Acum  Israel  iubea  pe  Iosif  mai  mult  decât  pe  toţi  copiii
lui,  deoarece  el  era  fiul  bătrâneţii  sale;  şi  i-a  făcut  o  haină
pestriţă .
4 Şi când fraţii lui au văzut că tatăl lor îl iubea mai mult de-
cât  pe  toţi  fraţii  săi,  l-au  urât  şi  nu  puteau  să  îi  vorbească
paşnic .
5 ¶ Şi Iosif a visat un vis şi l-a spus fraţilor săi şi ei l-au urât
încă şi mai mult .
6 Şi le-a spus: Ascultaţi, vă rog, acest vis pe care l-am visat:
7 Şi, iată, noi legam snopi în câmp şi, iată, snopul meu s-a ri-
dicat şi a stat chiar drept în picioare; şi, iată, snopii voştri au
stat de jur împrejur şi se prosternau snopului meu .
8 Şi fraţii lui i-au spus: Vei domni într-adevăr peste noi? Sau
vei avea într-adevăr dominaţie peste noi? Şi l-au urât încă şi
mai mult pentru visele lui şi pentru cuvintele lui .
9 Şi a visat încă un vis şi l-a spus fraţilor săi şi a zis: Iată, am
visat încă un vis; şi, iată, soarele şi luna şi unsprezece stele
mi s-au prosternat .
10 Şi l-a spus tatălui său şi fraţilor săi şi tatăl său l-a mustrat
şi i-a zis: Ce este acest vis pe care l-ai visat? Vom veni eu şi
mama ta şi fraţii tăi, într-adevăr, să ne prosternăm ţie până
la pământ?
11 Şi fraţii lui l-au invidiat, dar tatăl său a dat atenţie acestei
spuse .
12 ¶ Şi fraţii lui au mers să pască turma tatălui lor în Sihem .
13  Şi  Israel  i-a  spus  lui  Iosif:  Nu  pasc  fraţii  tăi  turma  în
Sihem? Vino şi te voi trimite la ei . Iar el i-a spus: Iată-mă.
14 Iar el i-a spus: Du-te, te rog, să vezi dacă este bine cu fraţii
tăi şi bine cu turmele; şi adu-mi cuvânt înapoi . Astfel l-a tri-
mis din valea Hebronului şi a venit la Sihem .
15 Şi un anumit bărbat l-a găsit şi, iată, el rătăcea în câmp; şi
bărbatul l-a întrebat, spunând: Ce cauţi?
16 Iar el a spus: Caut pe fraţii mei; spune-mi te rog, unde îşi
pasc ei turmele.
17 Şi bărbatul a spus: Au plecat deja de aici; fiindcă i-am au-
zit spunând: Să mergem la Dotan . Şi Iosif a mers după fraţii
săi şi i-a găsit la Dotan .
18  Şi  când  l-au  văzut  de  departe,  chiar  înainte  ca  el  să  se

Geneza  38

apropie de ei, au uneltit împotriva lui să îl ucidă .
19 Şi au spus unul altuia: Iată, vine acest visător .
20  Şi  acum,  aşadar,  veniţi  să  îl  ucidem  şi  să  îl  aruncăm  în
vreo groapă şi vom spune: Ceva fiară rea l-a devorat; şi vom
vedea ce vor deveni visele lui .
21 Şi Ruben a auzit aceasta şi l-a scăpat din mâinile lor; şi a
spus: Să nu îl ucidem .
22  Şi  Ruben  le-a  spus:  Nu  vărsaţi  sânge,  ci  aruncaţi-l  în
această groapă care este în pustie şi nu puneţi mâna pe el; ca
să îl scape din mâinile lor, să îl predea tatălui său din nou .
23 ¶ Şi s-a întâmplat, când Iosif a ajuns la fraţii săi, că l-au
dezbrăcat pe Iosif de haina lui, haina pestriţă care era pe el;
24  Şi  l-au  luat  şi  l-au  aruncat  într-o  groapă;  şi  groapa  era
goală, nu era apă în ea .
25 Şi au şezut să mănânce pâine şi şi-au ridicat ochii şi au
privit şi, iată, o ceată de işmaeliţi a venit din Galaad cu că-
milele lor, purtând mirodenii şi balsam şi smirnă, mergând
să le coboare în Egipt .
26 Şi Iuda a spus fraţilor săi: Ce folos este dacă ucidem pe
fratele nostru şi ascundem sângele lui?
27  Veniţi  şi  să  îl  vindem  işmaeliţilor  şi  să  nu  lăsăm  mâna
noastră  să  fie  asupra  lui;  pentru  că  el  este  fratele  nostru  şi
carnea noastră . Şi fraţii lui au fost mulţumiţi .
28 Atunci au trecut pe acolo negustori madianiţi; şi au tras
şi au ridicat sus pe Iosif afară din groapă şi au vândut pe Iosif
işmaeliţilor pentru douăzeci de piese de argint; iar ei au dus
pe Iosif în Egipt .
29 Şi Ruben s-a întors la groapă; şi, iată, Iosif nu era în groa-
pă; şi el şi-a rupt hainele .
30 Şi s-a întors la fraţii săi şi a spus: Copilul nu mai este; iar
eu, încotro voi merge?
31 ¶ Şi au luat haina lui Iosif şi au înjunghiat un ied dintre
capre şi au înmuiat haina în sânge;
32 Şi au trimis haina pestriţă şi au adus-o la tatăl lor; şi au
spus: Noi am găsit aceasta, cercetează acum dacă este haina
fiului tău sau nu .
33 Şi a cercetat-o şi a spus: Aceasta este haina fiului meu; o
fiară rea l-a devorat; Iosif este fără îndoială rupt în bucăţi .
34 Şi Iacob şi-a rupt hainele şi a pus pânză de sac peste coap-
sele lui şi a jelit pentru fiul său multe zile .
35 Şi toţi fiii lui şi toate fiicele lui s-au ridicat să îl mângâie;
dar el a refuzat să fie mângâiat; şi a spus: Jelind voi coborî în
mormânt la fiul meu . Astfel a plâns tatăl său pentru el .
36 ¶ Şi madianiţii l-au vândut în Egipt lui Potifar, un ofiţer al
lui Faraon şi căpetenia gărzii .

CApitoLuL 38

ŞI s-a întâmplat în acel timp, că Iuda a coborât de la fraţii

săi şi s-a abătut pe la un anumit adulamit, al cărui nume

era Hira .
2 Şi Iuda a văzut acolo o fiică a unui anumit canaanit, al că-
rui nume era Şua; şi a luat-o şi a intrat la ea .
3  Şi  ea  a  rămas  însărcinată  şi  a  născut  un  fiu;  şi  el  i-a  pus
numele Er .
4 Şi ea a rămas însărcinată din nou şi a născut un fiu; şi ea i-a
pus numele Onan .
5 Şi ea a rămas însărcinată încă odată şi a născut un fiu; şi i-a
pus numele Şela; şi el era la Chezib când ea l-a născut .
6 Şi Iuda a luat o soţie pentru Er, întâiul lui născut, al cărei
nume era Tamar .
7 Şi Er, întâiul născut al lui Iuda, era stricat înaintea ochilor
Domnului; şi Domnul l-a ucis .

8 Şi Iuda i-a spus lui Onan: Intră la soţia fratelui tău şi căsă-
toreşte-te cu ea şi ridică sămânţă fratelui tău .
9 Şi Onan a ştiut că sămânţa nu va fi a lui; şi s-a întâmplat,
când intra la soţia fratelui său, că vărsa sămânţa pe pământ
ca nu cumva să dea sămânţă fratelui său .
10 Şi lucrul pe care l-a făcut nu a plăcut Domnului . De aceea
l-a ucis şi pe el .
11 Atunci Iuda a spus lui Tamar, nora lui: Rămâi văduvă la
casa tatălui tău, până Şela, fiul meu, va creşte; fiindcă zicea:
Nu cumva să moară şi el ca fraţii săi . Şi Tamar a mers şi a
locuit în casa tatălui ei .
12 ¶ Şi după un timp, fiica lui Şua, soţia lui Iuda a murit; şi
Iuda a fost mângâiat şi a urcat la Timnat la tunzătorii lui de
oi, el, şi prietenul său, Hira adulamitul .
13  Şi  i  s-a  spus  lui  Tamar,  zicând:  Iată,  socrul  tău  urcă  la
Timnat să îşi tundă oile .
14 Şi ea şi-a dat jos hainele de văduvă de pe ea şi s-a acoperit
cu un văl şi s-a înfăşurat şi a stat jos într-un loc deschis, care
este pe lângă calea spre Timnat; pentru că ea a văzut că Şela
crescuse iar ea nu i-a fost dată de soţie .
15 Când Iuda a văzut-o, a crezut că ea era o curvă, pentru că
îşi acoperise faţa .
16 Şi el s-a abătut la ea de pe cale şi a spus: Lasă-mă, te rog, să
intru la tine; (pentru că nu a ştiut că ea era nora lui .) Iar ea a
spus: Ce îmi vei da, ca să intri la mine?
17 Iar el a spus: Îţi voi trimite un ied din turmă . Iar ea a spus:
Îmi vei da o garanţie, până îl trimiţi?
18 Iar el a spus: Ce garanţie să îţi dau? Iar ea a spus: Sigiliul
tău şi brăţările tale şi toiagul tău din mâna ta . Şi el i le-a dat
şi a intrat la ea şi ea a rămas însărcinată de la el .
19 Şi ea s-a ridicat şi a plecat şi a pus deoparte vălul de pe ea
şi a îmbrăcat hainele văduviei ei .
20 Şi Iuda a trimis iedul prin mâna prietenului său, adula-
mitul, ca să primească garanţia lui din mâna femeii; dar nu
a găsit-o .
21  Atunci  el  a  întrebat  bărbaţii  acelui  loc,  spunând:  Unde
este curva, care era la vedere pe marginea drumului? Iar ei
au spus: Nu a fost nici o curvă în acest loc.
22 Şi el s-a întors la Iuda şi a spus: Nu o pot găsi; şi de ase-
menea oamenii locului au spus că nu era nici o curvă în acel
loc.
23 Şi Iuda a spus: Să le ţină, ca nu cumva să fim ruşinaţi; iată,
eu am trimis acest ied şi nu ai găsit-o .
24 ¶ Şi s-a întâmplat cam după trei luni, că i s-a spus lui Iuda,
zicând: Tamar, nora ta, a făcut pe curva; şi de asemenea, iată,
ea este însărcinată prin curvie . Şi Iuda a spus: Aduceţi-o aici
şi să fie arsă .
25 Când ea  a  fost adusă, ea a trimis la socrul ei,  spunând:
Prin bărbatul, ale căruia sunt acestea, sunt însărcinată; şi a
spus: Cercetează, te rog, ale cui sunt acestea: sigiliul şi bră-
ţările şi toiagul .
26  Şi  Iuda  le-a  recunoscut  şi  a  spus:  Ea  a  fost  mai  dreaptă
decât mine; deoarece nu i l-am dat pe Şela, fiul meu . Şi el nu
a mai cunoscut-o vreodată .
27 Şi s-a întâmplat în timpul travaliului ei, că, iată, gemeni
erau în pântecele ei .
28  Şi  s-a  întâmplat,  când  era  în  travaliu,  că  unul  şi-a  scos
mâna; şi moaşa a luat şi i-a legat de mâna o aţă stacojie, spu-
nând: Acesta a ieşit afară primul .
29 Şi s-a întâmplat, în timp ce şi-a tras înapoi mâna, că, iată,
fratele lui a ieşit afară; şi ea a spus: Cum ai ieşit afară? Această
spărtură să fie asupra ta; de aceea i-au pus numele Pereţ .

32

30 Şi după aceasta a ieşit afară fratele lui, care avea aţa staco-
jie la mâna lui; şi i-au pus numele Zerah .

CApitoLuL 39

ceea ce ei făceau acolo .
23 Administratorul închisorii nu se uita la nimic din ce era
sub mâna lui; pentru că DOMNUL era cu el şi ceea ce el făcea,
DOMNUL făcea să prospere .

Geneza  40

ŞI Iosif a fost coborât în Egipt; şi Potifar, un ofiţer al lui

Faraon, căpetenia gărzii, un egiptean, l-a cumpărat din

mâinile işmaeliţilor, care îl coborâseră acolo .
2 Şi DOMNUL era cu Iosif şi el era un bărbat prosper; şi era
în casa stăpânului său, egipteanul .
3 Şi stăpânul său a văzut că DOMNUL era cu el şi că DOMNUL
făcea să prospere în mâna lui tot ceea ce făcea .
4 Şi Iosif a găsit har înaintea ochilor lui şi l-a servit; iar el
l-a făcut supraveghetor peste casa lui şi tot ce avea a pus în
mâna lui .
5 Şi s-a întâmplat, din momentul în care l-a făcut suprave-
ghetor în casa lui şi peste tot ce avea, că DOMNUL a binecu-
vântat casa egipteanului din cauza lui Iosif; şi binecuvânta-
rea DOMNULUI era peste tot ce avea în casă şi în câmp .
6 Şi a lăsat tot ce avea în mâna lui Iosif; şi nu ştia ce avea, în
afară de pâinea pe care o mânca . Iar Iosif era frumos la sta-
tură şi plăcut la vedere .
7 Şi s-a întâmplat, după aceste lucruri că soţia stăpânului său
şi-a aruncat ochii pe Iosif; şi ea a spus: Culcă-te cu mine .
8 Dar el a refuzat şi a spus soţiei stăpânului său: Iată, pe stă-
pânul meu nu îl interesează ce este cu mine în casă şi a încre-
dinţat în mâna mea tot ce are;
9 Nu este nimeni mai mare în această casă decât mine; nici
nu mi-a oprit nimic decât pe tine, deoarece tu eşti soţia lui;
cum atunci să pot eu face această mare răutate şi să păcătu-
iesc împotriva lui Dumnezeu?
10 Şi s-a întâmplat, cum vorbea cu Iosif zi de zi, că el nu i-a
dat ascultare să se culce lângă ea, sau să fie cu ea .
11  Şi  s-a  întâmplat,  cam  în  acest  timp,  că  Iosif  a  intrat  în
casă să îşi facă lucrul; şi nici unul dintre bărbaţii casei nu era
acolo în casă .
12 Iar ea l-a prins de haină, spunând: Culcă-te cu mine; iar el
şi-a lăsat haina în mâna ei şi a fugit şi a ieşit afară .
13 Şi s-a întâmplat, când a văzut ea că el şi-a lăsat haina în
mâna ei şi a fugit afară,
14 Că a chemat bărbaţii din casa ei şi le-a vorbit, spunând:
Vedeţi, el a adus un evreu la noi ca să ne batjocorească; el a
intrat la mine să se culce cu mine şi eu am strigat cu voce
tare .
15 Şi s-a întâmplat, când el a auzit că am ridicat vocea şi am
strigat, că şi-a lăsat haina cu mine şi a fugit şi a ieşit afară .
16 Şi a aşezat haina lui lângă ea, până când domnul lui a ve-
nit acasă .
17  Şi  a  vorbit  cu  el  conform  acestor  cuvinte,  spunând:
Servitorul evreu, pe care l-ai adus la noi, a intrat la mine să
mă batjocorească .
18 Şi s-a întâmplat, pe când mi-am ridicat vocea şi am stri-
gat, că şi-a lăsat haina cu mine şi a fugit afară .
19 Şi s-a întâmplat, când stăpânul lui a auzit cuvintele soţiei
sale, pe care ea i le-a vorbit, spunând: Astfel mi-a făcut ser-
vitorul tău; că furia lui s-a aprins .
20 Şi stăpânul lui Iosif l-a luat şi l-a pus în închisoare, un loc
unde prizonierii împăratului erau legaţi; iar el era acolo în
închisoare .
21 Dar DOMNUL era cu Iosif şi i-a arătat milă şi i-a dat fa-
voare înaintea ochilor administratorului închisorii .
22  Şi  administratorul  închisorii  a  încredinţat  în  mâna  lui
Iosif pe toţi prizonierii care erau în închisoare; şi el făcea tot

33

CApitoLuL 40

ŞI s-a întâmplat după aceste lucruri, că paharnicul împă-

ratului  Egiptului  şi  brutarul  său  au  ofensat  pe  domnul

lor, împăratul Egiptului .
2  Şi  Faraon  s-a  înfuriat  împotriva  a  doi  dintre  ofiţerii  săi,
împotriva mai marelui paharnicilor şi împotriva mai mare-
lui brutarilor .
3 Şi i-a pus sub pază în casa căpeteniei gărzii, în închisoare,
în locul unde Iosif era legat .
4 Şi căpetenia gărzii a însărcinat pe Iosif cu ei şi el i-a servit;
şi au rămas un timp sub pază .
5 ¶ Şi au visat câte un vis amândoi, fiecare visul lui într-o
noapte,  fiecare  conform  interpretării  visului  său,  pahar-
nicul  şi  brutarul  împăratului  Egiptului,  care  erau  legaţi  în
închisoare .
6 Şi Iosif a intrat la ei dimineaţa şi i-a privit şi, iată, ei erau
trişti .
7 Şi a întrebat pe ofiţerii lui Faraon care erau cu el sub paza
casei domnului său, spunând: Pentru ce arătaţi aşa întristaţi
astăzi?
8 Iar ei i-au spus: Noi am visat un vis şi nu este un interpret
al acestuia . Şi Iosif le-a spus: Nu lui Dumnezeu aparţin in-
terpretările? Spuneţi-mi visele, vă rog .
9 Şi mai marele paharnicilor a povestit visul său lui Iosif şi
i-a spus: În visul meu, iată, o viţă era înaintea mea;
10 Şi în viţă erau trei ramuri şi era ca şi cum aceasta înmugu-
rea şi florile ei creşteau repede; şi ciorchinii acesteia au adus
repede struguri copţi;
11 Şi paharul lui Faraon era în mâna mea; şi am luat strugu-
rii şi i-am stors în paharul lui Faraon şi am dat paharul în
mâna lui Faraon .
12 Şi Iosif i-a spus: Aceasta este interpretarea lui: Cele trei
ramuri sunt trei zile,
13 Totuşi până în trei zile Faraon va înălţa capul tău şi te va
restaura la locul tău; şi vei da paharul lui Faraon în mâna sa,
după rânduiala dinainte, când ai fost paharnicul lui .
14 Dar gândeşte-te la mine când îţi va fi bine şi arată-mi bu-
nătate, te rog, şi dă de ştire despre mine la Faraon şi scoate-
mă afară din această casă;
15 Căci într-adevăr am fost furat în ascuns din ţara evreilor;
şi nici aici nu am făcut nimic ca ei să mă pună în groapă .
16 Când mai marele brutarilor a văzut că interpretarea era
bună, i-a spus lui Iosif: Eu de asemenea am fost în visul meu
şi, iată, aveam trei coşuri albe pe capul meu;
17 Şi în coşul de deasupra erau tot felul de aluaturi coapte
pentru Faraon; şi păsările le mâncau din coşul de pe capul
meu .
18 Şi Iosif a răspuns şi a zis: Aceasta este interpretarea lui:
Cele trei coşuri sunt trei zile;
19 Totuşi până în trei zile Faraon va ridica al tău cap de la
tine şi te va atârna pe un lemn; şi îţi vor mânca păsările car-
nea de pe tine .
20 ¶ Şi s-a întâmplat, în a treia zi, care era ziua de naştere a
lui Faraon, că el a făcut un ospăţ tuturor servitorilor săi: şi
a  înălţat  capul  mai  marelui  paharnicilor  şi  al  mai  marelui
brutarilor între servitorii săi .
21 Şi a restaurat pe mai marele paharnicilor în conducerea

Geneza  41

paharnicilor din nou; şi paharnicul a dat paharul în mâna
lui Faraon;
22 Dar l-a atârnat pe mai marele brutarilor, aşa cum le in-
terpretase Iosif .
23  Totuşi  mai  marele  paharnicilor  nu  şi-a  adus  aminte  de
Iosif, ci l-a uitat .

CApitoLuL 41

ŞI s-a întâmplat, la sfârşitul a doi ani întregi, că Faraon a

visat: şi, iată, el stătea în picioare lângă râu .

2 Şi, iată, au urcat din râu şapte vaci frumoase la vedere şi
grase; şi ele păşteau într-o pajişte .
3 Şi, iată, alte şapte vaci au urcat după ele din râu, urâte la
vedere şi slabe; şi au stat lângă celelalte vaci pe malul râului .
4 Şi vacile urâte la vedere şi slabe au devorat vacile frumoase
la vedere şi grase . Aşa că Faraon s-a trezit .
5 Şi a adormit şi a visat a doua oară: şi, iată, şapte spice de
grâu s-au ridicat pe un pai, grase şi bune .
6 Şi, iată, şapte spice subţiri şi prăjite de vântul de est au ră-
sărit după ele .
7 Şi cele şapte spice subţiri au devorat cele şapte spice grase şi
pline . Şi Faraon s-a trezit şi, iată, a fost un vis .
8 Şi s-a întâmplat dimineaţa că duhul său era tulburat; şi a
trimis şi a chemat pe toţi magicienii Egiptului şi pe toţi înţe-
lepţii acestuia; şi Faraon le-a spus visul său; dar nu era nici
unul care să le poată interpreta lui Faraon .
9 ¶ Atunci a vorbit mai marele paharnicilor lui Faraon, spu-
nând: Îmi amintesc greşelile mele în această zi;
10 Faraon s-a înfuriat pe servitorii săi şi m-a pus sub pază în
casa căpeteniei gărzii, pe mine şi pe mai marele brutarilor .
11 Şi noi am visat un vis într-o noapte, eu şi el; noi am visat,
fiecare conform interpretării visului său .
12 Şi era acolo cu noi un tânăr, un evreu, servitor al căpete-
niei gărzii; şi noi i-am povestit şi el ne-a interpretat visele;
fiecăruia conform visului său el ne-a interpretat .
13 Şi s-a întâmplat, că aşa cum ne-a interpretat, aşa a fost; pe
mine el m-a restaurat în serviciul meu şi pe el l-a atârnat .
14 Atunci Faraon a trimis şi a chemat pe Iosif şi ei l-au adus
repede din groapă; şi el s-a bărbierit şi şi-a schimbat hainele
şi a intrat la Faraon .
15 Şi Faraon i-a spus lui Iosif: Am visat un vis şi nu este nici
unul care să îl poată interpreta; şi am auzit vorbindu-se des-
pre tine, că poţi înţelege un vis pentru a-l interpreta .
16 Şi Iosif i-a răspuns lui Faraon, spunând: Aceasta nu este în
mine; Dumnezeu va da lui Faraon un răspuns al păcii .
17 ¶ Şi Faraon i-a spus lui Iosif: În visul meu, iată, stăteam în
picioare pe malul râului;
18 Şi, iată, au urcat din râu şapte vaci grase şi frumoase la
vedere; şi ele păşteau într-o pajişte;
19 Şi, iată, alte şapte vaci au urcat după ele, jigărite şi foarte
urâte la vedere şi slabe, aşa de rele nu am văzut niciodată în
toată ţara Egiptului;
20 Şi vacile slabe şi urâte la vedere au devorat primele şapte
vaci grase;
21 Şi după ce le-au devorat, nu se putea cunoaşte că ele le-au
mâncat pe acelea; ci ele erau încă urâte la vedere, precum la
început . Aşa că m-am trezit .
22 Şi am văzut în visul meu şi, iată, şapte spice s-au ridicat pe
un pai, pline şi bune;
23 Şi, iată, şapte spice, uscate, subţiri şi prăjite de vântul de
est, au răsărit după ele;
24  Şi  spicele  subţiri  au  devorat  cele  şapte  spice  bune;  şi  eu

am spus aceasta magicienilor; dar nu a fost nici unul să îmi
poată explica aceasta .
25 Şi Iosif i-a spus lui Faraon: Visul lui Faraon este unul sin-
gur: Dumnezeu i-a arătat lui Faraon ce este el gata să facă .
26  Cele  şapte  vaci  bune  sunt  şapte  ani;  şi  cele  şapte  spice
bune sunt şapte ani; visul este unul singur .
27 Şi cele şapte vaci slabe şi urâte la vedere care au urcat după
ele sunt şapte ani; şi cele şapte spice goale prăjite de vântul de
est vor fi şapte ani de foamete .
28 Acesta este lucrul pe care l-am vorbit lui Faraon: Ceea ce
Dumnezeu este gata să facă îi arată lui Faraon .
29  Iată,  vin  şapte  ani  de  mare  abundenţă  prin  toată  ţara
Egiptului;
30 Şi se vor ridica după ei şapte ani de foamete; şi toată abun-
denţa  va  fi  uitată  în  ţara  Egiptului;  şi  foametea  va  mistui
ţara;
31 Şi abundenţa nu va fi cunoscută în ţară din cauza acelei
foamete care urmează; căci aceasta va fi foarte apăsătoare .
32  Şi  de  aceea  visul  a  fost  repetat  lui  Faraon  de  două  ori;
aceasta este din cauză că lucrul este stabilit de Dumnezeu şi
Dumnezeu îl va face să se întâmple curând .
33  ¶  Acum  de  aceea  Faraon  să  caute  un  bărbat  prudent  şi
înţelept şi să îl pună peste ţara Egiptului .
34  Să  facă  Faraon  aceasta  şi  să  rânduiască  supraveghetori
peste ţară şi să ia a cincea parte din ţara Egiptului în cei şap-
te ani de abundenţă .
35 Şi ei să adune toată hrana a acelor ani buni ce vin şi să
depoziteze grâne sub mâna lui Faraon şi să ţină ei hrana în
cetăţi .
36 Şi acea hrană va fi ca rezervă ţării pentru cei şapte ani de
foamete, care va fi în ţara Egiptului; ca ţara să nu piară prin
foamete .
37 Şi lucrul a fost bun în ochii lui Faraon şi în ochii tuturor
servitorilor săi .
38 Şi Faraon a spus servitorilor săi: Putem noi găsi un ast-
fel de om cum este acesta, un bărbat în care este Duhul lui
Dumnezeu?
39 Şi Faraon i-a spus lui Iosif: Întrucât Dumnezeu ţi-a arătat
toată aceasta, nu există nici unul aşa de prudent şi înţelept
precum eşti tu;
40 Tu vei fi peste casa mea şi conform cuvântului tău va fi
guvernat  tot  poporul  meu;  numai  pe  tron  voi  fi  mai  mare
ca tine .
41  Şi  Faraon  i-a  spus  lui  Iosif:  Vezi,  te-am  pus  peste  toată
ţara Egiptului .
42 Şi Faraon şi-a scos inelul de pe mâna sa şi l-a pus pe mâna
lui Iosif şi l-a înveşmântat în veştminte de in subţire şi a pus
un lanţ de aur în jurul gâtului său .
43 Şi l-a făcut să meargă în al doilea car pe care îl avea; şi
strigau înaintea lui: Aplecaţi genunchiul! Şi l-a făcut condu-
cător peste toată ţara Egiptului .
44  Şi  Faraon  i-a  spus  lui  Iosif:  Eu  sunt  Faraon  şi  fără  tine
nici un om nu îşi va ridica mâna sau piciorul în toată ţara
Egiptului .
45 Şi Faraon i-a pus lui Iosif numele Ţafnat-Paneah; şi i-a dat
de soţie pe Asenat, fiica lui Potifera, preot din On . Şi Iosif a
ieşit prin toată ţara Egiptului .
46  ¶  Şi  Iosif  era  în  vârstă  de  treizeci  de  ani  când  a  stat  în
picioare înaintea lui Faraon, împăratul Egiptului . Şi Iosif a
ieşit dinaintea lui Faraon şi a mers prin toată ţara Egiptului .
47 Şi în cei şapte ani abundenţi pământul a adus cu mâini
pline .

34

Geneza  42

48 Şi el a adunat toată hrana celor şapte ani, care era în ţara
Egiptului, şi a depozitat hrana în cetăţi; hrana din câmp, care
era în jurul fiecărei cetăţi, a depozitat-o în aceeaşi cetate .
49 Şi Iosif a adunat grâne ca nisipul mării, foarte multe, până
ce s-a oprit din numărat; pentru că erau fără număr .
50 Şi lui Iosif i s-au născut, înainte de a veni anii foametei,
doi fii pe care Asenat, fiica lui Potifera, preot din On, i-a năs-
cut lui .
51  Şi  Iosif  l-a  numit  pe  întâiul  născut,  Manase:  Pentru  că
Dumnezeu, a spus el, m-a făcut să uit toată osteneala mea şi
toată casa tatălui meu .
52  Şi  numele  celui  de  al  doilea,  i-a  pus  numele,  Efraim:
Pentru că Dumnezeu m-a făcut să fiu roditor în ţara neca-
zului meu .
53 Şi cei şapte ani ai abundenţei, care au fost în ţara Egiptului,
s-au terminat .
54 Şi cei şapte ani ai sărăciei au început a veni, conform cu
ceea ce Iosif spusese; şi sărăcia era în toate ţările; dar în toată
ţara Egiptului era pâine .
55 Şi când toată ţara Egiptului a fost înfometată, poporul a
strigat la Faraon pentru pâine; şi Faraon a spus tuturor egip-
tenilor: Mergeţi la Iosif; ce vă spune el, faceţi .
56 Şi foametea era peste toată faţa pământului . Şi Iosif a des-
chis toate depozitele şi a vândut egiptenilor; şi foametea se
înăsprea în ţara Egiptului .
57 Şi toate ţările au venit în Egipt, la Iosif, pentru a cumpăra
grâne, pentru că foametea era aşa de aspră în toate ţările .

CApitoLuL 42

ŞI când Iacob a văzut că erau grâne în Egipt, Iacob a spus

fiilor săi: De ce vă uitaţi unul la altul?

2 Şi a spus: Iată, eu am auzit că sunt grâne în Egipt; coborâţi
acolo şi cumpăraţi pentru noi de acolo; ca să trăim şi să nu
murim .
3  Şi  cei  zece  fraţi  ai  lui  Iosif  au  coborât  pentru  a  cumpăra
grâne în Egipt .
4 Dar pe Beniamin, fratele lui Iosif, Iacob nu l-a trimis cu
fraţii  săi;  căci  spunea  el:  Nu  cumva  să  i  se  întâmple  vreo
nenorocire .
5 Şi fiii lui Israel au venit să cumpere grâne printre aceia ce
veneau, pentru că era foamete în ţara lui Canaan .
6 Şi Iosif era guvernatorul peste ţară şi el era cel ce vindea la
toţi oamenii din ţară; şi fraţii lui Iosif au venit şi s-au pros-
ternat înaintea lui cu feţele lor la pământ .
7 ¶ Şi Iosif a văzut pe fraţii săi şi i-a recunoscut, dar s-a pre-
făcut  străin  faţă  de  ei  şi  le-a  vorbit  aspru;  şi  le-a  spus:  De
unde veniţi voi? Iar ei au spus: Din ţara lui Canaan, pentru a
cumpăra mâncare .
8  Şi  Iosif  a  recunoscut  pe  fraţii  săi,  dar  ei  nu  l-au
recunoscut .
9 Şi Iosif şi-a amintit visele pe care le-a visat despre ei şi le-a
spus: Voi sunteţi spioni; pentru a vedea goliciunea ţării aţi
venit voi .
10 Iar ei i-au spus: Nu, domnul meu, ci doar pentru a cum-
păra hrană au venit servitorii tăi .
11 Noi suntem toţi fii ai unui singur bărbat; noi suntem băr-
baţi drepţi, servitorii tăi nu sunt spioni .
12 Şi el le-a spus: Nu, ci pentru a vedea goliciunea ţării aţi
venit voi .
13 Iar ei au spus: Servitorii tăi sunt doisprezece fraţi, fii ai
unui singur bărbat în ţara lui Canaan; şi, iată, cel mai tânăr
este astăzi cu tatăl nostru, iar unul nu este .

14 Şi Iosif le-a spus: Aceasta este ceea ce vă spuneam, zicând,
voi sunteţi spioni;
15 Prin aceasta veţi fi dovediţi: Pe viaţa lui Faraon, nu veţi
pleca  de  aici,  decât  dacă  cel  mai  tânăr  frate  al  vostru  vine
aici .
16 Trimiteţi pe unul dintre voi şi el să aducă pe fratele vos-
tru şi voi veţi fi ţinuţi în închisoare, ca ale voastre cuvinte
să fie dovedite dacă este adevăr în voi, sau altfel pe viaţa lui
Faraon, cu adevărat voi sunteţi spioni .
17 Şi i-a pus împreună sub pază trei zile .
18 Şi Iosif le-a spus în a treia zi: Faceţi aceasta şi trăiţi; fiindcă
eu mă tem de Dumnezeu;
19 Dacă voi sunteţi drepţi, lăsaţi pe unul din fraţii voştri să
fie legat în casa închisorii voastre; mergeţi, căraţi grâne pen-
tru foametea caselor voastre;
20 Dar aduceţi pe cel mai tânăr frate al vostru la mine; astfel
cuvintele voastre vor fi verificate şi nu veţi muri . Şi au făcut
astfel .
21 ¶ Iar ei au spus unul altuia: Noi suntem într-adevăr vi-
novaţi  referitor  la  fratele  nostru,  în  aceea  că  noi  am  văzut
chinul sufletului său, când ne-a implorat şi am refuzat să îl
ascultăm; pentru aceasta a venit acest necaz peste noi .
22 Şi Ruben le-a răspuns, zicând: Nu v-am spus eu, zicând:
Nu păcătuiţi împotriva copilului; dar aţi refuzat să ascultaţi?
Şi acum, iată, şi sângele lui ne este cerut .
23 Şi nu au ştiut că Iosif îi înţelegea; pentru că le vorbea prin-
tr-un traducător .
24 Şi s-a întors cu spatele la ei şi a plâns; şi s-a întors la ei din
nou şi a vorbit cu ei şi a luat pe Simeon de la ei şi l-a legat
înaintea ochilor lor .
25  Atunci  Iosif  a  poruncit  să  le  umple  sacii  cu  grâne  şi  să
pună înapoi banii fiecărui bărbat în sacul lui şi să le dea pro-
vizii pentru drum: şi astfel le-a făcut .
26 Şi au încărcat grâne pe măgarii lor şi au plecat de acolo .
27 Şi pe când unul dintre ei şi-a deschis sacul ca să dea mă-
garului său nutreţ la han, a văzut banii săi; pentru că, iată,
aceştia erau la gura sacului său .
28 Şi a spus fraţilor săi: Banii mei îmi sunt înapoiaţi; şi, iată,
sunt chiar în sacul meu; şi i-a lăsat inima şi s-au înspăimân-
tat  şi  şi-au  spus  unul  altuia:  Ce  este  aceasta  ce  Dumnezeu
ne-a făcut?
29 ¶ Şi au venit la Iacob, tatăl lor, până în ţara lui Canaan şi
i-au spus tot ceea ce li s-a întâmplat, spunând:
30 Bărbatul, care este domnul ţării, ne-a vorbit aspru şi ne-a
luat de spioni ai ţării .
31 Şi noi i-am spus: Noi suntem drepţi, nu suntem spioni,
32 Noi suntem doisprezece fraţi, fii ai tatălui nostru; unul nu
este şi cel mai tânăr este în această zi cu tatăl nostru în ţara
lui Canaan .
33 Şi bărbatul, domnul ţării, ne-a spus: Prin aceasta voi şti
că  voi  sunteţi  drepţi:  lăsaţi  pe  unul  dintre  fraţii  voştri  aici
cu  mine  şi  luaţi  hrana  pentru  foametea  caselor  voastre  şi
plecaţi,
34 Şi aduceţi pe cel mai tânăr frate al vostru la mine; atunci
voi şti că voi nu sunteţi spioni, ci sunteţi cinstiţi; astfel vă voi
elibera pe fratele vostru, iar voi veţi face comerţ în ţară .
35 Şi s-a întâmplat, pe când îşi goleau sacii că, iată, legătura
de bani a fiecărui bărbat era în sacul lui; şi când ei şi tatăl lor
au văzut legăturile de bani, au fost înspăimântaţi .
36  Şi  Iacob,  tatăl  lor,  le-a  spus:  Voi  m-aţi  văduvit  de  copii;
Iosif  nu  este  şi  Simeon  nu  este  şi  voi  veţi  duce  departe  pe
Beniamin; toate aceste lucruri sunt împotriva mea .

35

Geneza  44

37 Şi Ruben i-a vorbit tatălui său, spunând: Ucide pe cei doi
fii ai mei dacă nu îl aduc înapoi la tine; predă-l în mâna mea
şi îl voi aduce din nou la tine .
38 Iar el a spus: Fiul meu nu va coborî cu voi; pentru că fra-
tele lui este mort şi a rămas singur; dacă i se întâmplă neno-
rocire pe calea pe care mergeţi, atunci veţi coborî perii mei
cărunţi cu întristare în mormânt .

CApitoLuL 43

ŞI foametea era aspră în ţară .

2 Şi s-a întâmplat, după ce au terminat de mâncat grânele
pe care le-au adus din Egipt, că tatăl lor le-a spus: Mergeţi
din nou, cumpăraţi-ne puţină hrană .
3 Şi Iuda i-a vorbit, spunând: Bărbatul ne-a avertizat hotărât,
spunând: Nu îmi veţi vedea faţa decât dacă fratele vostru va
fi cu voi .
4 Dacă voieşti să-l trimiţi pe fratele nostru cu noi, vom cobo-
rî şi vom cumpăra pentru tine hrană;
5 Dar dacă nu voieşti să îl trimiţi, nu vom coborî; pentru că
acel bărbat ne-a spus: Nu veţi vedea faţa mea, decât dacă fra-
tele vostru va fi cu voi .
6 Şi Israel a spus: Pentru ce aţi lucrat aşa de rău cu mine, în-
cât să spuneţi acelui bărbat că mai aveţi un frate?
7 Iar ei au spus: Acel bărbat ne-a întrebat cu de-amânuntul
despre  starea  noastră  şi  despre  rudenia  noastră,  spunând:
Este tatăl vostru încă în viaţă? Mai aveţi vreun alt frate? Şi
noi i-am spus conform cu tonul acestor cuvinte, puteam noi
să ştim cu adevărat că el va spune: Coborâţi pe fratele vostru
aici?
8 Şi Iuda i-a spus lui Israel, tatăl său: Trimite băiatul cu mine
şi ne vom ridica şi vom merge; ca să trăim şi să nu murim
deopotrivă noi şi tu şi micuţii noştri .
9 Eu voi fi garanţie pentru el; din mâna mea îl vei cere; dacă
nu ţi-l aduc şi nu îl pun înaintea ta, atunci să suport eu vina
pentru totdeauna;
10 Căci dacă nu am fi întârziat, cu adevărat acum am fi în-
torşi şi de această a doua oară .
11 ¶ Şi tatăl lor, Israel, le-a spus: Dacă aşa trebuie să fie acum,
faceţi aceasta; luaţi din cele mai bune roade din ţară în vase-
le voastre şi duceţi-i înapoi un dar acelui bărbat, puţin bal-
sam şi puţină miere, mirodenii şi smirnă, nuci şi migdale;
12 Şi luaţi dublul banilor în mâna voastră; şi banii care au
fost  aduşi  înapoi  la  gura  sacilor  voştri,  duceţi-i  înapoi  în
mâna voastră; poate aceasta a fost o neatenţie .
13 Luaţi de asemenea pe fratele vostru şi ridicaţi-vă, mergeţi
din nou la acel bărbat;
14  Şi  Dumnezeu  cel  Atotputernic  să  vă  dea  milă  înaintea
acelui  bărbat,  ca  el  să  trimită  pe  celălalt  frate  al  vostru  şi
pe Beniamin . Dacă este să fiu văduvit de copiii mei, eu sunt
văduvit .
15 ¶ Şi bărbaţii au luat acel dar şi au luat dublul banilor în
mâna lor şi pe Beniamin; şi s-au ridicat şi au coborât în Egipt
şi au stat înaintea lui Iosif .
16 Şi când Iosif a văzut pe Beniamin cu ei, a spus adminis-
tratorului casei sale: Adu aceşti bărbaţi în casă şi înjunghie
animale şi pregăteşte; pentru că aceşti bărbaţi vor mânca cu
mine la amiază .
17 Şi bărbatul a făcut cum Iosif a cerut; şi bărbatul a adus
bărbaţii în casa lui Iosif .
18 Şi bărbaţii s-au temut, deoarece au fost aduşi în casa lui
Iosif; şi au spus: Din cauza banilor care au fost întorşi înapoi
în sacii noştri de prima dată suntem aduşi înăuntru; ca el să

caute motiv împotriva noastră şi să cadă asupra noastră şi să
ne ia ca robi şi măgarii noştri .
19  Şi  s-au  apropiat  de  administratorul  casei  lui  Iosif  şi  au
vorbit cu el la uşa casei,
20 Şi au spus: Vai, domnule, noi, într-adevăr, am coborât de
prima dată pentru a cumpăra hrană .
21 Şi s-a întâmplat când am venit la han, că am deschis sacii
noştri şi, iată, banii fiecărui bărbat erau la gura sacului său,
banii noştri în greutate deplină; şi noi am adus aceşti bani
înapoi în mâna noastră .
22 Şi alţi bani am adus aici în mâna noastră pentru a cum-
păra hrană; nu putem spune cine a pus banii noştri în sacii
noştri .
23 Iar el a spus: Pace vouă, nu vă temeţi; Dumnezeul vostru
şi Dumnezeul tatălui vostru v-a dat comoară în sacii voştri;
eu am avut banii voştri . Şi l-a adus pe Simeon la ei .
24 Şi bărbatul a adus bărbaţii în casa lui Iosif şi le-a dat apă şi
ei şi-au spălat picioarele; iar el a dat măgarilor lor nutreţ .
25 Şi au pregătit darul înainte să vină Iosif la amiază, pentru
că au auzit că vor mânca pâine acolo .
26 ¶ Şi după ce Iosif a venit acasă, i-au adus darul, care era în
mâna lor, în casă şi i s-au prosternat până la pământ .
27  Iar  el  i-a  întrebat  despre  bunăstarea  lor  şi  a  spus:  Este
bine  tatăl  vostru,  bătrânul  despre  care  voi  aţi  vorbit?  Mai
trăieşte?
28 Iar ei au răspuns: Servitorul tău, tatăl nostru, este sănătos,
încă trăieşte . Şi ei şi-au aplecat capetele şi s-au prosternat .
29 Iar el şi-a ridicat ochii şi a văzut pe fratele său Beniamin,
fiul mamei sale, şi a spus: Este acesta fratele vostru mai tânăr,
despre care mi-aţi vorbit? Şi a spus: Dumnezeu să fie cu har
către tine, fiul meu .
30 Şi Iosif s-a grăbit; pentru că adâncurile lui fremătau pen-
tru fratele său; şi a căutat un loc unde să plângă; şi a intrat în
camera sa şi a plâns acolo .
31 Şi el şi-a spălat faţa şi a ieşit şi s-a stăpânit şi a spus: Puneţi
pâine .
32 Şi au pus pentru el deoparte şi pentru ei deoparte şi pen-
tru egiptenii care mâncau cu el deoparte; pentru că egiptenii
nu pot mânca pâine cu evreii; pentru că aceasta este o urâ-
ciune pentru egipteni .
33 Şi au şezut înaintea lui, întâiul născut conform cu dreptul
său de întâi născut şi cel mai tânăr conform tinereţii sale; şi
bărbaţii se minunau unul către altul .
34 Şi a luat şi le-a trimis daruri de mâncare din cele dinaintea
lui; iar darul de mâncare al lui Beniamin era de cinci ori mai
mult decât al oricăruia dintre ei . Şi au băut şi s-au bucurat
împreună cu el .

CApitoLuL 44

ŞI a poruncit administratorului casei sale, spunând: Umple

sacii bărbaţilor cu hrană, atât cât pot căra; şi pune banii

fiecărui bărbat la gura sacului său .
2 Şi pune paharul meu, paharul de argint, la gura sacului ce-
lui mai tânăr şi banii lui pentru grâne . Iar el a făcut conform
cuvântului pe care Iosif l-a spus .
3 Imediat ce s-a luminat de dimineaţă, bărbaţii au fost tri-
mişi, ei şi măgarii lor .
4 Şi după ce au ieşit din cetate şi nu erau încă departe, Iosif
a spus administratorului său: Ridică-te, urmăreşte bărbaţii
aceia; şi după ce îi ajungi, spune-le: Pentru ce aţi răsplătit rău
pentru bine?
5 Nu este acesta, paharul din care domnul meu bea, şi prin

36

Geneza  45

care într-adevăr el ghiceşte? Aţi făcut rău făcând astfel .
6 Şi i-a ajuns şi le-a vorbit aceste cuvinte .
7 Iar ei i-au spus: Pentru ce spune domnul meu aceste cuvin-
te? Departe de servitorii tăi să facă conform acestui lucru .
8 Iată, banii pe care noi i-am găsit la gura sacilor noştri, i-am
adus din nou la tine din ţara lui Canaan; cum atunci am fura
noi argint sau aur din casa domnului tău?
9  La  oricare  din  servitorii  tăi  ar  fi  găsită,  deopotrivă  el  să
moară, iar noi de asemenea vom fi robii domnului meu .
10 Iar el a spus: Acum de asemenea aceasta să fie conform
cuvintelor voastre, cel cu care paharul este găsit va fi robul
meu, iar voi veţi fi fără vină .
11 Atunci ei repede au luat jos fiecare bărbat sacul său la pă-
mânt şi fiecare bărbat şi-a deschis sacul .
12 Şi a căutat începând de la cel mai în vârstă şi a terminat la
cel mai tânăr, şi paharul s-a găsit în sacul lui Beniamin .
13 Atunci ei şi-au rupt hainele şi fiecare bărbat şi-a încărcat
măgarul şi s-au întors în cetate .
14 Şi Iuda şi fraţii săi au venit la casa lui Iosif, căci el era încă
acolo; şi au căzut înaintea lui la pământ .
15 Şi Iosif le-a spus: Ce faptă este aceasta pe care aţi făcut-o?
Sau  nu  ştiţi  că  un  astfel  de  om  ca  mine  poate  cu  adevărat
ghici?
16 Şi Iuda a spus: Ce să spunem domnului meu? Ce să vor-
bim? Sau cum să ne dezvinovăţim? Dumnezeu a descoperit
nelegiuirea servitorilor tăi; iată, noi suntem servitorii dom-
nului meu, deopotrivă noi şi de asemenea cel cu care paharul
a fost găsit .
17 Iar el a spus: Departe de mine să fac aceasta; ci bărbatul în
a cărui mână a fost găsit paharul, acela va fi servitorul meu;
şi cât despre voi, urcaţi-vă în pace la tatăl vostru .
18  ¶  Atunci  Iuda  s-a  apropiat  de  el  şi  a  spus:  Vai  domnul
meu, lasă pe servitorul tău, te rog, să vorbească un cuvânt în
urechile domnului meu şi nu lăsa mânia ta să se aprindă îm-
potriva servitorului tău, căci tu eşti întocmai ca Faraon .
19 Domnul meu a întrebat pe servitorii săi, spunând: Aveţi
voi un tată, sau un frate?
20  Şi  noi  am  spus  domnului  meu:  Avem  un  tată,  un  om
bătrân,  şi  un  copil  al  bătrâneţii  lui,  unul  mic;  şi  fratele  lui
este mort şi numai el a rămas de la mama sa; şi tatăl său îl
iubeşte .
21 Şi tu ai spus servitorilor tăi: Aduceţi-l jos la mine, ca să
îmi pun ochii mei peste el .
22 Şi noi am spus domnului meu: Tânărul nu poate părăsi
pe tatăl său, căci dacă el va părăsi pe tatăl său, tatăl său va
muri .
23 Şi tu ai spus servitorilor tăi: Dacă fratele vostru cel mai
tânăr nu coboară cu voi, nu îmi veţi mai vedea faţa .
24 Şi s-a întâmplat când noi am urcat la servitorul tău, tatăl
meu, că i-am spus cuvintele domnului meu .
25 Şi tatăl nostru a spus: Mergeţi din nou şi cumpăraţi-ne
puţină hrană .
26 Iar noi am spus: Nu putem coborî decât dacă fratele nos-
tru cel mai tânăr este cu noi, atunci vom coborî; căci nu pu-
tem vedea faţa bărbatului, decât dacă fratele nostru cel mai
tânăr este cu noi .
27 Şi servitorul tău, tatăl meu, ne-a spus: Ştiţi că soţia mea
mi-a născut doi fii;
28 Şi unul a plecat de la mine şi am spus: Cu adevărat este
sfâşiat în bucăţi; şi nu l-am văzut de atunci .
29 Şi dacă îl luaţi şi pe acesta de la mine şi nenorocire i se
întâmplă,  veţi  coborî  perii  mei  cărunţi  cu  întristare  în

mormânt .
30 Acum de aceea când eu ajung la servitorul tău, tatăl meu,
şi tânărul nu este cu noi, văzând că viaţa lui este legată de
viaţa tânărului,
31 Se va întâmpla, când el vede că tânărul nu este cu noi, că
va muri; şi servitorii tăi vor coborî perii cărunţi ai servitoru-
lui tău, tatăl nostru, cu întristare în mormânt .
32 Căci servitorul tău a devenit garanţie pentru tânăr pentru
tatăl meu, spunând: Dacă nu îl aduc la tine, atunci voi supor-
ta vina faţă de tatăl meu pentru totdeauna .
33 Acum de aceea, te rog, lasă pe servitorul tău să rămână în
locul tânărului ca rob domnului meu; şi lasă tânărul să urce
cu fraţii săi .
34 Căci cum voi urca la tatăl meu şi băiatul să nu fie cu mine?
Ca nu cumva să văd răul ce va veni peste tatăl meu!

CApitoLuL 45

ATUNCI Iosif nu s-a putut stăpâni înaintea tuturor celor

ce stăteau lângă el şi a strigat: Scoateţi afară pe fiecare
bărbat de la mine . Şi nu a stat nici un bărbat cu el în timp ce
Iosif s-a făcut cunoscut fraţilor săi .
2 Şi a plâns, ridicând vocea; şi egiptenii şi casa lui Faraon au
auzit .
3 Şi Iosif a spus fraţilor săi: Eu sunt Iosif, mai trăieşte tatăl
meu? Şi fraţii lui nu au putut să îi răspundă pentru că au fost
tulburaţi de prezenţa lui .
4 Şi Iosif a spus fraţilor săi: Apropiaţi-vă de mine, vă rog . Şi
s-au apropiat . Iar el a spus: Eu sunt Iosif, fratele vostru, pe
care l-aţi vândut în Egipt .
5 Acum pentru aceasta nu fiţi îndureraţi, nici mânioşi pe voi
înşivă, că m-aţi vândut aici; căci Dumnezeu m-a trimis îna-
intea voastră pentru a păstra viaţa .
6 Pentru că în aceşti doi ani a fost foametea în ţară; şi mai
sunt cinci ani, în care nu va fi nici arat nici secerat .
7 Şi Dumnezeu m-a trimis înaintea voastră pentru a vă păs-
tra o posteritate pe pământ şi pentru a vă salva vieţile prin-
tr-o mare eliberare .
8  Aşa  că  acum  nu  voi  sunteţi  cei  ce  m-aţi  trimis  aici,  ci
Dumnezeu; şi m-a făcut un tată lui Faraon şi domn a toată
casa lui şi un stăpân peste toată ţara Egiptului .
9 Grăbiţi-vă şi urcaţi la tatăl meu şi spuneţi-i: Astfel spune
fiul tău, Iosif: Dumnezeu m-a făcut domn a tot Egiptul; co-
boară la mine, nu întârzia;
10 Şi vei locui în ţinutul Gosen şi vei fi aproape de mine, tu
şi copiii tăi şi copiii copiilor tăi şi turmele tale şi cirezile tale
şi tot ce ai;
11  Şi  acolo  te  voi  hrăni;  pentru  că  sunt  încă  cinci  ani  de
foamete; ca nu cumva tu şi casa ta şi tot ce ai, să ajungă la
sărăcie .
12 Şi, iată, ochii voştri şi ochii lui Beniamin, fratele meu, văd
că aceasta este gura mea care vă vorbeşte .
13 Şi să spuneţi tatălui meu despre toată gloria mea în Egipt
şi despre tot ce aţi văzut; şi grăbiţi-vă şi coborâţi pe tatăl meu
aici .
14  Şi  a  căzut  pe  gâtul  fratelui  său  Beniamin  şi  a  plâns;  şi
Beniamin a plâns pe gâtul său .
15 Mai mult, a sărutat pe toţi fraţii săi şi a plâns asupra lor;
şi după aceea fraţii săi au vorbit cu el .
16 ¶ Şi vestea despre aceasta a fost auzită în casa lui Faraon,
spunând: Fraţii lui Iosif au venit; şi aceasta a bucurat mult pe
Faraon şi pe servitorii săi .
17 Şi Faraon i-a spus lui Iosif: Spune fraţilor tăi: Aceasta să

37

Geneza  47

faceţi voi: încărcaţi-vă vitele şi mergeţi, duceţi-vă în ţara lui
Canaan;
18 Şi luaţi pe tatăl vostru şi casele voastre şi veniţi la mine;
şi vă voi da bunătatea ţării Egiptului şi veţi mânca grăsimea
ţării .
19 Acum ţie îţi este poruncit, aceasta să faceţi: luaţi care din
ţara Egiptului pentru micuţii voştri şi pentru soţiile voastre
şi aduceţi pe tatăl vostru şi veniţi .
20 De asemenea nu luaţi aminte la lucrurile voastre; căci bu-
nătatea a toată ţara Egiptului este a voastră .
21 Şi copiii lui Israel au făcut astfel; şi Iosif le-a dat care, con-
form poruncii lui Faraon, şi le-a dat provizii pentru drum .
22 Tuturor el le-a dat, fiecărui bărbat, schimburi de haine;
dar lui Beniamin i-a dat trei sute de piese de argint şi cinci
schimburi de haine .
23 Şi tatălui său i-a trimis în felul acesta: zece măgari încăr-
caţi cu lucrurile bune ale Egiptului şi zece măgăriţe încărcate
cu grâne şi pâine şi mâncare pentru tatăl său pentru drum .
24 Aşa că el a trimis pe fraţii săi, iar ei au plecat; şi le-a spus:
Vedeţi să nu vă certaţi pe drum .
25 ¶ Şi au urcat din Egipt şi au venit în ţara lui Canaan la
Iacob, tatăl lor,
26  Şi  i-au  istorisit,  spunând:  Iosif  este  încă  în  viaţă  şi  este
guvernator peste toată ţara Egiptului . Şi inima lui Iacob s-a
oprit, pentru că nu i-a crezut .
27 Iar ei i-au spus toate cuvintele lui Iosif, pe care le spusese
către ei; şi când a văzut carele pe care Iosif le-a trimis să îl
ducă, duhul lui Iacob, tatăl lor, a reînviat;
28 Şi Israel a spus: Este de ajuns; Iosif, fiul meu, este încă în
viaţă; voi merge şi îl voi vedea înainte să mor .

Capitolul 46

ŞI  Israel  a  plecat  în  călătoria  sa  cu  tot  ce  avea  şi  a  venit

la Beer-Şeba şi a oferit sacrificii Dumnezeului tatălui său

Isaac .
2  Şi  Dumnezeu  i-a  vorbit  lui  Israel  în  viziunile  nopţii  şi  a
spus: Iacob, Iacob . Iar el a spus: Iată-mă .
3 Şi a spus: Eu sunt Dumnezeu, Dumnezeul tatălui tău; nu
te teme să cobori în Egipt, fiindcă acolo voi face din tine o
mare naţiune;
4 Voi coborî cu tine în Egipt; şi de asemenea cu adevărat te
voi urca înapoi, şi Iosif îşi va pune mâna peste ochii tăi .
5 ¶ Şi Iacob s-a ridicat din Beer-Şeba; şi fiii lui Israel l-au dus
pe Iacob, tatăl lor, şi pe micuţii lor şi pe soţiile lor în carele
pe care Faraon le-a trimis să îl ducă .
6 Şi au luat vitele lor şi bunurile lor, pe care le dobândiseră în
ţara lui Canaan, şi au venit în Egipt, deopotrivă Iacob şi toată
sămânţa lui cu el;
7 Fiii săi şi fiii fiilor săi cu el, fiicele sale şi fiicele fiilor săi şi
toată sămânţa sa el a adus-o cu el în Egipt .
8 Şi acestea sunt numele copiilor lui Israel, care au venit în
Egipt, Iacob şi fiii săi: Ruben, întâiul născut al lui Iacob .
9 Şi fiii lui Ruben: Hanoc şi Falu şi Heţron şi Carmi .
10  Şi  fiii  lui  Simeon:  Iemuel  şi  Iamin  şi  Ohad  şi  Iachin  şi
Ţohar şi Şaul, fiul unei femei canaanite .
11 Şi fiii lui Levi: Gherşon, Chehat şi Merari .
12 Şi fiii lui Iuda: Er şi Onan şi Şela şi Pereţ şi Zerah; dar Er
şi Onan au murit în ţara lui Canaan . Şi fiii lui Pereţ au fost:
Heţron şi Hamul .
13 Şi fiii lui Isahar: Tola şi Pua şi Iov şi Şimron .
14 Şi fiii lui Zabulon: Sered şi Elon şi Iahleel .
15 Aceştia sunt fiii Leei, cu fiica sa Dina, pe care ea i-a născut

lui Iacob în Padanaram; toate sufletele fiilor săi şi a fiicelor
sale au fost treizeci şi trei .
16 Şi fiii lui Gad: Ţifion şi Hagi, Şuni şi Eţbon, Eri şi Arodi
şi Areli .
17 Şi fiii lui Aşer: Imna şi Işva şi Işvi şi Beria şi Serah, sora
lor; şi fiii lui Beria: Heber şi Malchiel .
18 Aceştia sunt fiii Zilpei, pe care Laban a dat-o Leei, fiica sa,
şi pe aceştia i-a născut ea lui Iacob, şaisprezece suflete .
19 Fiii Rahelei, soţia lui Iacob: Iosif şi Beniamin .
20  Şi  lui  Iosif  în  ţara  Egiptului  i  s-au  născut  Manase  şi
Efraim, pe care Asenat, fiica lui Potifera, preot din On, i-a
născut lui .
21 Şi fiii lui Beniamin au fost Bela şi Becher şi Aşbel, Ghera şi
Naaman, Ehi şi Roş, Mupim şi Hupim şi Ard .
22  Aceştia  sunt  fiii  Rahelei,  care  au  fost  născuţi  lui  Iacob;
toate sufletele au fost patrusprezece .
23 Şi fiii lui Dan: Huşim .
24 Şi fiii lui Neftali: Iahzeel şi Guni şi Ieţer şi Şilem .
25 Aceştia sunt fiii Bilhei, pe care Laban a dat-o Rahelei, fiica
sa, şi ea i-a născut pe aceştia lui Iacob; toate sufletele au fost
şapte .
26 Toate sufletele care au venit cu Iacob în Egipt, care au ieşit
din coapsele lui, pe lângă soţiile fiilor lui Iacob, toate suflete-
le au fost şaizeci şi şase .
27 Şi fiii lui Iosif, care i s-au născut în Egipt, au fost două su-
flete; toate sufletele din casa lui Iacob, care au venit în Egipt,
au fost şaptezeci .
28 ¶ Şi a trimis pe Iuda înaintea lui la Iosif, să îndrepte faţa
sa spre Gosen; şi au venit în ţinutul Gosen .
29  Şi  Iosif  şi-a  pregătit  carul  şi  s-a  urcat  să  întâmpine  pe
Israel, tatăl său, la Gosen; şi i s-a înfăţişat; şi a căzut pe gâtul
lui şi a plâns pe gâtul lui mult timp .
30 Şi Israel i-a spus lui Iosif: Acum pot muri pentru că am
văzut faţa ta şi încă trăieşti .
31 Şi Iosif a spus fraţilor săi şi casei tatălui său: Voi urca şi îl
voi anunţa pe Faraon şi îi voi spune: Fraţii mei şi casa tatălui
meu, care au fost în ţara lui Canaan, au venit la mine;
32 Şi bărbaţii sunt păstori, pentru că meseria lor era să pască
vitele; şi au adus turmele lor şi cirezile lor şi tot ceea ce au .
33 Şi se va întâmpla, când Faraon vă va chema şi va spune:
Care este ocupaţia voastră?
34  Că  voi  veţi  spune:  Meseria  servitorilor  tăi  a  fost  la  vite
din tinereţea noastră chiar până acum, deopotrivă noi şi ta-
ţii noştri; ca să locuiţi în ţinutul Gosen; căci fiecare păstor
este o urâciune înaintea Egiptenilor .

CApitoLuL 47

ATUNCI Iosif a venit şi i-a povestit lui Faraon şi a spus:

Tatăl meu şi fraţii mei şi turmele lor şi cirezile lor şi tot
ce au ei, au ieşit din ţara lui Canaan; şi, iată, ei sunt în ţinutul
Gosen .
2 Şi a luat pe câţiva dintre fraţii săi, cinci bărbaţi, şi i-a pre-
zentat înaintea lui Faraon .
3 Şi Faraon a spus fraţilor lui: Care este ocupaţia voastră? Iar
ei i-au spus lui Faraon: Servitorii tăi sunt păstori, deopotrivă
noi şi taţii noştri .
4 Ei i-au mai spus lui Faraon: Noi am venit pentru a locui
temporar în ţară; fiindcă servitorii tăi nu au păşune pentru
turmele lor; pentru că foametea este aspră în ţara lui Canaan;
acum de aceea, te rugăm, lasă pe servitorii tăi să locuiască în
ţinutul Gosen .
5 Şi Faraon i-a vorbit lui Iosif, spunând: Tatăl tău şi fraţii tăi

38

Geneza  48

au venit la tine;
6 Ţara Egiptului este înaintea ta; în cea mai bună parte a ţă-
rii aşează pe tatăl tău şi pe fraţii tăi să locuiască; în ţinutul
Gosen să locuiască; şi dacă tu cunoşti pe unii bărbaţi capa-
bili printre ei, atunci pune-i conducători peste vitele mele .
7  Şi  Iosif  a  adus  pe  Iacob,  tatăl  său,  şi  l-a  pus  înaintea  lui
Faraon; şi Iacob a binecuvântat pe Faraon .
8 Şi Faraon i-a spus lui Iacob: Câte  sunt zilele anilor vieţii
tale?
9  Şi  Iacob  i-a  spus  lui  Faraon:  Zilele  anilor  călătoriei  mele
sunt o sută treizeci de ani; puţine şi rele au fost zilele anilor
vieţii mele şi nu au ajuns la zilele anilor vieţii taţilor mei în
zilele călătoriei lor .
10 Şi Iacob a binecuvântat pe Faraon şi a ieşit dinaintea lui
Faraon .
11  Şi  Iosif  a  aşezat  pe  tatăl  său  şi  pe  fraţii  săi  şi  le-a  dat  o
stăpânire în ţara Egiptului, în cea mai bună parte a ţării, în
ţinutul Ramses, aşa cum Faraon poruncise .
12 Şi Iosif a hrănit pe tatăl său şi pe fraţii săi şi toată casa ta-
tălui său, cu pâine, conform cu familiile lor .
13  ¶  Şi  nu  era  pâine  în  toată  ţara;  pentru  că  foametea  era
foarte  aspră,  aşa  că  toată  ţara  Egiptului  şi  toată  ţara  lui
Canaan leşina din cauza foametei .
14 Şi Iosif a adunat toţi banii care s-au găsit în ţara Egiptului
şi în ţara lui Canaan, pentru grânele pe care le-au cumpărat;
şi Iosif a adus banii în casa lui Faraon .
15 Şi când s-au terminat banii din ţara Egiptului şi din ţara
lui  Canaan,  toţi  egiptenii  au  venit  la  Iosif  şi  au  spus:  Dă-
ne  pâine,  de  ce  să  murim  în  faţa  ta?  Pentru  că  banii  s-au
terminat .
16 Şi Iosif a spus: Daţi vitele voastre; şi vă voi da pentru vitele
voastre, dacă banii s-au terminat .
17 Şi au adus vitele lor la Iosif; şi Iosif le-a dat pâine în schimb
pentru cai şi pentru turme şi pentru vitele cirezilor şi pentru
măgari; şi i-a hrănit pe ei cu pâine pentru toate vitele lor în
acel an .
18 Când acel an s-a terminat, ei au venit la el în al doilea an
şi  i-au  spus:  Noi  nu  vom  ascunde  aceasta  faţă  de  domnul
nostru,  cum  că  banii  noştri  s-au  terminat;  domnul  nostru
are de asemenea cirezile noastre de vite; nu este nimic rămas
înaintea domnului nostru decât trupurile noastre şi pămân-
turile noastre;
19 Pentru ce să murim înaintea ochilor tăi, deopotrivă noi şi
ţara noastră? Cumpără-ne pe noi şi pământul nostru pentru
pâine şi noi şi pământul nostru vom fi servitori lui Faraon;
şi dă-ne sămânţă, ca noi să trăim şi să nu murim, ca ţara să
nu fie pustiită .
20 Şi Iosif a cumpărat toată ţara Egiptului pentru Faraon; fi-
indcă egiptenii au vândut, fiecare bărbat câmpul său, pentru
că îi cuprinsese foametea; aşa că ţara a devenit a lui Faraon .
21 Şi cât despre popor, i-a mutat în cetăţi de la un capăt al
graniţelor Egiptului chiar până la celălalt capăt al lui .
22 Numai pământul preoţilor nu l-a cumpărat; fiindcă preo-
ţii aveau o porţie atribuită lor de Faraon şi mâncau porţia lor
pe care Faraon le-a dat-o; din această cauză nu şi-au vândut
pământurile .
23 Atunci Iosif a spus poporului: Iată, v-am cumpărat astăzi
pe voi şi pământul vostru pentru Faraon; iată, aici este să-
mânţă pentru voi şi veţi semăna pământul .
24 Şi se va întâmpla la timpul roadelor, că voi veţi da a cincea
parte lui Faraon şi patru părţi vor fi ale voastre, pentru să-
mânţă câmpului şi pentru mâncarea voastră şi pentru cei ai

caselor voastre şi pentru mâncare pentru micuţii voştri .
25 Iar ei au spus: Tu ai salvat vieţile noastre; să găsim har în-
aintea ochilor domnului meu şi vom fi servitorii lui Faraon .
26 Şi Iosif a făcut aceasta o lege peste ţara Egiptului până în
această zi, că Faraon va avea a cincea parte; cu excepţia nu-
mai a pământului preoţilor, care nu a devenit al lui Faraon .
27  ¶  Şi  Israel  a  locuit  în  ţara  Egiptului,  în  ţinutul  Gosen;
şi aveau stăpâniri acolo şi au crescut şi s-au înmulţit peste
măsură .
28 Şi Iacob a trăit în ţara Egiptului şaptesprezece ani, aşa că
toate  zilele  vieţii  lui  Iacob  au  fost  o  sută  patruzeci  şi  şapte
de ani .
29 Şi s-au apropiat zilele lui Israel ca să moară; şi a chemat pe
fiul său, Iosif, şi i-a spus: Dacă eu acum am găsit har înaintea
ochilor tăi, pune-ţi, te rog, mâna sub coapsa mea şi poartă-te
cu bunăvoinţă şi credincioşie faţă de mine; nu mă îngropa,
te rog, în Egipt,
30 Ci mă voi culca cu taţii mei şi tu mă vei duce din Egipt
şi mă vei îngropa în locul lor de îngropare . Iar el a spus: Voi
face precum ai spus .
31 Iar el a spus: Jură-mi . Şi el i-a jurat . Şi Israel s-a aplecat pe
capul patului .

CApitoLuL 48

ŞI s-a întâmplat, după aceste lucruri, că i s-a spus lui Iosif:

Iată, tatăl tău este bolnav; iar el a luat cu el pe cei doi fii ai

săi, Manase şi Efraim .
2 Şi i s-a spus lui Iacob, zicând: Iată, fiul tău, Iosif, vine la
tine; şi Israel s-a întărit şi a şezut pe pat .
3 Şi Iacob i-a spus lui Iosif: Dumnezeu cel Atotputernic mi
s-a arătat la Luz, în ţara lui Canaan, şi m-a binecuvântat .
4 Şi mi-a spus: Iată, te voi face roditor şi te voi înmulţi şi voi
face  din  tine  o  mulţime  de  popoare;  şi  voi  da  această  ţară
seminţei tale după tine ca stăpânire veşnică .
5 Şi acum cei doi fii ai tăi, Efraim şi Manase, care ţi s-au năs-
cut în ţara Egiptului înainte să vin la tine în Egipt, sunt ai
mei; ca Ruben şi Simeon, vor fi ai mei .
6 Şi urmaşii tăi, pe care îi naşti după ei, vor fi ai tăi şi vor fi
chemaţi după numele fraţilor lor în moştenirea lor .
7 Şi cât despre mine, când eu am venit din Padan, Rahela a
murit lângă mine în ţara lui Canaan, pe cale, pe când nu era
decât o bucată de drum până să ajungem la Efrata; şi eu am
îngropat-o acolo, pe calea Efratei, care este Betleem .
8  ¶  Şi  Israel  a  privit  pe  fiii  lui  Iosif  şi  a  spus:  Cine  sunt
aceştia?
9 Şi Iosif a spus tatălui său: Ei sunt fiii mei, pe care Dumnezeu
mi i-a dat în acest loc . Iar el a spus: Adu-i la mine, te rog şi îi
voi binecuvânta .
10 Acum ochii lui Israel erau slabi din cauza vârstei, aşa că
nu putea vedea . Şi i-a adus aproape de el; şi i-a sărutat şi i-a
îmbrăţişat .
11 Şi Israel i-a spus lui Iosif: Nu mă gândisem să văd faţa ta;
şi, iată, Dumnezeu mi-a arătat de asemenea sămânţa ta .
12  Şi  Iosif  i-a  scos  dintre  genunchii  săi  şi  s-a  prosternat  el
însuşi cu faţa lui la pământ .
13 Şi Iosif i-a luat pe amândoi, pe Efraim în mâna sa dreaptă,
spre mâna stângă a lui Israel, şi pe Manase în mâna sa stân-
gă, spre mâna dreaptă a lui Israel, şi i-a apropiat de el .
14 Şi Israel a întins mâna sa dreaptă şi a pus-o pe capul lui
Efraim,  care  era  mai  tânăr,  şi  mâna  sa  stângă  peste  capul
lui Manase, punând mâinile sale în mod voit astfel; fiindcă
Manase era întâiul născut .

39

Geneza  50

15 Şi a binecuvântat pe Iosif şi a spus: Dumnezeu, înaintea
căruia  taţii  mei,  Avraam  şi  Isaac,  au  umblat,  Dumnezeul
care m-a hrănit cât a fost viaţa mea de lungă până în această
zi,
16 Îngerul care m-a răscumpărat din tot răul, să binecuvân-
teze băieţii; şi numele meu să fie chemat peste ei şi numele
taţilor mei, Avraam şi Isaac; şi ei să devină o mulţime în mij-
locul pământului .
17 Şi când Iosif a văzut că tatăl său a pus mâna sa dreaptă
peste  capul  lui  Efraim,  aceasta  nu  i-a  plăcut;  şi  a  apucat
mâna tatălui său, să o mute de pe capul lui Efraim pe capul
lui Manase .
18 Şi Iosif a spus tatălui său: Nu aşa tată, fiindcă acesta este
întâiul născut; pune-ţi mâna dreaptă pe capul lui .
19 Dar tatăl său a refuzat şi a spus: Ştiu aceasta fiul meu, o
ştiu, el de asemenea va deveni un popor şi el de asemenea va
fi mare; dar cu adevărat, fratele lui mai tânăr va fi mai mare
decât el şi sămânţa lui va deveni o mulţime de naţiuni .
20 Şi i-a binecuvântat în acea zi, spunând: În tine Israel va bi-
necuvânta, zicând: Dumnezeu să te facă pe tine ca pe Efraim
şi ca pe Manase; şi a aşezat pe Efraim înaintea lui Manase .
21 Şi Israel i-a spus lui Iosif: Iată, eu mor; dar Dumnezeu va
fi cu tine şi te va aduce din nou în ţara taţilor tăi .
22 Mai mult, ţi-am dat o porţie mai mult decât fraţilor tăi,
pe care i-am scos din mâna amoritului  cu sabia mea  şi cu
arcul meu .

CApitoLuL 49

ŞI Iacob a chemat pe fiii săi şi a spus: Adunaţi-vă împreu-

nă, ca să vă spun ce vi se va întâmpla în zilele din urmă .
2 Adunaţi-vă şi ascultaţi, voi copii ai lui Iacob; şi daţi ascul-
tare lui Israel, tatăl vostru .
3 Ruben, tu e��ti întâiul meu născut, tăria mea şi începutul
puterii mele, măreţia demnităţii şi măreţia puterii:
4 Instabil ca apa, tu nu vei avea întâietatea; pentru că te-ai
urcat în patul tatălui tău; atunci l-ai pângărit; el s-a urcat în
culcuşul meu .
5 ¶ Simeon şi Levi sunt fraţi; instrumente ale cruzimii sunt
în locuinţele lor .
6 Sufletul meu, nu intra la sfatul lor; onoarea mea, nu te uni
cu adunarea lor, pentru că în mânia lor au ucis un bărbat şi
în propria lor voie au surpat un zid .
7  Blestemată  fie  mânia  lor,  pentru  că  a  fost  feroce,  şi  furia
lor, pentru că a fost crudă . Eu îi voi împărţi în Iacob şi îi voi
împrăştia în Israel .
8 ¶ Iuda, tu eşti cel pe care fraţii tăi îl vor lăuda; mâna ta va
fi în gâtul duşmanilor tăi; copiii tatălui tău se vor prosterna
înaintea ta .
9 Iuda este un pui de leu, de la pradă, fiul meu, te-ai ridicat;
el s-a aplecat, el s-a culcat ca un leu şi ca un leu bătrân; cine
îl va scula?
10 Sceptrul nu se va depărta de la Iuda, nici legiuitor din-
tre  picioarele  lui,  până  ce  Şilo  vine;  şi  la  el  va  fi  adunarea
poporului .
11 Legând măgăruşul său la viţă şi mânzul măgăriţei la viţa
nobilă; el şi-a spălat hainele în vin şi veştmintele sale în sân-
gele strugurilor .
12 Ochii lui vor fi roşii de vin şi dinţii lui albi de lapte .
13 ¶ Zabulon va locui la limanul mării; şi el va fi liman coră-
biilor; şi graniţa lui va fi până la Sidon .
14 Isahar este un măgar puternic, culcându-se jos între două
sarcini;

15 Şi a văzut că odihna era bună şi ţara că era plăcută; şi şi-a
aplecat umărul să poarte povara şi a devenit servitor care dă
tribut .
16  Dan  va  judeca  poporul  său,  ca  unul  dintre  triburile  lui
Israel .
17 Dan va fi un şarpe pe cale, o viperă pe cărare, care străpun-
ge călcâiele calului, astfel că al său călăreţ va cădea pe spate .
18 Eu am aşteptat salvarea ta, DOAMNE .
19 Pe Gad, o trupă înarmată îl va învinge; dar el va învinge
până la urmă .
20  De  la  Aşer  pâinea  îi  va  fi  grasă  şi  va  da  delicatese
împărăteşti .
21 Neftali este o cerboaică dezlegată; el dă cuvinte bune .
22 ¶ Iosif este o ramură roditoare, o ramură roditoare lângă
o fântână; a cărui mlădiţe se întind peste zid;
23 Arcaşii l-au mâhnit amarnic şi au tras spre el şi l-au urât;
24 Dar arcul său a rămas tare şi braţele mâinilor lui s-au în-
tărit  prin  mâinile  puternicului  Dumnezeu  al  lui  Iacob;  (de
acolo este păstorul, piatra lui Israel):
25 Chiar prin Dumnezeul tatălui tău, care te va ajuta; şi prin
Atotputernicul, care te va binecuvânta cu binecuvântări ale
cerului de sus, binecuvântări ale adâncului care se întinde
jos, binecuvântări ale sânilor şi ale pântecelui;
26  Binecuvântările  tatălui  tău  au  întrecut  binecuvântările
strămoşilor mei până la cea mai îndepărtată margine a dea-
lurilor veşnice; ele vor fi pe capul lui Iosif şi pe coroana de pe
capul lui, el care a fost separat de fraţii săi .
27 Beniamin va sfâşia ca un lup; dimineaţa el va devora pra-
da şi noaptea va împărţi prada .
28 ¶ Toţi aceştia sunt cele douăsprezece triburi ale lui Israel;
şi  aceasta  este  ceea  ce  tatăl  lor  le-a  spus  şi  i-a  binecuvân-
tat;  pe  fiecare  bărbat  conform  cu  binecuvântarea  lui  i-a
binecuvântat .
29 Şi le-a poruncit şi le-a spus: Eu sunt gata a fi adunat la po-
porul meu; îngropaţi-mă cu taţii mei în peştera care este în
câmpul lui Efron hititul,
30 În peştera care este în câmpul din Macpela, care este în
faţă cu Mamre, în ţara lui Canaan, pe care Avraam a cum-
părat-o împreună cu câmpul lui Efron hititul ca stăpânire a
unui loc de îngropare .
31  Acolo  au  înmormântat  pe  Avraam  şi  pe  Sara,  soţia  lui;
acolo au îngropat pe Isaac şi Rebeca, soţia lui; şi acolo am
îngropat-o eu pe Lea .
32 Cumpărarea câmpului şi a peşterii care este în el a fost de
la copiii lui Het .
33 Şi după ce Iacob a terminat de poruncit fiilor săi, el şi-a
strâns picioarele în pat şi şi-a dat duhul şi a fost adunat la
poporul lui .

CApitoLuL 50

sărutat .

ŞI Iosif a căzut pe faţa tatălui său şi a plâns peste el şi l-a

2 Şi Iosif a poruncit servitorilor săi medici să îmbălsămeze
pe tatăl său; şi medicii l-au îmbălsămat pe Israel .
3 Şi patruzeci de zile au fost împlinite pentru el; căci aşa sunt
împlinite zilele celor ce sunt îmbălsămaţi; şi egiptenii au jelit
pentru el şaptezeci de zile .
4  Şi  când  zilele  jelirii  lui  au  trecut,  Iosif  a  vorbit  casei  lui
Faraon, spunând: Dacă acum eu am găsit har în ochii voştri,
vorbiţi, vă rog, în urechile lui Faraon, zicând:
5  Tatăl  meu  m-a  făcut  să  jur,  spunând:  Iată,  eu  mor;  în
mormântul meu pe care l-am săpat pentru mine în ţara lui

40

Geneza  50

Canaan, acolo să mă îngropi . De aceea acum, lasă-mă să urc,
te rog şi să îngrop pe tatăl meu şi voi veni înapoi .
6 Şi Faraon a spus: Urcă-te şi îngroapă pe tatăl tău, aşa cum
te-a făcut să juri .
7 ¶ Şi Iosif a urcat să îngroape pe tatăl său; şi cu el au urcat
toţi servitorii lui Faraon, bătrânii casei lui şi toţi bătrânii ţă-
rii Egiptului,
8 Şi toată casa lui Iosif şi fraţii săi şi casa tatălui său; doar
micuţii lor şi turmele lor şi cirezile lor, le-au lăsat în ţinutul
Gosen .
9  Şi  au  urcat  împreună  cu  el  deopotrivă  care  şi  călăreţi;  şi
aceasta a fost o mare oştire .
10 Şi au venit la aria lui Atad, care este dincolo de Iordan; şi
acolo au jelit cu o foarte mare şi aprinsă plângere; şi a făcut o
jelire pentru tatăl său şapte zile .
11  Şi  când  locuitorii  ţării,  canaaniţii,  au  văzut  jelirea  din
aria lui Atad, au spus: Aceasta este o jelire apăsătoare pentru
egipteni; pentru aceasta numele ei a fost pus Abelmiţraim,
care este dincolo de Iordan .
12 Şi fiii lui i-au făcut aşa cum le-a poruncit;
13 Căci fiii lui l-au purtat în ţara lui Canaan şi l-au îngropat
în peştera din câmpul din Macpela, pe care Avraam a cum-
părat-o de la Efron hititul, împreună cu câmpul, care este în
faţă cu Mamre, ca stăpânire a locului de îngropare .
14 Şi Iosif, după ce a îngropat pe tatăl său, s-a întors în Egipt,
el şi fraţii săi şi toţi cei care au urcat cu el ca să îngroape pe
tatăl său .
15 ¶ Şi după ce fraţii lui Iosif au văzut că tatăl lor era mort,
au spus: Iosif poate ne va urî şi cu adevărat va cere înapoi de

la noi tot răul pe care i l-am făcut .
16 Şi au trimis un mesager la Iosif, spunând: Tatăl tău a po-
runcit înainte ca el să moară, spunând:
17 Aşa să îi spuneţi lui Iosif: Iartă, te rog, acum, fărădelegea
fraţilor tăi şi păcatul lor; căci ei ţi-au făcut rău; şi acum, iar-
tă,  te  rugăm,  fărădelegea  servitorilor  Dumnezeului  tatălui
tău . Şi Iosif a plâns când i-au vorbit .
18 Şi fraţii lui de asemenea au mers şi au căzut jos înaintea
feţei sale şi au spus: Iată, noi suntem servitorii tăi .
19  Şi  Iosif  le-a  spus:  Nu  vă  temeţi,  sunt  eu  în  locul  lui
Dumnezeu?
20 Cât despre voi, aţi gândit facere de rău împotriva mea; dar
Dumnezeu a plănuit-o pentru bine, ca să facă să se întâmple,
aşa cum este în această zi, pentru a salva mult popor viu .
21 De aceea acum, nu vă temeţi; vă voi hrăni pe voi şi pe mi-
cuţii voştri . Şi i-a mângâiat şi le-a vorbit binevoitor .
22 ¶ Şi Iosif a locuit în Egipt, el şi casa tatălui său; şi Iosif a
trăit o sută zece ani .
23 Şi Iosif a văzut copiii lui Efraim din a treia generaţie; de
asemenea copiii lui Machir, fiul lui Manase, au fost crescuţi
pe genunchii lui Iosif .
24 Şi Iosif a spus fraţilor săi: Eu mor; şi Dumnezeu cu ade-
vărat vă va cerceta şi vă va scoate din această ţară, în ţara pe
care a jurat-o lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacob .
25  Şi  Iosif  a  pus  pe  copiii  lui  Israel  să  îi  jure,  spunând:
Dumnezeu  vă  va  cerceta  negreşit  şi  veţi  ridica  oasele  mele
de aici .
26 Şi Iosif a murit, fiind în vârstă de o sută zece ani; şi l-au
îmbălsămat; şi a fost pus într-un sicriu în Egipt .

41

… Exodul …

Capitolul 1

ŞI acestea sunt numele copiilor lui Israel, care au venit în

Egipt; fiecare bărbat şi casa lui au venit cu Iacob .

2 Ruben, Simeon, Levi şi Iuda,
3 Isahar, Zabulon şi Beniamin,
4 Dan şi Neftali, Gad şi Aşer .
5 Şi toate sufletele care au ieşit din coapsele lui Iacob au fost
şaptezeci de suflete; căci Iosif era deja în Egipt .
6 Şi Iosif a murit şi toţi fraţii lui şi toată generaţia aceea .
7 Şi copiii lui Israel au fost roditori şi au născut abundent şi
s-au înmulţit şi au devenit peste măsură de tari; şi ţara s-a
umplut cu ei .
8 ¶ Şi s-a ridicat un nou împărat peste Egipt, care nu a cu-
noscut pe Iosif .
9 Şi a spus poporului său: Iată, poporul copiilor lui Israel este
mai numeros şi mai puternic decât noi;
10 Veniţi să ne purtăm înţelept cu ei, ca nu cumva să se în-
mulţească şi să fie că, atunci când s-ar întâmpla vreun răz-
boi, să se alăture şi ei duşmanilor noştri şi să lupte împotriva
noastră şi astfel să iasă din ţară .
11 De aceea au pus peste ei asupritori, ca să îi chinuiască cu
poverile lor . Şi au construit pentru Faraon cetăţi de provizii:
Pitom şi Raamses .
12 Dar cu cât mai mult îi chinuiau, cu atât mai mult se în-
mulţeau  şi  creşteau .  Şi  s-au  mâhnit  din  cauza  copiilor  lui
Israel .
13 Şi egiptenii au constrâns cu asprime pe copiii lui Israel să
îi servească;
14 Şi au amărât vieţile lor cu o robie aspră: în lucrări de mor-
tar şi în cărămizi şi în tot felul de munci în câmp; toată mun-
ca lor, în care ei i-au făcut să muncească, era cu asprime .
15 ¶ Şi împăratul Egiptului a vorbit moaşelor evreilor, dintre
care numele uneia era Şifra şi numele celeilalte era Pua;
16 Şi a spus: Când faceţi serviciul de moaşă femeilor evreice
şi le vedeţi pe scaunele de naştere, dacă este un fiu, să îl uci-
deţi; dar dacă este o fiică, să trăiască .
17 Dar moaşele s-au temut de Dumnezeu şi nu au făcut cum
le-a cerut împăratul Egiptului, ci au lăsat băieţii în viaţă .
18 Şi împăratul Egiptului a chemat moaşele şi le-a spus: De
ce aţi făcut acest lucru şi aţi lăsat băieţii în viaţă?
19 Şi moaşele i-au spus lui Faraon: Pentru că femeile evreice
nu sunt ca femeile egiptence, pentru că ele sunt viguroase şi
năşteau înainte de a veni moaşele la ele .
20 De aceea Dumnezeu s-a purtat bine cu moaşele; şi popo-
rul s-a înmulţit şi a devenit foarte tare .
21  Şi  s-a  întâmplat,  din  cauză  că  moaşele  s-au  temut  de
Dumnezeu, că el le-a făcut case .
22 Şi Faraon a poruncit la tot poporul său, spunând: Fiecare
fiu care se naşte să îl aruncaţi în râu, dar pe fiecare fiică să o
lăsaţi în viaţă .

CApitoLuL 2

a lui Levi .

ŞI a mers un bărbat din casa lui Levi şi a luat de soţie o fiică

2 Şi femeia a rămas însărcinată şi a născut un fiu; şi când ea
l-a văzut că era frumos, l-a ascuns trei luni .
3 Şi când nu l-a mai putut ascunde, a luat pentru el o arcă din
papură şi a uns-o cu bitumen şi cu smoală şi a pus copilul în
ea; şi a pus arca în trestiile pe malul râului .

42

4 Şi sora lui a stat departe, pentru a vedea ce i se va face .
5 ¶ Şi fiica lui Faraon a coborât să se spele la râu; şi servitoa-
rele ei umblau pe malul râului; şi când a văzut arca printre
trestii şi-a trimis servitoarea să o aducă .
6 Şi când a deschis-o, a văzut copilul; şi, iată, pruncul plân-
gea . Iar ea a avut milă de el şi a spus: Acesta este unul dintre
copiii evreilor .
7 Atunci sora lui a spus fiicei Faraonului: Să merg şi să chem
o doică dintre femeile evreice, ca să alăpteze copilul pentru
tine?
8 Şi fiica lui Faraon i-a spus: Du-te . Şi fata a mers şi a chemat
pe mama copilului .
9 Şi fiica lui Faraon i-a spus: Ia acest copil şi alăptează-l pen-
tru mine şi îţi voi da plăţile tale . Şi femeia a luat copilul şi l-a
alăptat .
10 Şi copilul a crescut şi ea l-a adus la fiica lui Faraon şi el a
devenit fiul ei . Iar ea i-a pus numele Moise; şi a spus: Pentru
că l-am scos din apă .
11 ¶ Şi s-a întâmplat, în acele zile, când Moise era mare, că a
ieşit la fraţii săi şi a privit la poverile lor; şi a văzut un egip-
tean lovind un evreu, pe unul dintre fraţii săi .
12 Şi s-a uitat încoace şi încolo şi când a văzut că nu era nici
un bărbat, a ucis pe egiptean şi l-a ascuns în nisip .
13 Şi când a ieşit a doua zi, iată, doi bărbaţi dintre evrei se
luptau între ei; şi a spus celui ce a greşit: Pentru ce loveşti pe
aproapele tău?
14 Iar el a spus: Cine te-a făcut prinţ şi judecător peste noi?
Te gândeşti să mă ucizi aşa cum ai ucis pe egiptean? Şi Moise
s-a temut şi a spus: Cu adevărat acest lucru este cunoscut .
15 Şi când Faraon a auzit acest lucru, a căutat să-l ucidă pe
Moise . Dar Moise a fugit din faţa lui Faraon şi a locuit în ţara
lui Madian; şi a şezut jos lângă o fântână .
16  ¶  Şi  preotul  din  Madian  avea  şapte  fiice;  şi  ele  au  venit
şi au scos apă şi au umplut adăpătoarele ca să adape turma
tatălui lor .
17 Şi păstorii au venit şi le-au alungat; dar Moise s-a ridicat
şi le-a ajutat şi le-a adăpat turma .
18 Şi când ele au venit la Reuel, tatăl lor, el a spus: Cum de aţi
venit aşa devreme astăzi?
19 Iar ele au spus: Un egiptean ne-a scăpat din mâna păs-
torilor şi de asemenea a scos apă îndeajuns pentru noi şi a
adăpat turma .
20 Iar el a spus fiicelor sale: Şi el, unde este? De ce aţi lăsat
acolo pe bărbatul acela? Chemaţi-l, ca să mănânce pâine .
21 Şi Moise s-a mulţumit să locuiască la omul acela; iar el i-a
dat lui Moise pe Sefora, fiica sa .
22 Şi ea i-a născut un fiu, iar el i-a pus numele Gherşom, pen-
tru că a spus: Sunt străin într-o ţară străină .
23  ¶  Şi  s-a  întâmplat,  în  decursul  timpului,  că  împăratul
Egiptului a murit; şi copiii lui Israel oftau din cauza robiei şi
au strigat şi strigătul lor a urcat sus la Dumnezeu din cauza
robiei .
24 Şi Dumnezeu a auzit geamătul lor şi Dumnezeu şi-a adus
aminte de legământul său cu Avraam, cu Isaac şi cu Iacob .
25 Şi Dumnezeu a privit peste copiii lui Israel şi Dumnezeu
a luat cunoştinţă de starea lor .

Exodul  4

CApitoLuL 3

ŞI  Moise  a  păzit  turma  lui  Ietro,  socrul  său,  preotul  din

Madian; şi a condus turma spre partea din spate a deşer-

tului şi a venit la muntele lui Dumnezeu, la Horeb .
2 Şi îngerul DOMNULUI i s-a arătat într-o flacără de foc ie-
şind din mijlocul unui rug; şi el a privit şi, iată, rugul ardea
cu foc şi rugul nu se mistuia .
3 Şi Moise a spus: Acum mă voi abate ca să văd această pri-
velişte măreaţă, pentru ce rugul nu se arde .
4  Şi  când  DOMNUL  a  văzut  că  s-a  abătut  pentru  a  vedea,
Dumnezeu l-a chemat din mijlocul rugului şi a spus: Moise,
Moise . Iar el a spus: Iată-mă .
5 Iar el a spus: Nu te apropia aici; scoate-ţi sandalele din pi-
cioarele tale, pentru că locul pe care tu stai în picioare este
pământ sfânt .
6  Mai  mult,  el  a  spus:  Eu  sunt  Dumnezeul  tatălui  tău,
Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul
lui Iacob . Şi Moise şi-a ascuns faţa, pentru că s-a temut să se
uite la Dumnezeu .
7 ¶ Şi DOMNUL a spus: Cu adevărat am văzut necazul po-
porului meu care este în Egipt şi am auzit strigătul lor din
cauza asupritorilor; căci ştiu întristările lor;
8  Şi  am  coborât  să  îi  eliberez  din  mâna  egiptenilor  şi  să  îi
scot din acea ţară într-o ţară bună şi largă, într-o ţară în care
curge lapte şi miere; la locul canaaniţilor şi al hitiţilor şi al
amoriţilor şi al periziţilor şi al hiviţilor şi al iebusiţilor .
9 Şi acum, iată, strigătul copiilor lui Israel a ajuns la mine;
şi eu de asemenea am văzut oprimarea cu care egiptenii îi
oprimă .
10 Şi acum vino şi te voi trimite la Faraon, ca să scoţi afară
din Egipt pe poporul meu, copiii lui Israel .
11  ¶  Şi  Moise  i-a  spus  lui  Dumnezeu:  Cine  sunt  eu,  ca  să
merg  la  Faraon  şi  ca  să  aduc  pe  copiii  lui  Israel  afară  din
Egipt .
12 Iar el a spus: Cu adevărat voi fi cu tine; şi acesta îţi va fi un
semn, că te-am trimis: După ce vei fi adus poporul afară din
Egipt, veţi servi lui Dumnezeu pe acest munte .
13 Şi Moise i-a spus lui Dumnezeu: Iată, când voi merge la
copiii lui Israel şi le voi spune: Dumnezeul taţilor voştri m-a
trimis  la voi; şi îmi vor spune: Care este numele lui? Ce le
voi spune?
14 Şi Dumnezeu i-a spus lui Moise: EU SUNT CEL CE SUNT .
Şi a spus: Astfel să spui copiilor lui Israel: EU SUNT m-a tri-
mis la voi .
15 Şi Dumnezeu i-a mai spus lui Moise: Astfel să spui copiilor
lui  Israel:  DOMNUL  Dumnezeul  taţilor  voştri,  Dumnezeul
lui  Avraam,  Dumnezeul  lui  Isaac  şi  Dumnezeul  lui  Iacob,
m-a trimis la voi; acesta este numele meu pentru totdeauna
şi aceasta este amintirea mea pentru toate generaţiile .
16 ¶ Du-te şi adună bătrânii lui Israel şi spune-le: DOMNUL
Dumnezeul  taţilor  voştri,  Dumnezeul  lui  Avraam,  al  lui
Isaac şi al lui Iacob, mi s-a arătat, spunând: Eu v-am cercetat
cu adevărat şi am văzut ce vi se face în Egipt .
17 Şi am spus: Vă voi scoate din necazul Egiptului la ţara ca-
naaniţilor şi a hitiţilor şi a amoriţilor şi a periziţilor şi a hivi-
ţilor şi a iebusiţilor, într-o ţară în care curge lapte şi miere .
18 Şi vor da ascultare vocii tale; şi mergi, tu şi bătrânii lui
Israel,  la  împăratul  Egiptului  şi  îi  veţi  spune:  DOMNUL
Dumnezeul  evreilor  s-a  întâlnit  cu  noi;  şi  acum  lasă-ne  să
mergem, te implorăm, într-o călătorie de trei zile în pustie,
ca să sacrificăm DOMNULUI Dumnezeului nostru .
19  Şi  sunt  sigur  că  împăratul  Egiptului  nu  vă  va  lăsa  să

43

mergeţi, nu, nici chiar cu mână tare .
20 Şi îmi voi întinde mâna şi voi lovi Egiptul cu toate mi-
nunile mele pe care le voi face în mijlocul acestuia; şi după
aceea vă va lăsa să mergeţi .
21 Şi voi da acestui popor favoare înaintea ochilor egipteni-
lor; şi se va întâmpla, când plecaţi, că nu veţi pleca cu mâinile
goale,
22  Ci  fiecare  femeie  va  împrumuta  de  la  vecina  ei  şi  de  la
cea care locuieşte temporar în casa ei, bijuterii de argint şi
bijuterii de aur şi haine; şi voi le veţi pune pe fiii voştri şi pe
fiicele voastre; şi veţi prăda pe egipteni .

CApitoLuL 4

ŞI  Moise  a  răspuns  şi  a  zis:  Dar,  iată,  ei  nu  mă  vor  cre-

de,  nici  nu  vor  da  ascultare  vocii  mele;  căci  vor  spune:

DOMNUL nu ţi s-a arătat .
2  Şi  DOMNUL  i-a  spus:  Ce  este  acesta  în  mâna  ta?  Iar  el  a
spus: Un toiag .
3 Iar el a spus: Aruncă-l la pământ . Şi el l-a aruncat la pă-
mânt şi acesta a devenit un şarpe; şi Moise a fugit dinaintea
acestuia .
4 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Întinde-ţi mâna şi ia-l de
coadă . Iar el şi-a întins mâna şi l-a prins, iar acesta a devenit
toiag în mâna sa;
5  Ca  ei  să  creadă  că  DOMNUL  Dumnezeul  taţilor  lor,
Dumnezeul lui Avraam, Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul
lui Iacob, ţi s-a arătat .
6  Şi  DOMNUL  i-a  spus  în  continuare:  Pune-ţi  acum  mâna
în sân . Iar el şi-a pus mâna în sân; şi când şi-a scos-o, iată,
mâna lui era leproasă ca zăpada .
7 Iar el a spus: Pune-ţi din nou mâna în sân . Şi el din nou şi-a
pus mâna în sân; şi a scos-o afară din sân şi, iată, aceasta s-a
refăcut din nou ca cealaltă carne a sa .
8 Şi se va întâmpla, dacă ei nu te vor crede, nici nu vor da
ascultare vocii primului semn, că vor crede vocea următo-
rului semn .
9  Şi  se  va  întâmpla,  dacă  ei  nu  vor  crede  nici  aceste  două
semne, nici nu vor da ascultare vocii tale, că vei lua din apa
râului şi o vei turna peste uscat; şi apa pe care tu o iei din râu
va deveni sânge pe uscat .
10 ¶ Şi Moise i-a spus DOMNULUI: Domnul meu, eu nu sunt
elocvent, nici mai înainte nu am fost, nici de când i-ai vorbit
servitorului tău, ci eu sunt greu la vorbă şi încet la limbă .
11 Şi DOMNUL i-a spus: Cine a făcut gura omului? Sau cine
face pe cel mut, sau pe cel surd, sau pe cel văzător, sau pe cel
orb? Oare nu eu, DOMNUL?
12  Şi  acum  mergi  şi  voi  fi  cu  gura  ta  şi  te  voi  învăţa  ce  să
spui .
13 Iar el a spus: DOMNUL meu, trimite mesajul te rog, prin
mâna aceluia pe care îl vei trimite .
14 Şi mânia DOMNULUI s-a aprins împotriva lui Moise şi a
spus: Nu este Aaron levitul fratele tău? Ştiu că el poate vorbi
bine . Şi de asemenea, iată, vine să te întâlnească; şi când te va
vedea, se va bucura în inima sa .
15 Şi îi vei vorbi şi vei pune cuvinte în gura lui; şi voi fi cu
gura ta şi cu gura lui şi vă voi învăţa ce veţi face .
16 Şi el va fi purtătorul tău de cuvânt către popor; şi el va fi, el
îţi va fi în loc de gură şi tu îi vei fi în loc de Dumnezeu .
17 Şi ia în mâna ta acest toiag, cu care vei face semne .
18 ¶ Şi Moise a mers şi s-a întors la Ietro, socrul său, şi i-a
spus: Te rog, lasă-mă să merg şi să mă întorc la fraţii mei care
sunt în Egipt şi să văd dacă ei sunt încă în viaţă . Şi Ietro i-a

Exodul  6

spus lui Moise: Du-te în pace .
19 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise în Madian: Du-te, întoar-
ce-te în Egipt, pentru că toţi bărbaţii care ţi-au căutat viaţa
sunt morţi .
20 Şi Moise a luat pe soţia sa şi fiii săi şi i-a aşezat pe mă-
gar şi s-a întors în ţara Egiptului; şi Moise a luat toiagul lui
Dumnezeu în mâna sa .
21 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Când mergi să te întorci
în Egipt, vezi ca tu să faci înaintea lui Faraon toate acele mi-
nuni pe care le-am pus în mâna ta; dar voi împietri inima
lui, ca el să nu lase poporul să plece .
22 Şi îi vei spune lui Faraon: Astfel spune DOMNUL: Israel
este fiul meu, întâiul meu născut;
23 Şi îţi spun: Lasă pe fiul meu să plece să îmi servească; şi
dacă refuzi să îl laşi să plece, iată, voi ucide pe fiul tău, pe
întâiul tău născut .
24 ¶ Şi s-a întâmplat pe cale, la han, că DOMNUL l-a întâlnit
şi a căutat să îl ucidă .
25 Atunci Sefora a luat o piatră ascuţită şi a retezat prepuţul
fiului ei şi a aruncat-o la picioarele lui şi a spus: Cu adevărat
tu îmi eşti un soţ sângeros .
26 Aşa că el l-a lăsat să meargă, atunci ea a spus: Un soţ sân-
geros eşti, din cauza circumciziei .
27  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Aaron:  Du-te  în  pustie  să  în-
tâlneşti  pe  Moise .  Şi  a  mers  şi  l-a  întâlnit  în  muntele  lui
Dumnezeu şi l-a sărutat .
28 Şi Moise i-a povestit lui Aaron toate cuvintele DOMNULUI,
cel care l-a trimis, şi toate semnele pe care el i le-a poruncit .
29 Şi Moise şi Aaron au mers şi au adunat pe toţi bătrânii
copiilor lui Israel;
30 Şi Aaron a spus toate cuvintele pe care Domnul le-a spus
lui Moise şi a făcut semnele înaintea ochilor poporului .
31 Şi poporul a crezut; şi când au auzit că DOMNUL a cer-
cetat pe copiii lui Israel şi că el a privit la necazul lor, atunci
şi-au aplecat capetele şi s-au închinat .

CApitoLuL 5

ŞI după aceea Moise şi Aaron au intrat şi au spus lui Faraon:

Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel: Lasă popo-

rul meu să plece, ca să îmi ţină o sărbătoare în pustie .
2 Şi Faraon a spus: Cine este DOMNUL, ca să ascult de vocea
lui pentru a lăsa pe Israel să plece? Nu-l cunosc pe DOMNUL,
nici nu voi lăsa pe Israel să plece .
3  ¶  Iar  ei  au  spus:  Dumnezeul  evreilor  s-a  întâlnit  cu  noi;
lasă-ne să mergem, te rugăm, într-o călătorie de trei zile în
deşert  şi  să  sacrificăm  DOMNULUI  Dumnezeul  nostru,  ca
nu cumva el să cadă asupra noastră cu ciumă sau cu sabie .
4 Şi împăratul Egiptului le-a spus: Moise şi Aaron, de ce elibe-
raţi poporul de la muncile lui? Mergeţi la poverile voastre .
5 Şi Faraon a spus: Iată, poporul ţării, acum ei sunt mulţi şi
îi faceţi să se odihnească de poverile lor .
6 Şi Faraon a poruncit în aceeaşi zi asupritorilor poporului şi
ofiţerilor lor, spunând:
7 Să nu mai daţi poporului paie pentru a face cărămidă, ca
până acum, să meargă ei să îşi adune paie .
8 Şi numărul de cărămizi, pe care l-au făcut până acum, să
le impuneţi; nu scădeţi nimic din el, pentru că sunt leneşi; de
aceea  strigă,  spunând:  Lasă-ne  să  mergem  şi  să  sacrificăm
Dumnezeului nostru .
9 Îngreunaţi munca acestor oameni, ca ei să ostenească în
ea; şi să nu dea atenţie la cuvinte deşarte .
10  ¶  Şi  asupritorii  poporului  au  ieşit  şi  ofiţerii  lor  şi  au

vorbit poporului, spunând: Astfel spune Faraon: Nu vă voi
da paie .
11  Mergeţi,  procuraţi-vă  paie  de  unde  le  puteţi  găsi;  totuşi
nimic din munca voastră nu va fi micşorat .
12 Aşa că poporul a fost împrăştiat prin toată ţara Egiptului
să adune mirişte în loc de paie .
13  Şi  asupritorii  îi  grăbeau,  spunând:  Împliniţi  muncile
voastre, sarcinile voastre zilnice, ca şi când erau paie .
14 Şi ofiţerii copiilor lui Israel, pe care asupritorii Faraonului
i-au pus peste ei, au fost bătuţi şi întrebaţi: Pentru ce nu aţi
împlinit  sarcina  voastră  în  facerea  de  cărămizi  deopotrivă
ieri şi azi, ca până acum?
15 ¶ Atunci ofiţerii copiilor lui Israel au venit şi au strigat la
Faraon, spunând: Pentru ce te porţi astfel cu servitorii tăi?
16 Nu este dat nici un pai servitorilor tăi şi ne spun: Faceţi
cărămizi! Şi, iată, servitorii tăi sunt bătuţi; dar vina este în
propriul tău popor .
17 Dar el a spus: Voi sunteţi leneşi, sunteţi leneşi; de aceea
spuneţi: Lasă-ne să mergem şi să sacrificăm DOMNULUI .
18 Duceţi-vă acum şi lucraţi; căci nu vi se va da nici un pai,
totuşi veţi da acelaşi număr de cărămizi .
19 Şi ofiţerii copiilor lui Israel au văzut că erau într-o situa-
ţie rea, după ce s-a spus: Nu veţi micşora nimic din sarcina
voastră zilnică de cărămizi .
20 Şi l-au întâlnit pe Moise şi pe Aaron, care stăteau în pi-
cioare pe cale, pe când veneau de la Faraon,
21 Şi le-au spus: DOMNUL să privească spre voi şi să judece;
fiindcă  aţi  făcut  mirosul  nostru  să  fie  detestat  în  ochii  lui
Faraon şi în ochii servitorilor săi, să pună o sabie în mâna
lor pentru a ne ucide .
22 Şi Moise s-a întors la DOMNUL şi a spus: Doamne, pen-
tru  ce  ai  făcut  atât  rău  acestui  popor?  De  ce  oare  tu  m-ai
trimis?
23 Căci de când am venit la Faraon să vorbesc în numele tău,
el a făcut rău acestui popor; şi nu ai eliberat nicidecum pe
poporul tău .

CApitoLuL 6

ATUNCI DOMNUL i-a spus lui Moise: Acum vei vedea

ce îi voi face lui Faraon: căci cu o mână puternică îi va
lăsa să plece şi cu o mână puternică îi va alunga afară din
ţara lui .
2  Şi  Dumnezeu  i-a  vorbit  lui  Moise  şi  i-a  spus:  Eu  sunt
DOMNUL;
3 Şi m-am arătat lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacob, prin nu-
mele  de  Dumnezeu  Atotputernic,  dar  prin  numele  meu
IEHOVA nu le-am fost cunoscut .
4 Şi de asemenea am întemeiat legământul meu cu ei, pen-
tru a le da ţara lui Canaan, ţara călătoriei lor, în care au fost
străini .
5  Şi  de  asemenea  am  auzit  geamătul  copiilor  lui  Israel,  pe
care egiptenii îi ţin în robie; şi mi-am adus aminte legămân-
tul meu .
6  De  aceea  spune  copiilor  lui  Israel:  Eu  sunt  DOMNUL  şi
vă voi scoate de sub poverile egiptenilor şi vă voi scăpa din
sclavia  lor  şi  vă  voi  răscumpăra  cu  braţ  întins  şi  cu  mari
judecăţi,
7 Şi vă voi lua la mine ca popor şi vă voi fi Dumnezeu; şi veţi
cunoaşte  că  eu  sunt  DOMNUL  Dumnezeul  vostru,  care  vă
scoate de sub poverile egiptenilor .
8 Şi vă voi duce în ţara pe care am jurat să o dau lui Avraam,
lui  Isaac  şi  lui  Iacob;  şi  v-o  voi  da  ca  moştenire:  Eu  sunt

44

Exodul  7

DOMNUL .
9 Şi Moise a vorbit astfel copiilor lui Israel, dar ei nu au dat
ascultare lui Moise din cauza chinului duhului şi din cauza
robiei crude .
10 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
11  Intră,  vorbeşte  lui  Faraon,  împăratul  Egiptului,  ca  el  să
lase pe copiii lui Israel să plece din ţara sa .
12  Şi  Moise  a  vorbit  înaintea  DOMNULUI,  spunând:  Iată,
copiii lui Israel nu mi-au dat ascultare; cum mă va asculta
Faraon pe mine, care sunt al buzelor necircumcise?
13 Şi DOMNUL le-a vorbit lui Moise şi lui Aaron şi le-a dat o
poruncă pentru copiii lui Israel şi pentru Faraon, împăratul
Egiptului,  pentru  a  duce  pe  copiii  lui  Israel  afară  din  ţara
Egiptului .
14 ¶ Aceştia sunt capii caselor taţilor lor: Fiii lui Ruben, întâ-
iul născut al lui Israel: Hanoc şi Palu Heţron şi Carmi; aces-
tea sunt familiile lui Ruben .
15  Şi  fiii  lui  Simeon:  Iemuel  şi  Iamin  şi  Ohad  şi  Iachin  şi
Ţohar şi Şaul, fiul unei femei canaanite; acestea sunt fami-
liile lui Simeon .
16 Şi acestea sunt numele fiilor lui Levi, conform cu genera-
ţiile lor: Gherşon şi Chehat şi Merari; şi anii vieţii lui Levi au
fost o sută treizeci şi şapte de ani .
17 Fiii lui Gherşon: Libni şi Şimi, conform cu familiile lor .
18 Şi fiii lui Chehat: Amram şi Iţehar şi Hebron şi Uziel; şi
anii vieţii lui Chehat au fost o sută treizeci şi trei de ani .
19 Şi fiii lui Merari: Mahli şi Muşi; acestea sunt familiile lui
Levi conform cu generaţiile lor .
20  Şi  Amram  a  luat  la  el  pe  Iochebed,  sora  tatălui  său,  de
soţie; şi ea i-a născut pe Aaron şi pe Moise; şi anii vieţii lui
Amram au fost o sută treizeci şi şapte de ani .
21 Şi fiii lui Iţehar: Core şi Nefeg şi Zicri .
22 Şi fiii lui Uziel: Mişael şi Eliţafan şi Zitri .
23 Şi Aaron a luat la el pe Elişeba, fiica lui Aminadab, sora
lui Naşon, de soţie; şi ea i-a născut pe Nadab şi pe Abihu pe
Eleazar şi pe Itamar .
24 Şi fiii lui Core: Asir şi Elcana şi Abiasaf; acestea sunt fa-
miliile coreiţilor .
25 Şi Eleazar, fiul lui Aaron, a luat la el pe una din fiicele lui
Putiel de soţie; şi ea i-a născut pe Fineas; aceştia sunt capii
taţilor leviţilor conform cu familiile lor .
26 Aceştia sunt acel Aaron şi acel Moise, cărora  DOMNUL
le-a spus: Scoateţi pe copiii lui Israel din ţara Egiptului, con-
form cu oştirile lor .
27  Aceştia  sunt  cei  care  au  vorbit  lui  Faraon,  împăratul
Egiptului, să scoată pe copiii lui Israel din Egipt; aceştia sunt
acel Moise şi acel Aaron .
28  Şi  s-a  întâmplat,  în  ziua  când  DOMNUL  i-a  vorbit  lui
Moise în ţara Egiptului,
29  Că  DOMNUL  i-a  vorbit  lui  Moise,  spunând:  Eu  sunt
DOMNUL; spune-i lui Faraon, împăratul Egiptului, tot ceea
ce îţi spun .
30 Şi Moise a spus înaintea DOMNULUI: Iată, eu sunt al bu-
zelor necircumcise şi cum îmi va da ascultare Faraon?

CApitoLuL 7

ŞI DOMNUL i-a spus lui Moise: Vezi, te-am făcut un dum-

nezeu pentru Faraon; şi Aaron, fratele tău, va fi profetul

tău .
2 Vei vorbi tot ceea ce îţi poruncesc; şi Aaron, fratele tău, îi
va vorbi lui Faraon, ca el să trimită afară pe copiii lui Israel
din ţara lui .

3 Şi voi împietri inima lui Faraon şi voi înmulţi semnele mele
şi minunile mele în ţara Egiptului .
4 Dar Faraon nu va da ascultare, ca să pun mâna mea asupra
Egiptului şi să scot oştirile mele  şi poporul meu, copiii lui
Israel, afară din ţara Egiptului prin mari judecăţi .
5 Şi egiptenii vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL, când întind
mâna mea asupra Egiptului şi aduc afară copiii lui Israel de
printre ei .
6 Şi Moise şi Aaron au făcut precum le-a poruncit DOMNUL,
astfel au făcut .
7 Şi Moise era în vârstă de optzeci de ani şi Aaron în vârstă
de optzeci şi trei de ani când i-au vorbit lui Faraon .
8 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise şi lui Aaron, spunând:
9  Când  Faraon  vă  va  vorbi,  spunând:  Arătaţi  un  miracol
pentru voi, atunci să îi spui lui Aaron: Ia-ţi toiagul şi arun-
că-l înaintea lui Faraon şi acesta va deveni un şarpe .
10  Şi  Moise  şi  Aaron  au  intrat  la  Faraon  şi  au  făcut  astfel
precum DOMNUL poruncise; şi Aaron şi-a aruncat jos toia-
gul înaintea lui Faraon şi înaintea servitorilor săi şi acesta a
devenit un şarpe .
11 Atunci Faraon de asemenea a chemat înţelepţii şi vrăji-
torii; acum magicienii Egiptului, ei de asemenea au făcut în
acelaşi fel cu farmecele lor .
12 Căci fiecare şi-a aruncat jos toiagul şi acestea au devenit
şerpi; dar toiagul lui Aaron a înghiţit toiegele lor .
13 Şi el a împietrit inima lui Faraon, astfel că el nu le-a dat
ascultare; precum DOMNUL spusese .
14 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Inima lui Faraon este
împietrită, el refuză să lase poporul să plece .
15 Du-te la Faraon mâine dimineaţă; iată, el iese la apă; şi vei
sta în picioare la malul râului, întâmpinându-l; şi ia în mâna
ta toiagul care a fost prefăcut în şarpe .
16 Şi spune-i: DOMNUL Dumnezeul evreilor m-a trimis la
tine, zicând: Lasă poporul meu să plece, ca să îmi servească
în pustie; şi, iată, până acum ai refuzat să asculţi .
17 Astfel vorbeşte DOMNUL: În aceasta vei cunoaşte că eu
sunt  DOMNUL:  iată,  voi  lovi  cu  toiagul  care  este  în  mâna
mea apele care sunt în râu şi ele vor fi prefăcute în sânge .
18 Şi peştii care sunt în râu vor muri şi râul se va împuţi; şi
egiptenii se vor dezgusta să bea apa din râu .
19 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise: Spune lui Aaron: Ia-ţi to-
iagul şi întinde-ţi mâna asupra apelor Egiptului, asupra pâ-
raielor lor, asupra râurilor lor şi asupra iazurilor lor şi asupra
tuturor bălţilor lor de apă, ca ele să devină sânge; şi ca să fie
sânge prin toată ţara Egiptului, deopotrivă în vase de lemn
şi în vase de piatră .
20 Şi Moise şi Aaron au făcut astfel, precum DOMNUL le-a
poruncit; şi el a ridicat toiagul şi a lovit apele care erau în
râu, înaintea ochilor lui Faraon şi înaintea ochilor servito-
rilor săi; şi toate apele care erau în râu au fost prefăcute în
sânge .
21 Şi peştii care erau în râu au murit; şi râul s-a împuţit şi
egiptenii nu au putut bea din apa din râu; şi a fost sânge prin
toată ţara Egiptului .
22 Şi magicienii Egiptului au făcut în acelaşi fel cu farmecele
lor; şi inima lui Faraon a fost împietrită, nici nu le-a dat el
ascultare; precum DOMNUL spusese .
23 Şi Faraon s-a întors şi a mers în casa lui, dar nici la aceasta
nu şi-a pus inima .
24 Şi toţi egiptenii au săpat de jur împrejurul râului pentru
apă ca să bea, pentru că nu puteau bea din apa din râu .
25 Şi s-au împlinit şapte zile, după ce DOMNUL lovise râul .

45

Exodul  9

CApitoLuL 8

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise: Du-te la Faraon şi spune-i:

Astfel vorbeşte DOMNUL: Lasă poporul meu să plece, ca

să îmi servească .
2 Şi dacă tu refuzi să îi laşi să plece, iată, voi lovi tot cuprinsul
tău cu broaşte;
3 Şi râul va aduce broaşte din abundenţă, care vor urca şi vor
veni în casa ta şi în camera ta de dormit şi pe patul tău şi în
casa servitorilor tăi şi pe poporul tău şi în cuptoarele tale şi
în coveţile tale .
4 Şi broaştele vor urca deopotrivă pe tine şi pe poporul tău şi
pe toţi servitorii tăi .
5  Şi  DOMNUL  i-a  vorbit  lui  Moise:  Spune-i  lui  Aaron:
Întinde-ţi mâna cu toiagul tău asupra pâraielor, asupra râ-
urilor  şi  asupra  iazurilor  şi  fă  să  urce  broaşte  asupra  ţării
Egiptului .
6 Şi Aaron şi-a întins mâna asupra apelor Egiptului; şi broaş-
tele au urcat şi au acoperit ţara Egiptului .
7 Şi magicienii au făcut în acelaşi fel cu farmecele lor şi au
adus broaşte asupra ţării Egiptului .
8  Atunci  Faraon  a  trimis  după  Moise  şi  Aaron  şi  a  spus:
Rugaţi pe DOMNUL ca el să depărteze broaştele de la mine şi
de la poporul meu; şi voi lăsa poporul să plece, ca să sacrifice
DOMNULUI .
9  Iar  Moise  i-a  spus  lui  Faraon:  Făleşte-te  înaintea  mea!
Când să mă rog pentru tine şi pentru servitorii tăi şi pentru
poporul tău, să distrugă broaştele de la tine şi casele tale, ca
ele să rămână numai în râu?
10  Iar  el  a  spus:  Mâine .  Iar  el  a  spus:  Fie  aceasta  conform
cuvântului tău, ca tu să cunoşti că nu este nimeni asemenea
DOMNULUI Dumnezeul nostru .
11 Şi broaştele se vor depărta de la tine şi de la casele tale şi
de la servitorii tăi şi de la poporul tău; ele vor rămâne numai
în râu .
12 Şi Moise şi Aaron au ieşit de la Faraon; şi Moise a strigat
către DOMNUL din cauza broaştelor pe care le adusese îm-
potriva lui Faraon .
13 Şi DOMNUL a făcut conform cuvântului lui Moise; şi au
murit broaştele din case, din sate şi din câmpuri .
14 Şi ei le-au adunat în grămezi: şi ţara s-a împuţit .
15 Dar când Faraon a văzut că a avut un răgaz şi-a împietrit
inima şi nu le-a dat ascultare; precum DOMNUL spusese .
16  ¶  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Moise:  Spune-i  lui  Aaron:
Întinde-ţi toiagul şi loveşte ţărâna pământului, ca aceasta să
devină păduchi prin toată ţara Egiptului .
17 Şi au făcut astfel . Şi Aaron şi-a întins mâna cu toiagul său
şi a lovit ţărâna pământului şi aceasta a devenit păduchi pe
om şi pe vită; toată ţărâna ţării a devenit păduchi prin toată
ţara Egiptului .
18 Şi magicienii au făcut în acelaşi fel cu farmecele lor ca să
aducă  păduchi,  dar  nu  au  putut,  aşa  că  au  fost  păduchi  pe
om şi pe vită .
19 Atunci magicienii i-au spus lui Faraon: Acesta este dege-
tul lui Dumnezeu; şi inima lui Faraon s-a împietrit şi nu le-a
dat ascultare; precum DOMNUL spusese .
20 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Scoală-te devreme di-
mineaţa şi stai în picioare înaintea lui Faraon; iată, el iese la
apă; şi spune-i: Astfel vorbeşte DOMNUL: Lasă poporul meu
să plece, ca să îmi servească .
21 Altfel, dacă tu nu vei lăsa poporul meu să plece, iată, voi
trimite roiuri de muşte pe tine şi pe servitorii tăi şi pe popo-
rul tău şi în casele tale, şi casele egiptenilor vor fi pline de

46

roiuri de muşte şi de asemenea pământul pe care ei sunt .
22 Şi voi separa în acea zi ţinutul Gosen, în care poporul meu
locuieşte, astfel că nu vor fi roiuri de muşte acolo; pentru ca
să cunoşti că eu sunt DOMNUL în mijlocul pământului .
23 Şi voi face o deosebire între poporul meu şi poporul tău:
mâine va fi acest semn .
24  Şi  DOMNUL  a  făcut  astfel;  şi  a  venit  un  apăsător  roi  de
muşte în casa lui Faraon şi în casele servitorilor săi şi în toa-
tă  ţara  Egiptului:  ţara  a  fost  stricată  din  cauza  roiului  de
muşte .
25 Şi Faraon a trimis după Moise şi Aaron şi a spus: Mergeţi,
sacrificaţi Dumnezeului vostru în ţară .
26 Şi Moise a spus: Nu se cuvine să facem astfel; căci urâciu-
nea egiptenilor vom sacrifica DOMNULUI, Dumnezeul nos-
tru; iată, vom sacrifica urâciunea egiptenilor înaintea ochi-
lor lor şi nu vor arunca cu pietre în noi?
27 Vom merge trei zile de călătorie în pustie şi vom sacrifica
DOMNULUI Dumnezeul nostru, aşa cum el ne-a poruncit .
28 Şi Faraon a spus: Vă voi lăsa să plecaţi, ca să sacrificaţi
DOMNULUI Dumnezeul vostru, în pustie; numai să nu mer-
geţi foarte departe . Rugaţi-vă pentru mine .
29  Şi  Moise  a  spus:  Iată,  eu  ies  de  la  tine  şi  voi  ruga  pe
DOMNUL ca roiurile de muşte să se depărteze de la Faraon,
de la servitorii săi şi de la poporul său, mâine; dar Faraon
să nu se mai poarte înşelător, nelăsând poporul să plece să
sacrifice DOMNULUI .
30 Şi Moise a ieşit de la Faraon şi l-a implorat pe DOMNUL .
31 Şi DOMNUL a făcut conform cuvântului lui Moise; şi el a
îndepărtat roiurile de muşte de la Faraon, de la servitorii săi
şi de la poporul lui; nu a rămas nici una .
32 Şi Faraon şi-a împietrit inima şi de această dată şi a refu-
zat să lase poporul să plece .

CApitoLuL 9

ATUNCI DOMNUL i-a spus lui Moise: Intră la Faraon şi

spune-i: Astfel vorbeşte DOMNUL Dumnezeul evreilor:

Lasă poporul meu să plece ca să îmi servească .
2 Căci dacă refuzi să îi laşi să plece şi îi vei ţine pe loc,
3 Iată, mâna DOMNULUI este asupra vitelor tale din câmp,
asupra cailor, asupra măgarilor, asupra cămilelor, asupra bo-
ilor şi asupra oilor tale: va fi o ciumă foarte apăsătoare .
4 Şi DOMNUL va face deosebire între vitele lui Israel şi vitele
Egiptului, şi nu va muri nimic din tot ce este al copiilor lui
Israel .
5 Şi DOMNUL a rânduit un timp cuvenit, spunând: Mâine
DOMNUL va face acest lucru în ţară .
6  Şi  DOMNUL  a  făcut  acel  lucru  a  doua  zi  şi  toate  vitele
Egiptului au murit, dar din vitele copiilor lui Israel nu a mu-
rit nici una .
7 Şi Faraon a trimis şi, iată, nu a murit nici una dintre vitele
israeliţilor . Şi inima lui Faraon s-a împietrit şi nu a lăsat po-
porul să plece .
8  ¶  Şi  DOMNUL  le-a  spus  lui  Moise  şi  lui  Aaron:  Luaţi-vă
mâinile pline cu cenuşă din cuptor şi Moise să o arunce spre
cer înaintea ochilor lui Faraon .
9  Şi  va  deveni  ţărână  în  toată  ţara  Egiptului  şi  va  fi  ulcer,
răspândindu-se  cu  băşici  pe  om  şi  pe  vită,  prin  toată  ţara
Egiptului .
10 Şi au luat cenuşă din cuptor şi au stat în picioare înain-
tea lui Faraon; şi Moise a aruncat cenuşa în sus spre cer; şi
aceasta a devenit un ulcer, răspândindu-se cu băşici pe om
şi pe vită .

Exodul  10

11 Şi magicienii nu au putut sta în picioare înaintea lui Moise
din cauza ulcerelor, pentru că ulcerul era peste magicieni şi
peste toţi egiptenii .
12  Şi  DOMNUL  a  împietrit  inima  lui  Faraon  şi  nu  le-a  dat
ascultare; precum DOMNUL spusese lui Moise .
13 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Scoală-te devreme dimi-
neaţa şi stai în picioare înaintea lui Faraon şi spune-i: Astfel
vorbeşte DOMNUL Dumnezeul evreilor: Lasă poporul meu
să plece, ca să îmi servească .
14  Căci  de  această  dată  voi  trimite  toate  plăgile  mele  asu-
pra  inimii  tale  şi  asupra  servitorilor  tăi  şi  asupra  poporu-
lui tău, ca să cunoşti că nu este nimeni asemenea mie pe tot
pământul .
15 Căci acum îmi voi întinde mâna, ca să te lovesc pe tine şi
poporul tău cu ciumă; şi vei fi stârpit de pe pământ .
16 Şi tocmai pentru aceasta te-am ridicat, ca să îmi arăt în
tine puterea, şi ca numele meu să fie făcut cunoscut peste tot
pământul .
17  Te  mai  înalţi  tu  însuţi  împotriva  poporului  meu,  ca  să
refuzi să îi laşi să plece?
18 Iată, mâine, pe timpul acesta, voi face să plouă o grindină
foarte apăsătoare, aşa cum nu a fost în Egipt de la întemeie-
rea lui chiar până acum .
19 De aceea trimite acum şi adună vitele tale şi tot ceea ce ai
în câmp; căci fiecare om şi animal care va fi găsit în câmp şi
nu va fi adus acasă, grindina va cădea peste ei şi vor muri .
20 Cel ce s-a temut de cuvântul DOMNULUI printre servi-
torii  lui  Faraon a pus pe servitorii săi şi  vitele sale  să  fugă
în case;
21 Şi cel ce nu a luat în considerare cuvântul DOMNULUI a
lăsat pe servitorii săi şi vitele sale în câmp .
22  ¶  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Moise:  Întinde-ţi  mâna  spre
cer,  ca  să  fie  grindină  în  toată  ţara  Egiptului,  peste  om  şi
peste animal şi peste fiecare iarbă din câmp, prin toată ţara
Egiptului .
23 Şi Moise şi-a întins toiagul spre cer şi DOMNUL a trimis
tunet şi grindină şi focul a alergat de-a lungul pământului; şi
DOMNUL a plouat grindină peste ţara Egiptului .
24 Astfel a fost grindină şi foc amestecat cu grindină, foarte
apăsătoare, cum nu a mai fost asemenea în toată ţara Egiptului
de când a devenit o naţiune .
25  Şi  grindina  a  lovit  în  toată  ţara  Egiptului  tot  ce  era  în
câmp,  deopotrivă  om  şi  animal;  şi  grindina  a  lovit  fiecare
iarbă din câmp şi a frânt fiecare copac din câmp .
26 Numai în ţinutul Gosen, unde erau copiii lui Israel, nu a
fost grindină .
27 Şi Faraon a trimis şi a chemat pe Moise şi Aaron şi le-a spus:
Eu am păcătuit de această dată; DOMNUL este drept şi eu şi po-
porul meu suntem stricaţi .
28 Rugaţi pe DOMNUL (pentru că este destul) ca să nu mai
fie tunete puternice şi grindină; şi vă voi lăsa să plecaţi şi nu
veţi mai sta .
29 Şi Moise i-a spus: Imediat ce voi fi ieşit din cetate, îmi voi
întinde mâinile spre DOMNUL; şi tunetul va înceta, nici nu va
mai fi grindină; ca să ştii că pământul este al DOMNULUI .
30 Dar cât despre tine şi servitorii tăi, ştiu că nu vă veţi teme
de DOMNUL Dumnezeu .
31 Şi inul şi orzul au fost lovite, pentru că orzul era în spic şi
inul era înflorit .
32  Dar  grâul  şi  secara  nu  au  fost  lovite,  fiindcă  nu  erau
coapte .
33 Şi Moise a ieşit din cetate de la Faraon şi şi-a întins mâinile

47

spre DOMNUL; şi tunetele şi grindina au încetat şi ploaia nu
a mai fost turnată pe pământ .
34 Şi când Faraon a văzut că ploaia şi grindina şi tunetele
au încetat, a păcătuit şi mai mult şi şi-a împietrit inima, el şi
servitorii săi .
35 Şi inima lui Faraon s-a împietrit şi nu a lăsat pe copiii lui
Israel să plece; precum DOMNUL vorbise prin Moise .

CApitoLuL 10

ŞI DOMNUL i-a spus lui Moise: Intră la Faraon, pentru că

i-am  împietrit  inima  şi  inima  servitorilor  săi,  ca  să  pot

arăta aceste semne ale mele înaintea lui;
2 Şi ca să spui în urechile fiului tău şi a fiului fiului tău, ce lu-
cruri am lucrat în Egipt şi semnele mele pe care le-am făcut
printre ei, ca ei să ştie că eu sunt DOMNUL .
3 Şi Moise şi Aaron au intrat la Faraon şi i-au spus: Astfel
vorbeşte  DOMNUL Dumnezeul evreilor: Până când vei re-
fuza să te umileşti înaintea mea? Lasă poporul meu să plece,
ca să îmi servească .
4 Altfel, dacă refuzi să laşi poporul meu să plece, iată, mâine
voi aduce lăcustele în cuprinsul tău;
5 Şi ele vor acoperi faţa pământului, ca nimeni să nu poată
vedea pământul; şi ele vor mânca rămăşiţa a ceea ce a scăpat,
care  ţi-a  rămas  de  la  grindină,  şi  vor  mânca  fiecare  copac
care creşte pentru tine din câmp;
6 Şi ele vor umple casele tale şi casele tuturor servitorilor tăi
şi casele tuturor egiptenilor, ceea ce nici taţii tăi, nici taţii ta-
ţilor tăi nu au văzut, din ziua de când au fost pe pământ până
în această zi . Şi s-a întors şi a ieşit de la Faraon .
7 Şi servitorii lui Faraon i-au spus: Până când acest om va
fi o cursă pentru noi? Lasă bărbaţii să plece, ca să serveas-
că pe DOMNUL Dumnezeul lor; încă nu ştii că Egiptul este
distrus?
8 Şi Moise şi Aaron au fost aduşi din nou la Faraon; iar el le-a
spus:  Mergeţi,  serviţi  DOMNULUI  Dumnezeul  vostru;  dar
cine sunt cei ce vor merge?
9 Şi Moise a spus: Vom merge cu tinerii noştri şi cu bătrânii
noştri, cu fiii noştri şi cu fiicele noastre, cu turmele noastre
şi cu cirezile noastre vom merge, pentru că trebuie să ţinem
o sărbătoare DOMNULUI .
10 Iar el le-a spus: DOMNUL să fie astfel cu voi, precum o să
vă las să plecaţi şi micuţii voştri; vedeţi că răul este înaintea
voastră .
11 Nu aşa: duceţi-vă  acum,  cei ce  sunteţi bărbaţi, şi serviţi
DOMNULUI;  căci  aceasta  aţi  dorit .  Şi  au  fost  alungaţi  din
prezenţa lui Faraon .
12 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Întinde-ţi mâna peste
ţara Egiptului pentru lăcuste, pentru ca ele să urce peste ţara
Egiptului  şi  să  mănânce  fiecare  iarbă  a  pământului,  tot  ce
grindina a lăsat .
13  Şi  Moise  şi-a  întins  toiagul  asupra  ţării  Egiptului  şi
DOMNUL a adus un vânt de est peste ţară toată ziua aceea şi
toată noaptea; şi când a fost dimineaţă, vântul de est a adus
lăcustele .
14 Şi lăcustele au urcat peste toată ţara Egiptului şi s-au aşe-
zat  foarte  apăsătoare  în  tot  cuprinsul  Egiptului;  înaintea
lor nu au fost astfel de lăcuste ca ele, nici după ele nu vor fi
asemenea .
15 Căci ele au acoperit faţa întregului pământ, aşa că ţara s-a
întunecat; şi au mâncat fiecare iarbă a pământului şi tot ro-
dul pomilor pe care grindina i-a lăsat; şi nu a rămas nici un
lucru verde în copaci, sau în ierburile câmpului, prin toată

Exodul  12

ţara Egiptului .
16 Atunci Faraon a trimis după Moise şi Aaron în grabă şi
a spus: Eu am păcătuit împotriva DOMNULUI Dumnezeul
vostru şi împotriva voastră .
17 De aceea acum iartă, te rog, păcatul meu numai de aceas-
tă dată şi rugaţi pe DOMNUL Dumnezeul vostru să îndepăr-
teze de la mine numai această moarte .
18 Şi a ieşit de la Faraon şi l-a implorat pe DOMNUL .
19 Şi DOMNUL a întors un vânt foarte puternic din vest, care
a  îndepărtat  lăcustele  şi  le-a  aruncat  în  Marea  Roşie;  nu  a
rămas nici o lăcustă în tot cuprinsul Egiptului .
20 Dar DOMNUL a împietrit inima lui Faraon, aşa că a refu-
zat să lase copiii lui Israel să plece .
21 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Întinde-ţi mâna spre cer,
ca să fie întuneric peste ţara Egiptului, un întuneric care să
poată fi pipăit .
22 Şi Moise şi-a întins mâna spre cer; şi a fost întuneric gros
în toată ţara Egiptului trei zile .
23 Nu s-au văzut unul pe altul, nici nu s-a ridicat vreunul
din locul lui pentru trei zile; dar toţi copiii lui Israel au avut
lumină în locuinţele lor .
24  Şi  Faraon  a  chemat  pe  Moise  şi  a  spus:  Mergeţi,  serviţi
DOMNULUI; numai turmele voastre şi cirezile voastre să ră-
mână aici; micuţii voştri să meargă de asemenea cu voi .
25 Şi Moise a spus: Tu trebuie să ne dai de asemenea sacrifi-
cii şi ofrande arse, ca să sacrificăm DOMNULUI Dumnezeul
nostru .
26 Vitele noastre de asemenea vor merge cu noi, nici o copită
nu va rămâne, pentru că dintre ele trebuie să luăm pentru a
servi DOMNULUI Dumnezeul nostru; şi nu ştim cu ce tre-
buie să servim pe DOMNUL, până ce nu mergem acolo .
27 Dar DOMNUL a împietrit inima lui Faraon, iar el a refu-
zat să îi lase să plece .
28 Şi Faraon i-a spus: Du-te de la mine, ia seama la tine în-
suţi; să nu mai vezi faţa mea, pentru că în ziua când vei vedea
faţa mea vei muri .
29 Iar Moise a spus: Tu ai vorbit bine, nu voi mai vedea faţa
ta .

CApitoLuL 11

ŞI  DOMNUL  i-a  spus  lui  Moise:  Totuşi  voi  aduce  încă  o

plagă peste Faraon şi peste Egipt; după aceea vă va lăsa să
plecaţi de aici; când vă va lăsa să plecaţi, cu adevărat vă va
arunca afară de aici de tot .
2 Vorbeşte acum în urechile poporului şi fiecare bărbat să
împrumute de la vecinul lui şi fiecare femeie de la vecina ei,
bijuterii de argint şi bijuterii de aur .
3 Şi DOMNUL a dat poporului favoare înaintea ochilor egip-
tenilor . Mai mult, bărbatul Moise a fost foarte mare în ţara
Egiptului, înaintea ochilor servitorilor lui Faraon şi înaintea
ochilor poporului .
4 ¶ Şi Moise a spus: Astfel vorbeşte DOMNUL: Spre miezul
nopţii voi ieşi în mijlocul Egiptului .
5 Şi toţi întâii născuţi în ţara Egiptului vor muri, de la întâ-
iul născut al lui Faraon care şade pe tronul lui, chiar până la
întâiul născut al servitoarei care este în spatele morii; şi toţi
întâii născuţi ai animalelor .
6 Şi va fi un mare strigăt prin toată ţara Egiptului, aşa cum
nu a fost nici unul asemenea lui, nici nu va mai fi unul ase-
menea lui .
7 Dar împotriva vreunuia dintre copiii lui Israel nici un câine
nu îşi va mişca limba, împotriva omului sau animalului, ca

să ştiţi că DOMNUL face deosebire între egipteni şi Israel .
8 Şi toţi aceşti servitori ai tăi vor coborî la mine şi mi se vor
prosterna, spunând: Ieşi afară şi tot poporul care te urmea-
ză,  şi  după  aceasta  voi  ieşi .  Şi  el  a  ieşit  de  la  Faraon  într-o
mare mânie .
9 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Faraon nu vă va da asculta-
re, ca minunile mele să fie înmulţite în ţara Egiptului .
10 Şi Moise şi Aaron au făcut toate aceste minuni înaintea
lui Faraon; şi DOMNUL a împietrit inima lui Faraon, ca el să
refuze să lase copiii lui Israel să plece din ţara sa .

CApitoLuL 12

ŞI  DOMNUL  le-a  spus  lui  Moise  şi  lui  Aaron  în  ţara

Egiptului, spunând:

2 Această lună va fi pentru voi începutul lunilor; aceasta va
fi prima lună a anului pentru voi .
3 Vorbiţi întregii adunări a lui Israel, spunând: În ziua a ze-
cea a acestei luni îşi vor lua un miel, fiecare bărbat, conform
cu casa taţilor lor, un miel pentru o casă;
4  Şi  dacă  este  casa  prea  mică  pentru  acest  miel,  să  îl  ia  şi
vecinul său de lângă casa lui conform cu numărul suflete-
lor;  fiecare  conform  cu  mâncarea  lui  să  vă  faceţi  socoteala
pentru miel .
5 Mielul vostru să fie fără cusur, o parte bărbătească de un
an; să îl luaţi dintre oi sau dintre capre;
6 Şi să îl păstraţi până în a paisprezecea zi a lunii acesteia; şi
întreagă mulţimea adunării lui Israel să îl înjunghie seara .
7 Şi să ia din acest sânge şi să lovească sângele pe cei doi uşori
şi pe pragul de sus al uşii caselor, în care îl vor mânca .
8 Şi să mănânce carnea în acea noapte, friptă cu foc şi azime;
şi cu ierburi amare să îl mănânce .
9 Nu îl mâncaţi crud, nici fiert de loc în apă, ci fript cu foc;
capul lui cu picioarele lui şi cu măruntaiele lui .
10 Şi să nu lăsaţi nimic să rămână din el până dimineaţa; şi
ceea ce rămâne din el până dimineaţa să îl ardeţi cu foc .
11  Şi  astfel  să  îl  mâncaţi;  cu  coapsele  voastre  încinse,  san-
dalele  voastre  în  picioarele  voastre  şi  toiagul  vostru  în
mâna  voastră;  şi  să  îl  mâncaţi  în  grabă;  acesta  este  paştele
DOMNULUI .
12 Pentru că voi trece prin ţara Egiptului în această noapte
şi voi lovi pe tot întâiul născut în ţara Egiptului, deopotrivă
om  şi  animal;  şi  împotriva  tuturor  dumnezeilor  Egiptului
voi face judecată: Eu sunt DOMNUL .
13  Şi  sângele  vă  va  fi  semn  pe  casele  unde  voi  sunteţi;  şi
când eu văd sângele, voi trece peste voi; şi când lovesc ţara
Egiptului, plaga nu va fi peste voi, ca să vă nimicească .
14 Şi această zi să vă fie pentru amintire; şi să o ţineţi ca săr-
bătoare DOMNULUI prin toate generaţiile voastre; să o ţineţi
ca sărbătoare printr-o rânduială pentru totdeauna .
15 Şapte zile să mâncaţi azime; chiar din prima zi să scoateţi
dospeala afară din casele voastre, pentru că oricine mănân-
că pâine dospită din prima zi până în a şaptea zi, acel suflet
va fi stârpit din Israel .
16 Şi în prima zi să fie o adunare solemnă sfântă şi în a şap-
tea zi să fie adunare solemnă sfântă pentru voi; nici un fel de
lucrare să nu fie făcută în ele, în afară de ceea ce fiecare om
trebuie să mănânce, numai aceasta să fie făcută de voi .
17 Şi să ţineţi sărbătoarea azimelor; căci în chiar această zi
eu am scos oştirile voastre din ţara Egiptului; de aceea să ţi-
neţi această zi în generaţiile voastre printr-o rânduială pen-
tru totdeauna .
18  În  prima  lună,  în  a  paisprezecea  zi  a  lunii,  seara,  să

48

Exodul  13

mâncaţi azime, până în a douăzeci şi una zi a lunii, seara .
19  Şapte  zile  să  nu  se  găsească  dospeală  în  casele  voastre,
pentru că oricine mănâncă ceea ce este dospit, chiar acel su-
flet va fi stârpit din adunarea lui Israel, fie el dintre străini,
fie născut în ţară .
20 Să nu mâncaţi nimic dospit; în toate locuinţele voastre să
mâncaţi azime .
21 ¶ Atunci Moise a trimis după toţi bătrânii lui Israel şi le-a
spus: Alegeţi şi luaţi-vă un miel conform familiilor voastre şi
înjunghiaţi paştele .
22 Şi să luaţi un mănunchi de isop şi înmuiaţi-l în sângele
care este în strachină şi loviţi pragul de sus şi cei doi uşori cu
sângele care este în strachină; şi nici unul din voi să nu iasă
la intrarea casei sale până dimineaţa .
23 Pentru că DOMNUL va trece să lovească egiptenii; şi când
vede sângele pe pragul de sus şi pe cei doi uşori, DOMNUL
va trece peste uşă şi nu va permite nimicitorului să intre în
casele voastre să lovească .
24 Şi să ţineţi acest lucru ca rânduială pentru tine şi pentru
fiii tăi pentru totdeauna .
25  Şi  se  va  întâmpla,  când  veţi  fi  venit  în  ţara  pe  care
DOMNUL  v-o  va  da,  conform  cu  ce  a  promis,  că  veţi  ţine
acest serviciu .
26  Şi  se  va  întâmpla,  când  fiii  voştri  vă  vor  spune:  Ce  este
acest serviciu pentru voi?
27  Că  voi  veţi  spune:  Acesta  este  sacrificiul  paştelui
DOMNULUI, care a trecut peste casele copiilor lui Israel în
Egipt,  când  a  lovit  egiptenii  şi  a  eliberat  casele  noastre .  Şi
poporul a plecat capul şi s-a închinat .
28 Şi copiii lui Israel au plecat şi au făcut aşa cum DOMNUL
poruncise lui Moise şi Aaron, astfel au făcut ei .
29 ¶ Şi s-a întâmplat, că la miezul nopţii, DOMNUL a lovit
tot  întâiul  născut  în  ţara  Egiptului,  de  la  întâiul  născut  al
Faraonului, care şedea pe tronul lui, până la întâiul născut
al celui captiv care era în închisoare, şi tot întâiul născut al
vitelor .
30 Şi Faraon s-a sculat noaptea, el şi toţi servitorii săi şi toţi
egiptenii; şi a fost un mare strigăt în Egipt, pentru că nu a
fost casă unde să nu fie un mort .
31  Şi  el  a  trimis  după  Moise  şi  Aaron  noaptea  şi  a  spus:
Ridicaţi-vă şi ieşiţi din poporul meu, deopotrivă voi şi copiii
lui Israel; şi mergeţi, serviţi pe DOMNUL, aşa cum aţi spus .
32 De asemenea luaţi turmele voastre şi cirezile voastre, aşa
cum aţi spus; şi plecaţi; şi de asemenea binecuvântaţi-mă .
33 Şi egiptenii erau stăruitori asupra poporului, ca să îi tri-
mită  afară  din  ţară  în  grabă;  căci  spuneau:  Noi  toţi  vom
muri .
34 Şi oamenii au luat aluatul lor înainte ca acesta să fie dos-
pit, coveţile lor fiind legate în hainele lor pe umerii lor .
35 Şi copiii lui Israel au făcut conform cuvântului lui Moise;
şi au luat de la egipteni bijuterii de argint şi bijuterii de aur
şi haine;
36  Şi  DOMNUL  a  dat  poporului  favoare  înaintea  ochilor
egiptenilor, aşa că le-au împrumutat astfel de lucruri precum
au cerut . Şi au prădat pe egipteni .
37 ¶ Şi copiii lui Israel au călătorit de la Ramses la Sucot, în
jur de şase sute de mii, pe jos, care erau bărbaţi, în afară de
copii .
38 Şi o mulţime amestecată s-a urcat de asemenea împreună
cu ei; şi turme şi cirezi, chiar foarte multe vite .
39 Şi au copt turte nedospite din aluatul pe care l-au scos din
Egipt, căci acesta nu era dospit, pentru că au fost aruncaţi

afară din Egipt şi nu puteau întârzia, nici nu şi-au pregătit
merinde .
40 Şi locuirea temporară a copiilor lui Israel, care au locuit în
Egipt, a fost de patru sute şi treizeci de ani .
41 Şi s-a întâmplat la sfârşitul celor patru sute treizeci de ani,
în chiar aceeaşi zi s-a întâmplat, că toate oştirile DOMNULUI
au ieşit din ţara Egiptului .
42 Aceasta este o noapte de ţinut pentru  DOMNUL pentru
scoaterea  lor  din  ţara  Egiptului;  aceasta  este  acea  noapte  a
DOMNULUI pentru a fi ţinută de toţi copiii lui Israel în ge-
neraţiile lor .
43 ¶ Şi DOMNUL le-a spus lui Moise şi lui Aaron: Aceasta
este rânduiala paştelui: Nici un străin nu va mânca din ea;
44 Dar servitorul fiecăruia care este cumpărat cu bani, după
ce l-ai circumcis, atunci va mânca din ea .
45 Un străin şi un servitor angajat nu vor mânca din ea .
46 Într-o singură casă va fi ea mâncată; să nu aduci nimic din
acea carne afară din casă; nici să nu îi zdrobiţi vreun os .
47 Toată adunarea lui Israel să o ţină .
48  Şi  când  un  străin  va  locui  temporar  cu  tine  şi  vei  ţine
paştele DOMNULUI, toţi cei ai lui de parte bărbătească să fie
circumcişi şi apoi lasă-l să se apropie şi să o ţină; şi va fi ca
unul ce este născut în ţară: pentru că nici unul necircumcis
nu va mânca din ea .
49  O  singură  lege  va  fi  pentru  cel  născut  în  ţară  şi  pentru
străinul ce locuieşte temporar printre voi .
50 Astfel au făcut toţi copiii lui Israel; precum DOMNUL po-
runcise lui Moise şi Aaron, aşa au făcut .
51 Şi s-a întâmplat, în chiar aceeaşi zi, că DOMNUL a scos pe
copiii lui Israel din ţara Egiptului conform armatelor lor .

CApitoLuL 13

ŞI DOMNUL i-a spus lui Moise, zicând:

2 Sfinţiţi-mi pe fiecare întâi născut, orice deschide pânte-
cele printre copiii lui Israel, deopotrivă al omului şi al vitei:
acesta este al meu .
3 Şi Moise a spus poporului: Amintiţi-vă această zi, în care
aţi ieşit din Egipt, din casa robiei, pentru că prin tăria mâi-
nii  DOMNUL  v-a  scos  din  acest  loc:  nu  se  va  mânca  pâine
dospită .
4 Astăzi aţi ieşit în luna Abib .
5 Şi va fi, când DOMNUL te va aduce în ţara canaaniţilor şi
a hitiţilor şi a amoriţilor şi a hiviţilor şi a iebusiţilor, pe care
el a jurat taţilor tăi să ţi-o dea, o ţară în care curge lapte şi
miere, că în această lună vei ţine acest serviciu .
6 Şapte zile să mănânci azime şi în a şaptea zi să fie o sărbă-
toare pentru DOMNUL .
7 Azime să fie mâncate şapte zile; şi să nu fie văzută pâine
dospită la tine, nici nu va fi văzută dospeală cu tine în toate
hotarele tale .
8 Şi să arăţi fiului tău în acea zi, spunând: Aceasta se face din
cauza a ceea ce DOMNUL mi-a făcut când eu am ieşit afară
din Egipt .
9 Şi aceasta să îţi fie ca semn pe mâna ta şi pentru o amintire
între ochii tăi, ca legea DOMNULUI să fie în gura ta, căci cu
mână puternică DOMNUL te-a scos din Egipt .
10 De aceea ţine această rânduială la timpul ei din an în an .
11 ¶ Şi va fi, când DOMNUL te va aduce în ţara canaaniţilor,
precum a jurat taţilor tăi şi ţi-o va da,
12 Că vei pune deoparte pentru DOMNUL tot ceea ce deschi-
de pântecele şi fiecare întâi născut care vine de la un animal
pe care îl ai; cei de parte bărbătească vor fi ai DOMNULUI .

49

Exodul  14

13 Şi fiecare întâi născut al unui măgar să îl răscumperi cu un
miel; şi dacă refuzi să îl răscumperi, atunci să îi rupi gâtul; şi
tot întâiul născut al omului între copiii tăi să îl răscumperi .
14  Şi  va  fi,  când  fiul  tău  te  va  întreba  în  timpul  care  vine,
spunând: Ce este aceasta? Că îi vei zice: Prin puterea mâinii
DOMNUL ne-a scos din Egipt, din casa robiei:
15 Şi s-a întâmplat, când Faraon se încăpăţâna să ne lase să
plecăm,  că  DOMNUL  a  ucis  pe  fiecare  întâi  născut  în  ţara
Egiptului, deopotrivă întâiul născut al omului şi întâiul năs-
cut al animalului; de aceea eu sacrific DOMNULUI tot ceea
ce deschide pântecele, fiind de parte bărbătească; dar tot în-
tâiul născut al copiilor mei îl răscumpăr .
16 Şi va fi ca semn pe mâna ta şi ca fruntarii între ochii tăi;
căci prin puterea mâinii DOMNUL ne-a scos din Egipt .
17 ¶ Şi s-a întâmplat, când Faraon a lăsat poporul să plece,
că  Dumnezeu  nu  i-a  condus  pe  calea  ţării  filistenilor,  deşi
aceea era aproape; fiindcă Dumnezeu a spus: Nu cumva să
se întâmple ca poporul să se pocăiască văzând război şi să se
întoarcă în Egipt;
18  Ci  Dumnezeu  a  condus  poporul  pe  calea  pustiei  Mării
Roşii; şi copiii lui Israel au urcat înarmaţi din Egipt .
19 Şi Moise a luat oasele lui Iosif cu el, pentru că acesta luase
jurământ copiilor lui Israel, spunând: Dumnezeu cu adevă-
rat vă va cerceta; şi veţi urca cu voi oasele mele de aici .
20 Şi au început călătoria lor de la Sucot şi au aşezat tabără în
Etam, în marginea pustiei .
21 Şi DOMNUL a mers înaintea lor ziua într-un stâlp de nor,
pentru  a  le  conduce  calea;  şi  noaptea  într-un  stâlp  de  foc,
pentru a le dea lumină; pentru a merge zi şi noapte;
22  El  nu  a  depărtat  stâlpul  de  nor  ziua,  nici  stâlpul  de  foc
noaptea, dinaintea poporului .

CApitoLuL 14

ŞI DOMNUL i-a spus lui Moise, zicând:

2 Vorbeşte copiilor lui Israel, să se întoarcă şi să îşi aşeze
tabăra înainte de Pi-Hahirot, între Migdol şi mare, înainte
de Baal-Ţefon; înaintea acestuia vă veţi aşeza tabăra, lângă
mare .
3 Pentru că Faraon va spune despre copiii lui Israel: Ei s-au
încurcat în ţară, pustia i-a cuprins .
4 Şi voi împietri inima lui Faraon, astfel că îi va urmări; şi voi
fi onorat prin Faraon şi prin toată oştirea lui; ca Egiptenii să
ştie că eu sunt DOMNUL . Şi au făcut aşa .
5  Şi  i  s-a  spus  împăratului  Egiptului  că  poporul  a  fugit;  şi
inima lui Faraon şi a servitorilor săi s-a întors împotriva po-
porului şi au spus: De ce am făcut aceasta, lăsând pe Israel să
plece de la servirea noastră .
6 Şi el şi-a pregătit carul şi a luat poporul său cu el;
7 Şi a luat şase sute de care alese şi toate carele Egiptului şi
căpetenii peste fiecare din ele .
8  Şi  DOMNUL  a  împietrit  inima  lui  Faraon,  împăratul
Egiptului, şi a urmărit pe copiii lui Israel; şi copiii lui Israel
au ieşit cu mână înaltă .
9 Dar Egiptenii i-au urmărit, toţi caii şi carele lui Faraon şi
călăreţii lui şi oştirea lui şi i-a ajuns, aşezând tabăra lângă
mare, în apropiere de Pi-Hahirot, înainte de Baal-Ţefon .
10  ¶  Şi  când  Faraon  s-a  apropiat,  copiii  lui  Israel  şi-au  ri-
dicat  ochii  şi,  iată,  egiptenii  mărşăluiau  după  ei;  şi  au  fost
grozav de înspăimântaţi; şi copiii lui Israel au strigat către
DOMNUL .
11  Şi  i-au  spus  lui  Moise:  Pentru  că  nu  sunt  morminte  în
Egipt ne-ai luat tu pentru a muri în pustie? Pentru ce te-ai

50

purtat astfel cu noi, pentru a ne scoate din Egipt?
12 Nu este acesta cuvântul pe care ţi l-am spus în Egipt, zi-
când:  Lasă-ne  în  pace,  să  servim  egiptenilor?  Pentru  că  ar
fi  fost  mai  bine  să  servim  egiptenilor,  decât  să  murim  în
pustie .
13 Şi Moise a spus poporului: Nu vă temeţi, staţi liniştiţi şi
veţi vedea salvarea DOMNULUI, pe care el v-o va arăta as-
tăzi;  căci egiptenii pe  care i-aţi văzut astăzi, nu îi  veţi mai
vedea niciodată, pentru totdeauna .
14 DOMNUL va lupta pentru voi, dar voi staţi liniştiţi .
15 ¶ Şi  DOMNUL i-a spus lui Moise: Pentru ce  strigi  către
mine? Vorbeşte copiilor lui Israel să meargă înainte;
16 Dar ridică-ţi toiagul şi întinde-ţi mâna peste mare şi des-
pică-o; şi copiii lui Israel vor merge pe uscat prin mijlocul
mării .
17 Şi eu, iată, eu voi împietri inimile egiptenilor şi îi vor ur-
mări; şi îmi voi aduce onoare prin Faraon şi prin toată oşti-
rea sa, prin carele sale şi prin călăreţii săi .
18 Şi egiptenii vor şti că eu sunt DOMNUL, când mi-am adus
onoare prin Faraon, prin carele sale şi prin călăreţii săi .
19 Şi îngerul lui Dumnezeu, care mergea înaintea taberei lui
Israel, s-a mutat şi s-a dus în spatele lor; şi stâlpul de nor s-a
mutat de dinaintea feţei lor şi a stat în spatele lor;
20 Şi a venit între tabăra egiptenilor şi tabăra lui Israel; şi a
fost un nor şi întuneric pentru ei, dar dădea lumină noap-
tea pentru aceştia; aşa că nu s-au apropiat unii de alţii toată
noaptea .
21 ¶ Şi Moise şi-a întins mâna peste mare; şi DOMNUL a fă-
cut ca marea să meargă înapoi printr-un puternic vânt din
est toată noaptea aceea şi a făcut marea pământ uscat şi apele
au fost despicate .
22 Şi copiii lui Israel au mers în mijlocul mării pe pământ
uscat; şi apele le erau un zid pe partea dreaptă a lor şi pe par-
tea stângă a lor .
23 Şi egiptenii i-au urmărit şi au intrat după ei în mijlocul
mării, toţi caii lui Faraon, carele sale şi călăreţii săi .
24 Şi s-a întâmplat, că în garda dimineţii, DOMNUL a privit
spre oştirea egiptenilor prin stâlpul de foc şi de nor şi a tul-
burat oştirea egiptenilor .
25 Şi a scos roţile de la carele lor, ca ei să le conducă cu gre-
utate; aşa că egiptenii au spus: Să fugim de la faţa lui Israel,
pentru că DOMNUL luptă pentru ei împotriva egiptenilor .
26  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Moise:  Întinde-ţi  mâna  peste
mare, ca apele să vină înapoi peste egipteni, peste carele lor
şi peste călăreţii lor .
27 Şi Moise şi-a întins mâna peste mare şi marea s-a întors
la puterea ei când a apărut dimineaţa; şi egiptenii au fugit
de dinaintea acesteia; şi DOMNUL a răsturnat pe egipteni în
mijlocul mării .
28 Şi apele s-au întors şi au acoperit carele şi călăreţii, chiar
toată oştirea lui Faraon care a intrat în mare după ei; nu a
rămas nici măcar unul dintre ei .
29 Dar copiii lui Israel au umblat pe pământ uscat în mijlo-
cul mării; şi apele le erau un zid de partea lor dreaptă şi de
partea lor stângă .
30 Astfel DOMNUL a salvat pe Israel în acea zi din mâna egip-
tenilor; şi Israel a văzut egiptenii morţi pe ţărmul mării .
31 Şi Israel a văzut acea măreaţă lucrare pe care DOMNUL a
făcut-o asupra egiptenilor; şi poporul s-a temut de DOMNUL
şi l-a crezut pe DOMNUL şi pe servitorul său Moise .

Exodul  16

CApitoLuL 15

ATUNCI  Moise  şi  copiii  lui  Israel  au  cântat  aceas-

tă  cântare  DOMNULUI  şi  au  spus,  zicând:  Voi  cânta
DOMNULUI, pentru că a triumfat glorios; calul şi călăreţul
lui i-a aruncat în mare .
2 DOMNUL este puterea şi cântarea mea şi el a devenit salva-
rea mea; el este Dumnezeul meu şi îi voi pregăti o locuinţă;
Dumnezeul tatălui meu şi îl voi înălţa .
3 DOMNUL este un bărbat de război; DOMNUL este numele
său .
4 Carele lui Faraon şi oştirea lui le-a aruncat în mare; aleşii
lui căpetenii de asemenea sunt înecaţi în Marea Roşie .
5 Adâncurile i-au acoperit; s-au scufundat în adâncuri ca o
piatră .
6 Dreapta ta, DOAMNE, a devenit glorioasă în putere; dreap-
ta ta, DOAMNE, a zdrobit în bucăţi duşmanul .
7 Şi în măreţia maiestăţii tale ai răsturnat pe cei ce s-au ri-
dicat împotriva ta; ai trimis înainte furia ta, care i-a mistuit
ca pe mirişte .
8 Şi cu pufnirea suflării nărilor tale apele s-au adunat, poto-
purile au stat drept ca o movilă şi adâncurile s-au închegat
în inima mării .
9 Duşmanul a spus: Voi urmări, voi prinde, voi împărţi pra-
da; îmi voi sătura pofta cu ei; îmi voi trage sabia, mâna mea
îi va nimici .
10 Tu ai suflat cu vântul tău, marea i-a acoperit; s-au scufun-
dat ca plumb în apele puternice .
11  Cine  este  asemenea  ţie,  DOAMNE,  printre  dumnezei?
Cine este asemenea ţie, glorios în sfinţenie, înspăimântător
în laude, făcând minuni?
12 Tu ai întins mâna ta dreaptă, pământul i-a înghiţit .
13 În mila ta ai condus poporul pe care l-ai răscumpărat; i-ai
condus în puterea ta la sfânta ta locuinţă .
14 Poporul va auzi şi se va înspăimânta; întristare va cuprin-
de pe locuitorii Palestinei .
15 Atunci conducătorii Edomului vor fi uimiţi; bărbaţii tari
ai  Moabului,  tremurând  îi  vor  prinde;  toţi  locuitorii  din
Canaan se vor topi .
16 Spaimă şi groază va cădea asupra lor; prin măreţia bra-
ţului  tău  vor  fi  muţi  ca  o  piatră,  până  când  trece  poporul
tău,  DOAMNE,  până  când  trece  poporul,  pe  care  tu  l-ai
cumpărat .
17 Tu îi vei aduce înăuntru şi îi vei sădi în muntele moşte-
nirii tale, în locul, DOAMNE, pe care l-ai făcut pentru tine
pentru a locui în el, în Sanctuar, DOAMNE, pe care mâinile
tale l-au întemeiat .
18 DOMNUL va domni pentru totdeauna şi întotdeauna .
19 Căci calul lui Faraon a intrat cu carele lui şi cu călăreţii lui
în mare şi DOMNUL a adus înapoi apele mării peste ei; dar
copiii lui Israel au mers pe pământ uscat în mijlocul mării .
20 Şi Miriam, profetesa, sora lui Aaron, a luat o tamburină
în mâna ei; şi toate femeile au ieşit după ea cu tamburine şi
cu dansuri .
21 Şi Miriam le-a răspuns: Cântaţi DOMNULUI, pentru că el
a triumfat glorios; calul şi călăreţul lui i-a aruncat în mare .
22 ¶ Astfel Moise a adus pe Israel de la Marea Roşie şi au ieşit
în pustia Şur; şi au mers trei zile în pustie şi nu au găsit apă .
23  Şi  când  au  ajuns  la  Mara,  nu  puteau  bea  din  apele  din
Mara, fiindcă erau amare; de aceea i s-a pus numele Mara .
24 Şi poporul a cârtit împotriva lui Moise, spunând: Ce vom
bea?
25 Şi el a strigat către DOMNUL; şi DOMNUL i-a arătat un

pom, pe care, când l-a aruncat în ape, apele s-au făcut dulci;
acolo le-a făcut un statut şi o rânduială şi acolo i-a încercat,
26 Şi a spus: Dacă vei da ascultare cu toată atenţia la vocea
DOMNULUI Dumnezeul tău şi vei face ceea ce este drept în-
aintea ochilor lui şi vei deschide urechea la poruncile lui şi
vei ţine toate statutele lui, nu voi pune peste tine nici una din
aceste  boli  pe  care  le-am  adus  peste  egipteni;  căci  eu  sunt
DOMNUL care te vindecă .
27  Şi  au  ajuns  la  Elim,  unde  erau  douăsprezece  fântâni  de
apă şi şaptezeci de palmieri; şi au aşezat tabăra acolo lângă
ape .

CApitoLuL 16

ŞI au pornit de la Elim şi toată adunarea copiilor lui Israel

a ajuns în pustia lui Sin, care este între Elim şi Sinai, în a
cincisprezecea zi a celei de a doua luni după ieşirea lor din
ţara Egiptului .
2 Şi toată adunarea copiilor lui Israel a cârtit împotriva lui
Moise şi Aaron în pustie;
3  Şi  copiii  lui  Israel  le-au  spus:  Mai  bine  am  fi  murit  prin
mâna DOMNULUI în ţara Egiptului, când stăteam lângă oa-
lele cu carne şi când mâncam pâine pe săturate, pentru că
ne-aţi scos în această pustie să ucideţi această toată aduna-
rea cu foamete .
4 Atunci DOMNUL i-a spus lui Moise: Iată, voi face să plouă
pâine din cer pentru voi; şi poporul va ieşi şi va aduna o anu-
mită cantitate în fiecare zi, ca să îi încerc, dacă vor umbla în
legea mea, sau nu .
5 Şi se va întâmpla, că în a şasea zi vor pregăti ceea ce aduc
înăuntru; şi aceasta va fi de două ori mai mult decât adună
zilnic .
6 Şi Moise şi Aaron le-au spus tuturor copiilor lui Israel: Seara,
veţi cunoaşte că DOMNUL v-a scos din ţara Egiptului;
7 Şi dimineaţa, veţi vedea gloria DOMNULUI; pentru aceea
că el aude cârtirile voastre împotriva DOMNULUI; şi ce sun-
tem noi ca să cârtiţi împotriva noastră?
8 Şi Moise a spus: Când  DOMNUL va da carne să mâncaţi
seara şi dimineaţa pâine pe săturate, va fi semn că DOMNUL
aude  cârtirile  voastre  pe  care  le  cârtiţi  împotriva  lui;  şi  ce
suntem noi? Cârtirile voastre nu sunt împotriva noastră, ci
împotriva DOMNULUI .
9 Şi Moise i-a zis lui Aaron: Spune întregii adunări a copii-
lor lui Israel: Apropiaţi-vă înaintea DOMNULUI; fiindcă el a
auzit cârtirile voastre .
10 Şi s-a întâmplat, pe când Aaron vorbea întregii adunări
a  copiilor  lui  Israel,  că  au  privit  spre  pustie  şi,  iată,  gloria
DOMNULUI a apărut în nor .
11 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise, zicând:
12 Am auzit cârtirile copiilor lui Israel . Vorbeşte-le, zicând:
Veţi mânca seara carne şi dimineaţa veţi fi săturaţi cu pâine;
şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru .
13 ¶ Şi s-a întâmplat, că seara prepeliţele au venit şi au aco-
perit tabăra; şi dimineaţa roua era întinsă de jur împrejurul
oştirii .
14 Şi după ce roua care era întinsă s-a ridicat, iată, pe faţa
pustiei  era  ceva  mărunt  rotund,  mic,  precum  bruma  pe
pământ .
15  Şi  când  copiii  lui  Israel  au  văzut-o,  au  spus  unul  altu-
ia:  Aceasta  este  mană,  pentru  că  nu  ştiau  ce  era .  Şi  Moise
le-a spus: Aceasta este pâinea pe care DOMNUL v-a dat-o să
mâncaţi .
16 Acesta este lucrul pe care DOMNUL l-a poruncit: Adunaţi

51

Exodul  18

din ea, fiecare conform cu mâncarea lui, un omer pentru fi-
ecare om, conform cu numărul persoanelor voastre; luaţi fi-
ecare pentru cei care sunt în corturile lui .
17 Şi copiii lui Israel au făcut aşa şi au adunat, unii mai mult,
unii mai puţin .
18 Şi când au măsurat-o cu un omer, cel ce adunase mult nu
avea  nimic  peste  şi  cel  ce  a  adunat  puţin  nu  avea  lipsă;  au
adunat fiecare conform cu mâncarea lui .
19  Şi  Moise  a  spus:  Să  nu  lase  nimeni  din  aceasta  până
dimineaţa .
20 Totuşi nu au dat ascultare lui Moise; ci unii dintre ei au
lăsat din aceasta până dimineaţa şi a făcut viermi şi s-a îm-
puţit; şi Moise s-a înfuriat pe ei .
21 Şi au adunat-o în fiecare dimineaţă, fiecare conform cu
mâncarea lui; şi când soarele se înfierbânta, atunci se topea .
22 ¶ Şi s-a întâmplat, că în a şasea zi au adunat de două ori
mai multă pâine, doi omeri pentru un om; şi toţi conducăto-
rii adunării au venit şi i-au spus lui Moise .
23  Iar  el  le-a  spus:  Aceasta  este  ceea  ce  DOMNUL  a  spus:
Mâine  este  odihna  sfântului  sabat  către  DOMNUL;  coaceţi
ceea ce aveţi să coaceţi astăzi şi fierbeţi ce aveţi să fierbeţi; şi
ce rămâne peste, puneţi deoparte pentru voi ca să se păstreze
până dimineaţa .
24 Şi au pus-o deoparte până dimineaţa, precum Moise a po-
runcit; şi nu s-a împuţit, nici nu a fost vreun vierme în ea .
25 Şi Moise a spus: Mâncaţi-o astăzi; căci astăzi este un sabat
către DOMNUL; astăzi nu o veţi găsi în câmp .
26 Şase zile o veţi aduna; dar în ziua a şaptea, care este saba-
tul, nu va fi nimic în ea .
27 Şi s-a întâmplat, că au ieşit unii dintre oameni în ziua a
şaptea să adune şi nu au găsit nimic .
28 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Până când veţi refuza să
ţineţi poruncile mele şi legile mele .
29 Vedeţi, pentru că DOMNUL v-a dat sabatul, de aceea vă
dă în ziua a şasea pâinea pentru două zile; staţi fiecare om la
locul lui, să nu iasă nimeni din locul lui în ziua a şaptea .
30 Aşa că poporul s-a odihnit în ziua a şaptea .
31 Şi casa lui Israel a pus numele acesteia, Mana; şi era ase-
mănătoare seminţei de coriandru, albă; şi gustul era asemă-
nător turtei făcute cu miere .
32 ¶ Şi Moise a spus: Acesta este lucrul pe care DOMNUL îl
porunceşte: Umpleţi un omer cu aceasta pentru a fi păstrată
pentru generaţiile voastre; ca ei să vadă pâinea cu care v-am
hrănit în pustie, când v-am scos din ţara Egiptului .
33 Şi Moise i-a  spus lui Aaron: Ia un vas  şi  pune  un omer
plin cu mană în el şi aşează-l înaintea DOMNULUI, pentru a
fi păstrat pentru generaţiile voastre .
34 Aşa cum  DOMNUL a poruncit lui Moise, aşa Aaron l-a
aşezat înaintea Mărturiei, pentru a fi păstrat .
35 Şi copiii lui Israel au mâncat mana patruzeci de ani, până
ce au ajuns într-o ţară locuită; au mâncat mană, până ce au
ajuns la graniţele ţării lui Canaan .
36 Şi un omer este a zecea parte dintr-o efă .

CApitoLuL 17

ŞI  toată  adunarea  copiilor  lui  Israel  a  călătorit  de  la

pustia  lui  Sin,  după  călătoriile  lor,  conform  poruncii
DOMNULUI, şi au aşezat tabăra în Refidim; şi nu a fost apă
pentru popor să bea .
2 De aceea poporul s-a certat cu Moise şi a spus: Dă-ne apă
să bem . Şi Moise le-a zis: De ce vă certaţi cu mine? Pentru ce
îl ispitiţi pe DOMNUL?

3 Şi poporul era însetat de apă acolo; şi poporul a cârtit îm-
potriva  lui  Moise  şi  a  spus:  Pentru  ce  ne-ai  scos  afară  din
Egipt, ca să ne ucizi pe noi şi copiii noştri şi vitele noastre,
prin sete?
4 Şi Moise a strigat către DOMNUL, spunând: Ce să fac aces-
tui popor? Ei sunt aproape gata să mă ucidă cu pietre .
5 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Du-te înaintea poporului şi
ia cu tine dintre bătrânii lui Israel; şi toiagul tău, cu care ai
lovit râul, ia-l în mâna ta şi du-te .
6 Iată, voi sta înaintea ta acolo, pe stânca din Horeb; şi vei
lovi stânca şi din ea va ieşi apă, ca poporul să bea . Şi Moise a
făcut aşa înaintea ochilor bătrânilor lui Israel .
7 Şi el a pus numele acelui loc, Masa şi Meriba, din cauza cer-
ţii copiilor lui Israel şi din cauză că au ispitit pe DOMNUL,
spunând: Este DOMNUL printre noi, sau nu?
8 ¶ Atunci Amalec a venit şi a luptat cu Israel în Refidim .
9 Şi Moise i-a spus lui Iosua: Alege bărbaţi pentru noi şi ieşi,
luptă cu Amalec; mâine voi sta în vârful dealului cu toiagul
lui Dumnezeu în mâna mea .
10 Aşa că Iosua a făcut precum Moise i-a spus şi a luptat cu
Amalec;  şi  Moise,  Aaron  şi  Hur  s-au  urcat  până  în  vârful
dealului .
11 Şi s-a întâmplat, când Moise îşi ridica mâna, că Israel era
mai tare; şi când el îşi lăsa jos mâna, Amalec era mai tare .
12 Dar mâinile lui Moise erau grele; şi au luat o piatră şi au
pus-o sub el, iar el a şezut pe ea; şi Aaron şi Hur i-au ţinut
ridicate mâinile, unul pe o parte şi celălalt pe cealaltă parte;
şi mâinile lui au fost neclintite până la apusul soarelui .
13  Şi  Iosua  l-a  învins  pe  Amalec  şi  poporul  lui  cu  tăişul
săbiei .
14 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Scrie aceasta ca amintire
într-o carte şi repetă în urechile lui Iosua, pentru că voi şter-
ge cu desăvârşire amintirea lui Amalec de sub ceruri .
15 Şi Moise a zidit un altar şi i-a pus numele acestuia Iehova-
Nisi;
16 Şi a spus: Pentru că DOMNUL a jurat că DOMNUL va avea
război cu Amalec din generaţie în generaţie .

CApitoLuL 18

CâND Ietro, preotul din Madian, socrul lui Moise, a au-

zit despre tot ceea ce Dumnezeu a făcut pentru Moise
şi pentru Israel, poporul său, şi că DOMNUL a scos pe Israel
din Egipt,
2  Atunci  Ietro,  socrul  lui  Moise,  a  luat  pe  Sefora,  soţia  lui
Moise, după ce el a trimis-o înapoi,
3 Şi pe cei doi fii ai ei, dintre care numele unuia era Gherşom,
pentru că a spus el: Am fost străin într-o ţară străină;
4 Şi numele celuilalt era Eliezer, pentru că Dumnezeul tată-
lui meu, a spus el, a fost ajutorul meu şi m-a eliberat de sabia
Faraonului .
5 Şi Ietro, socrul lui Moise, a venit cu fiii lui şi cu soţia lui
la  Moise  în  pustie,  unde  îşi  aşezase  tabăra  la  muntele  lui
Dumnezeu;
6 Şi i-a spus lui Moise: Eu, Ietro, socrul tău, am venit la tine
şi soţia ta şi cei doi fii ai ei cu ea .
7 ¶ Şi Moise a ieşit să întâlnească pe socrul său şi s-a pros-
ternat şi l-a sărutat; şi s-au întrebat unul pe celălalt despre
bunăstarea lor; şi au intrat în cort .
8 Şi Moise a istorisit socrului său tot ceea ce DOMNUL a fă-
cut lui Faraon şi egiptenilor de dragul lui Israel şi toată dure-
rea care a venit peste ei pe cale şi cum DOMNUL i-a eliberat .
9  Şi  Ietro  s-a  bucurat  pentru  toată  bunătatea  pe  care

52

Exodul  19

DOMNUL o făcuse lui Israel, pe care el l-a eliberat din mâna
egiptenilor .
10 Şi Ietro a spus: Binecuvântat fie DOMNUL, care te-a eli-
berat  din  mâna  egiptenilor  şi  din  mâna  lui  Faraon,  care  a
eliberat poporul de sub mâna egiptenilor .
11 Acum ştiu că DOMNUL este mai mare decât toţi dumne-
zeii, pentru că în lucrul în care s-au purtat cu mândrie, el a
fost deasupra lor .
12 Şi Ietro, socrul lui Moise, a luat o ofrandă arsă şi sacri-
ficii pentru Dumnezeu, şi Aaron a venit şi toţi bătrânii lui
Israel, pentru a mânca pâine cu socrul lui Moise înaintea lui
Dumnezeu .
13 ¶ Şi s-a întâmplat, a doua zi, că Moise s-a aşezat să judece
poporul; şi poporul a stat în picioare lângă Moise de dimi-
neaţa până seara .
14 Şi când socrul lui Moise a văzut tot ce făcea el poporului,
a spus: Ce este acest lucru pe care tu îl faci poporului? De ce
şezi tu singur şi tot poporul stă în picioare lângă tine de di-
mineaţa până seara?
15 Şi Moise i-a spus socrului său: Deoarece oamenii vin la
mine să întrebe pe Dumnezeu;
16 Când au ceva de judecat, ei vin la mine; şi judec între unul
şi celălalt şi le fac cunoscute statutele lui Dumnezeu şi legile
lui .
17 Şi socrul lui Moise i-a spus: Lucrul pe care îl faci nu este
bun .
18  Cu  adevărat  te  vei  epuiza,  deopotrivă  tu  şi  acest  popor
care este cu tine, pentru că acest lucru este prea greu pentru
tine; nu eşti în stare să îl împlineşti singur .
19 Dă ascultare acum vocii mele, îţi voi da sfat şi Dumnezeu
va fi cu tine: Fii pentru popor înaintea lui Dumnezeu, ca să
aduci cauzele lor lui Dumnezeu;
20 Şi învaţă-i rânduieli şi legi şi arăta-le calea în care trebuie
să umble şi lucrarea pe care trebuie să o facă .
21 Mai mult, caută din tot poporul bărbaţi capabili, care se
tem de Dumnezeu, bărbaţi ai adevărului, urând lăcomia; şi
pune-i peste ei, pentru a fi conducători a mii şi conducători a
sute, conducători a cincizeci şi conducători a zeci;
22 Şi ei să judece poporul în tot timpul; şi să fie, că fiecare
lucru mare îl vor aduce la tine, dar fiecare lucru mic îl vor
judeca ei; aşa va fi mai uşor pentru tine şi vor purta povara
împreună cu tine .
23 Dacă vei face acest lucru şi Dumnezeu îţi porunceşte ast-
fel, atunci vei fi în stare să înduri şi tot acest popor va merge
de asemenea la locul lui în pace .
24 Atunci Moise a dat ascultare vocii socrului său şi a făcut
tot ce a spus el .
25 Şi Moise a ales bărbaţi capabili din tot Israelul şi i-a făcut
căpetenii peste popor, conducători a mii, conducători a sute,
conducători a cincizeci şi conducători a zeci .
26 Şi au judecat poporul în tot timpul, lucrurile grele le adu-
ceau la Moise, dar fiecare lucru mic îl judecau ei înşişi .
27 Şi Moise a lăsat pe socrul său să plece; şi el a plecat pe ca-
lea lui în ţara sa .

CApitoLuL 19

ÎN a treia lună a ieşirii copiilor lui Israel din ţara Egiptului,

în aceeaşi zi au ajuns în pustia Sinai .

2 Şi au plecat din Refidim şi au ajuns la deşertul Sinai şi au
aşezat tabăra în pustie; şi acolo Israel aşezat tabăra înaintea
muntelui .
3 Şi Moise a urcat la Dumnezeu şi DOMNUL l-a chemat de

pe munte, spunând: Vorbeşte astfel casei lui Iacob şi spune
copiilor lui Israel:
4  Aţi  văzut  ce  am  făcut  egiptenilor  şi  cum  v-am  purtat  pe
aripi de acvilă şi v-am adus la mine .
5 Şi acum, dacă veţi asculta într-adevăr de vocea mea şi veţi
ţine legământul meu, atunci voi îmi veţi fi un tezaur special,
peste toate popoarele, pentru că tot pământul este al meu .
6  Şi  îmi  veţi  fi  o  împărăţie  de  preoţi  şi  o  naţiune  sfân-
tă .  Acestea  sunt  cuvintele  pe  care  le  vei  spune  copiilor  lui
Israel .
7 Şi Moise a venit şi a trimis după bătrânii poporului şi a pus
înaintea feţelor lor toate aceste cuvinte pe care DOMNUL i
le-a poruncit .
8 Şi tot poporul a răspuns împreună şi a spus: Vom face tot
ceea ce a spus DOMNUL . Şi Moise a dus înapoi cuvintele po-
porului la DOMNUL .
9 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Iată, vin la tine într-un
nor  gros,  ca  poporul  să  audă  când  vorbesc  cu  tine  şi  să  te
creadă  pentru  totdeauna .  Şi  Moise  a  spus  DOMNULUI  cu-
vintele poporului .
10 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Du-te la popor şi sfinţeş-
te-i astăzi şi mâine şi să îşi spele hainele,
11  Şi  să  fie  gata  pentru  a  treia  zi,  pentru  că  în  a  treia  zi
DOMNUL va coborî înaintea ochilor întregului poporul pe
muntele Sinai .
12  Şi  pune  îngrădiri  poporului  de  jur  împrejur,  spunând:
Luaţi seama la voi înşivă, să nu urcaţi pe acest munte, sau să
atingeţi marginile acestuia, oricine atinge muntele va fi cu
adevărat dat la moarte;
13 Nici o mână să nu îl atingă, căci va fi cu adevărat ucis cu
pietre, sau străpuns; fie vită, fie om, nu va trăi; când trâmbiţa
va suna lung, să se urce până la munte .
14 Şi Moise a coborât de pe munte la popor şi a sfinţit popo-
rul; iar ei şi-au spălat hainele .
15 Şi a spus poporului: Fiţi pregătiţi pentru a treia zi, nu vă
apropiaţi de soţiile voastre .
16 ¶ Şi s-a întâmplat, în a treia zi, dimineaţa, că au fost tu-
nete şi fulgere şi un nor gros pe munte şi sunetul trâmbiţei
foarte tare, aşa că tot poporul care era în tabără a tremurat .
17 Şi Moise a scos poporul din tabără pentru a se întâlni cu
Dumnezeu; şi au stat în picioare la poalele muntelui .
18  Şi  muntele  Sinai  fumega  în  întregime,  din  cauză  că
DOMNUL a coborât pe el în foc; şi fumul lui se ridica ase-
menea fumului unui cuptor şi întregul munte se cutremura
grozav .
19 Şi când sunetul trâmbiţei a sunat lung şi a crescut tot mai
tare  şi  mai  tare,  Moise  a  vorbit  şi  Dumnezeu  i-a  răspuns
printr-o voce .
20 Şi DOMNUL a coborât pe muntele Sinai, pe vârful munte-
lui; şi DOMNUL l-a chemat pe Moise sus pe vârful muntelui;
şi Moise a urcat .
21 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Coboară, porunceşte po-
porului, ca nu cumva să răzbată la DOMNUL pentru a-l privi
lung şi mulţi dintre ei să piară .
22 Şi preoţii de asemenea, care se apropie de DOMNUL, să
se sfinţească, pentru ca nu cumva DOMNUL să izbucnească
asupra lor .
23 Şi Moise i-a spus DOMNULUI: Poporul nu poate urca la
muntele Sinai, pentru că ne-ai poruncit, spunând: Pune în-
grădiri împrejurul muntelui şi sfinţeşte-l .
24  Şi  DOMNUL  i-a  spus:  Du-te,  coboară-te  şi  vei  urca,  tu
şi  Aaron  cu  tine;  dar  nu  lăsa  preoţii  şi  poporul  să  răzbată

53

pentru a urca la  DOMNUL, ca nu cumva el să izbucnească
asupra lor .
25 Aşa că Moise a coborât la popor şi le-a vorbit .

26 Nici nu urca pe trepte la altarul meu, ca să nu fie descope-
rită goliciunea ta pe acesta .

CApitoLuL 21

Exodul  21

CApitoLuL 20

ŞI Dumnezeu a vorbit toate aceste cuvinte, spunând:

2 Eu sunt  DOMNUL Dumnezeul tău, care te-a scos din

ţara Egiptului, afară din casa robiei .
3 Să nu ai alţi dumnezei în afară de mine .
4 Să nu îţi faci nici un chip cioplit, sau vreo asemănare a ori-
cărui lucru care este în cer deasupra, sau care este în pământ
dedesubt, sau care este în apa de sub pământ;
5  Să  nu  te  prosterni  lor,  nici  să  nu  le  serveşti,  fiindcă  eu,
DOMNUL Dumnezeul tău, sunt un Dumnezeu gelos, pedep-
sind nelegiuirea taţilor peste copii până la a treia şi a patra
generaţie a celor ce mă urăsc;
6 Şi arătând milă la mii dintre cei ce mă iubesc şi ţin porun-
cile mele .
7  Să  nu  iei  numele  DOMNULUI  Dumnezeul  tău  în  deşert,
fiindcă DOMNUL nu îl va ţine nevinovat pe cel ce ia numele
lui în deşert .
8 Adu-ţi aminte de ziua sabatului, ca să o sfinţeşti .
9 Lucrează şase zile şi fă toată munca ta,
10 Dar a şaptea zi este sabatul DOMNULUI Dumnezeul tău:
în ea să nu faci nici o lucrare, nici tu, nici fiul tău, nici fiica
ta,  nici  servitorul  tău,  nici  servitoarea  ta,  nici  vita  ta,  nici
străinul tău care este înăuntrul porţilor tale;
11 Căci în şase zile DOMNUL a făcut cerul şi pământul, marea
şi tot ce este în ele şi s-a odihnit în a şaptea zi, pentru aceasta
DOMNUL a binecuvântat ziua sabatului şi a sfinţit-o .
12 ¶ Onorează pe tatăl tău şi pe mama ta, ca zilele tale să fie
lungi în ţara pe care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău .
13 Să nu ucizi .
14 Să nu comiţi adulter .
15 Să nu furi .
16 Să nu aduci mărturie falsă împotriva aproapelui tău .
17  Să  nu  pofteşti  casa  aproapelui  tău,  să  nu  pofteşti  soţia
aproapelui  tău,  nici  servitorul  lui,  nici  servitoarea  lui,  nici
boul lui, nici măgarul lui, nici orice lucru care este al aproa-
pelui tău .
18  ¶  Şi  tot  poporul  a  văzut  tunetele  şi  fulgerele  şi  sunetul
trâmbiţei  şi  muntele  fumegând;  şi  când  poporul  a  văzut
acestea, s-au îndepărtat şi au stat departe .
19 Şi i-au spus lui Moise: Vorbeşte tu cu noi şi vom ascul-
ta, dar să nu vorbească Dumnezeu cu noi, ca nu cumva să
murim .
20  Şi  Moise  a  spus  poporului:  Nu  vă  temeţi,  pentru  că
Dumnezeu a venit pentru a vă încerca şi ca temerea lui să fie
înaintea feţelor voastre, ca să nu păcătuiţi .
21 Şi poporul a stat departe, iar Moise s-a apropiat de întu-
nericul gros unde era Dumnezeu .
22 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Astfel să spui copiilor lui
Israel: Aţi văzut că am vorbit cu voi din cer .
23 Nu faceţi dumnezei de argint alături de mine, nici să nu
vă faceţi dumnezei de aur .
24 Fă-mi un altar de pământ şi sacrifică pe acesta ofrandele
tale arse şi ofrandele tale de pace, oile tale şi boii tăi; în toa-
te locurile unde voi pune amintirea numele meu voi veni la
tine şi te voi binecuvânta .
25 Şi dacă îmi vei face un altar de piatră, să nu îl zideşti din
piatră cioplită; căci dacă ridici unealta ta asupra acesteia, l-ai
profanat .

ŞI acestea sunt judecăţile pe care le vei pune înaintea lor .

2 Dacă tu cumperi un servitor evreu, el va servi şase ani,

şi în anul al şaptelea va ieşi liber pe gratis .
3 Dacă a intrat singur, va ieşi singur; dacă a fost căsătorit,
atunci soţia lui va ieşi cu el .
4 Dacă stăpânul lui i-a dat o soţie şi ea i-a născut fii sau fiice,
soţia şi copiii ei vor fi ai stăpânului ei, iar el va ieşi singur .
5 Şi dacă servitorul va spune pe faţă: Iubesc pe stăpânul meu,
pe soţia mea şi pe copiii mei; nu voi ieşi liber;
6 Atunci stăpânul lui îl va duce la judecători; de asemenea îl
va duce la uşă sau la uşorul uşii; şi stăpânul lui să îi găurească
urechea cu o sulă; şi îi va servi pentru totdeauna .
7 Şi dacă un bărbat îşi vinde fiica să fie servitoare, ea nu va
ieşi aşa cum ies servitorii .
8 Dacă ea nu place stăpânului ei, care a logodit-o cu el, atunci
el o va lăsa să fie răscumpărată; dar nu va avea nici o putere
să o vândă unei naţiuni străine, fiindcă s-a purtat înşelător
cu ea .
9 Iar dacă el a logodit-o cu fiul său, el se va purta cu ea după
obiceiul fiicelor .
10 Iar dacă îi ia o altă soţie, mâncarea ei, haina ei şi dreptul
ei de soţie, el nu le va micşora .
11 Şi dacă nu îi face acestea trei, atunci ea va ieşi liberă, fără
bani .
12 ¶ Cel ce loveşte un om şi acesta moare, să fie cu siguranţă
dat la moarte .
13 Şi dacă un bărbat nu stă la pândă, ci Dumnezeu îl dă pe
acela în mâna lui, atunci îţi voi rândui un loc în care el să
fugă .
14 Dar dacă un om vine cu intenţie asupra aproapelui său ca
să îl ucidă cu vicleşug, ia-l de la altarul meu, ca el să moară .
15 Şi cel ce loveşte pe tatăl său, sau pe mama sa, să fie cu si-
guranţă dat la moarte .
16 Şi cel ce fură un om şi îl vinde, sau dacă va fi găsit în mâna
lui, să fie cu siguranţă dat la moarte .
17 Şi cel ce blestemă pe tatăl său, sau pe mama sa, să fie cu
siguranţă dat la moarte .
18 Şi dacă oamenii se ceartă şi unul loveşte pe altul cu o pia-
tră, sau cu pumnul şi el nu moare, dar cade la pat,
19  Dacă  el  se  ridică  din  nou  şi  umblă  pe  afară  sprijinit  în
toiagul său, atunci cel ce l-a lovit va fi achitat; numai că el
va plăti pentru timpul lui pierdut şi îi va face să fie complet
vindecat .
20 Şi dacă un bărbat loveşte pe servitorul său, sau pe servi-
toarea sa, cu un toiag şi acesta moare sub mâna lui, să fie cu
siguranţă pedepsit .
21  Cu  toate  acestea,  dacă  el  continuă  să  trăiască  o  zi  sau
două, să nu fie pedepsit, pentru că el este banul lui .
22 ¶ Dacă oamenii se ceartă şi rănesc o femeie însărcinată,
aşa încât rodul ei iese din ea şi totuşi nu urmează vătăma-
re,  el  să  fie  pedepsit  cu  siguranţă,  conform  cu  ceea  ce  so-
ţul  femeii  va  aşeza  peste  el;  şi  va  plăti  aşa  cum  judecătorii
hotărăsc .
23 Şi dacă urmează vreo vătămare, atunci vei da viaţă pentru
viaţă,
24 Ochi pentru ochi, dinte pentru dinte, mână pentru mână,
picior pentru picior,
25 Arsură pentru arsură, rană pentru rană, vânătaie pentru

54

Exodul  23

vânătaie .
26 Şi dacă un om loveşte ochiul servitorului său, sau ochiul
servitoarei sale, aşa că acesta piere, îl va lăsa să plece liber
pentru ochiul lui .
27 Şi dacă îi zboară dintele servitorului său, sau dintele ser-
vitoarei sale, îl va lăsa să plece liber pentru dintele său .
28 Dacă un bou împunge un bărbat sau o femeie, aşa că ei
mor, atunci boul să fie cu siguranţă ucis cu pietre iar carnea
sa să nu fie mâncată; dar proprietarul boului să fie achitat .
29 Dar dacă boul era cunoscut mai demult că împunge cu
coarnele  lui  şi  i-a  fost  făcut  cunoscut  proprietarului,  iar
acesta  nu  l-a  ţinut  înăuntru  şi  boul  a  ucis  un  bărbat  sau  o
femeie, boul să fie ucis cu pietre şi proprietarul lui de aseme-
nea să fie dat la moarte .
30 Şi dacă i se va impune o sumă de bani, atunci el va da pen-
tru răscumpărarea vieţii sale orice îi este impus .
31 Fie că boul a împuns un fiu, sau a împuns o fiică, îi va fi
făcut conform cu această judecată .
32 Dacă boul va împinge un servitor sau o servitoare, propri-
etarul va da stăpânului lor treizeci de şekeli de argint şi boul
să fie ucis cu pietre .
33 Şi dacă un om va deschide o groapă, sau dacă un om va
săpa o groapă şi nu o acoperă şi un bou sau un măgar cade
în ea,
34 Proprietarul gropii îl va plăti şi va da bani proprietarului
acelora; şi vita moartă va fi a lui .
35 Şi dacă boul unui bărbat vatămă boul altuia, aşa că moare,
atunci vor vinde boul viu şi vor împărţi banii de la el; şi boul
mort de asemenea ei îl vor împărţi .
36 Şi dacă este cunoscut că acel bou obişnuia să împingă mai
demult iar proprietarul lui nu l-a ţinut înăuntru, el cu sigu-
ranţă va plăti bou pentru bou; şi boul mort va fi al lui .

Capitolul 22

DACă un bărbat va fura un bou, sau o oaie şi îl va ucide,

sau  îl  va  vinde;  va  restitui  cinci  boi  pentru  un  bou  şi

patru oi pentru o oaie .
2 Dacă un hoţ este găsit spărgând şi este lovit aşa că el moare,
să nu se verse sânge pentru el .
3 Dacă soarele a răsărit deja peste el, să se verse sânge pentru
el, pentru că el ar fi trebuit să facă restituire deplină; dacă nu
are nimic, să fie vândut pentru furtul lui .
4 Dacă furtul se găseşte încă viu în mâna lui, fie că este bou,
sau măgar, sau oaie, să dea înapoi dublu .
5 Dacă un bărbat va face ca un câmp sau o vie să fie păscută
şi va pune în ea animalul lui şi îl va paşte în câmpul altui om,
să facă restituire din cei mai bun în propriul său câmp şi din
cei mai bun din propria sa vie .
6  Dacă  izbucneşte  foc  şi  cuprinde  spinii,  aşa  încât  clăi  de
grâne, sau grânele în picioare, sau câmpul ar fi mistuite cu
foc, cel ce a aprins focul cu siguranţă să facă restituire .
7 ¶ Dacă un om va da vecinului său bani sau lucruri să le ţină
şi ele sunt furate din casa bărbatului, dacă hoţul este găsit,
să plătească dublu .
8 Dacă hoţul nu este găsit, atunci stăpânul casei să fie adus
la judecători, pentru a se vedea dacă nu a pus mâna sa pe bu-
nurile vecinului său .
9 Pentru că orice fel de fărădelege, fie ea pentru bou, pen-
tru măgar, pentru oaie, pentru haină, sau pentru orice lucru
pierdut,  pe  care  altul  afirmă  că  este  al  său,  cauza  ambelor
părţi va fi adusă înaintea judecătorilor; şi pe cine vor con-
damna judecătorii, el să plătească dublu vecinului său .

10 Dacă un bărbat dă vecinului său un măgar, sau un bou,
sau o oaie, sau orice alt animal pentru a-l ţine, şi acesta moa-
re, sau este vătămat, sau dus, fără ca cineva să vadă,
11 Atunci un jurământ al DOMNULUI să fie între cei doi, că
nu a pus mâna sa pe bunurile vecinului său; iar proprietarul
acestuia să accepte şi el să nu plătească .
12 Şi dacă este furat de la el, să facă restituire proprietarului
acestuia .
13 Dacă este sfâşiat în bucăţi, atunci să îl aducă pentru măr-
turie şi el să nu plătească ceea ce a fost sfâşiat .
14 Şi dacă un bărbat împrumută ceva de la vecinul lui şi acel
ceva este vătămat, sau moare, proprietarul acestuia nefiind
cu el, cu siguranţă să plătească .
15  Dar  dacă  proprietarul  acestuia  este  cu  el,  el  să  nu  plă-
tească; dacă este un lucru angajat, acesta a venit pentru plata
lui .
16 ¶ Şi dacă un bărbat amăgeşte o fecioară care nu este logo-
dită şi se culcă cu ea, cu siguranţă el să o înzestreze pentru
a fi soţia lui .
17 Dacă tatăl ei refuză absolut să i-o dea, el să plătească bani
corespunzător zestrei fecioarelor .
18 Să nu laşi o vrăjitoare să trăiască .
19 Oricine se culcă cu un animal să fie cu siguranţă dat la
moarte .
20  Cel  ce  sacrifică  oricărui  alt  dumnezeu,  decât  numai
DOMNULUI, să fie nimicit complet .
21 Nu trata rău pe străin, nici nu îl oprima, pentru că şi voi
aţi fost străini în ţara Egiptului .
22 Să nu chinuiţi vreo văduvă sau vreun copil fără tată .
23 Dacă îi chinuiţi în orice fel şi strigă cumva către mine, eu,
cu adevărat voi auzi strigătul lor;
24 Şi furia mea se va încinge şi vă voi ucide cu sabia; şi soţiile
voastre vor fi văduve şi copiii voştri vor fi fără tată .
25 ¶ Dacă împrumuţi bani oricărui sărac de lângă tine, din
poporul meu, să nu fii pentru el ca un cămătar, nici nu pune
peste el camătă .
26 Dacă iei cumva haina vecinului tău pentru garanţie, re-
turnează-i-o înainte de apusul soarelui,
27 Pentru că doar aceasta îi este acoperitoare, îi este haină
pentru pielea lui: în ce va dormi el? Şi se va întâmpla când
strigă către mine, că îl voi auzi, pentru că eu sunt cu har .
28 Să nu ocăreşti dumnezeii, nici să nu blestemi pe conducă-
torul poporului tău .
29 Nu întârzia să oferi din primele tale roade culese şi din
musturile tale, întâiul născut dintre fiii tăi dă-mi-l mie .
30 Tot aşa să faci cu boii tăi şi cu oile tale: şapte zile să fie cu
mama lui; în ziua a opta dă-mi-l mie .
31 Şi fiţi oameni sfinţi pentru mine; nu mâncaţi vreo carne
sfâşiată de fiare în câmp; aruncaţi-o la câini .

CApitoLuL 23

tru a fi martor nedrept .

Să nu ridici vorbire falsă; nu da mâna ta cu cel stricat pen-

2 Să nu urmezi o mulţime pentru a face rău; nici nu vorbi în-
tr-o cauză abătându-te după mulţi pentru a abate judecata,
3 Nici nu favoriza un om sărac în cauza lui .
4 Dacă întâlneşti boul duşmanului tău sau măgarul lui rătă-
cind, adu-l negreşit înapoi la el .
5 Dacă vezi măgarul celui ce te urăşte zăcând sub sarcina lui
şi te-ai abţine să îl ajuţi, ajută negreşit împreună cu el .
6 Să nu strâmbi judecata săracului tău în cauza lui .
7 Ţine-te departe de orice lucru fals; şi pe cel nevinovat şi pe

55

Exodul  25

cel drept nu îl ucide, pentru că nu voi declara drept pe cel
stricat .
8 Şi nu lua nici o mită, pentru că mita orbeşte pe cel înţelept
şi perverteşte cuvintele celui drept .
9 De asemenea să nu oprimi pe străin, căci voi ştiţi inima
unui străin, întrucât şi voi aţi fost străini în ţara Egiptului .
10 ¶ Şi şase ani să îţi semeni pământul şi să îi aduni roadele;
11 Dar al şaptelea an lasă-l să se odihnească şi să stea nelu-
crat; ca săracii poporului tău să mănânce; şi ce lasă ei, ani-
malele câmpului să mănânce . În acelaşi fel să faci cu via ta şi
cu livada ta de măslini .
12 Fă lucrarea ta şase zile şi în a şaptea zi odihneşte-te, ca
boul tău şi măgarul tău să se poată odihni, şi fiul roabei tale
şi străinul să fie învioraţi .
13 Şi în toate lucrurile pe care vi le-am spus fiţi prudenţi; şi
nu  faceţi  cunoscute  numele  altor  dumnezei,  nici  să  nu  fie
auzite acestea din gura voastră .
14 De trei ori pe an ţine-mi o sărbătoare .
15 Ţine sărbătoarea azimelor (să mănânci azimă şapte zile,
aşa cum ţi-am poruncit, în timpul rânduit al lunii Abib; căci
în această lună ai ieşit din Egipt; şi nimeni să nu se arate în-
aintea mea cu mâna goală);
16  Şi  sărbătoarea  secerişului,  primele  roade  ale  ostenelilor
tale, pe care le-ai semănat în câmp; şi sărbătoarea culesului,
care este la sfârşitul anului, după ce ai adunat ostenelile tale
din câmp .
17 De trei ori pe an toţi cei de parte bărbătească să se prezin-
te înaintea Domnului DUMNEZEU .
18 Să nu oferi sângele sacrificiului meu cu pâine dospită; nici
grăsimea sacrificiului meu să nu rămână până dimineaţa .
19  Primul  dintre  primele  roade  ale  pământului  tău,  să-l
aduci în casa  DOMNULUI Dumnezeul tău . Să nu fierbi un
ied în laptele mamei lui .
20 ¶ Iată, trimit un Înger înaintea ta, pentru a te ţine pe cale
şi pentru a te aduce în locul pe care l-am pregătit .
21 Ia seama la el şi ascultă de vocea lui; nu îl provoca, fiind-
că el nu va ierta fărădelegile voastre, pentru că numele meu
este în el .
22 Dar dacă într-adevăr vei asculta de vocea lui şi vei face tot
ceea ce eu voi spune, atunci voi fi duşman duşmanilor tăi şi
potrivnic potrivnicilor tăi .
23 Pentru că Îngerul meu va merge înaintea ta şi te va duce
în ţara amoriţilor şi hitiţilor şi periziţilor şi canaaniţilor, hi-
viţilor şi iebusiţilor, şi îi voi stârpi .
24 Să nu te prosterni înaintea dumnezeilor lor, nici să nu le
serveşti,  nici  să  nu  faci  conform  lucrării  lor,  ci  răstoarnă-i
complet şi sparge imaginile lor în întregime .
25 Şi veţi servi DOMNULUI Dumnezeul vostru şi el va bine-
cuvânta pâinea ta şi apa ta; şi voi înlătura boala din mijlocul
tău .
26 Nimic nu îşi va lepăda pruncii, nici nu vor fi sterpe în ţara
ta; numărul zilelor tale îl voi împlini .
27 Voi trimite frica mea înaintea ta şi voi nimici toate po-
poarele la care vei ajunge şi voi face pe toţi duşmanii tăi să
îşi întoarcă spatele spre tine .
28 Şi voi trimite viespi înaintea ta, care vor alunga pe hivit,
pe canaanit şi pe hitit, de dinaintea ta .
29 Nu îi voi alunga de dinaintea ta într-un an, ca nu cumva
ţara  să  devină  pustie  şi  fiarele  câmpului  să  se  înmulţească
împotriva ta .
30 Puţin câte puţin îi voi alunga de dinaintea ta, până când
te vei fi înmulţit şi vei moşteni pământul .

31 Şi voi aşeza graniţele tale de la Marea Roşie până la ma-
rea filistenilor şi de la deşert până la râu, căci voi preda pe
locuitorii acelui pământ în mâna voastră, ca să îi alungi de
dinaintea ta .
32 Nu fă legământ cu ei, nici cu dumnezeii lor .
33 Nu vor locui în ţara ta, ca nu cumva să te facă să păcă-
tuieşti împotriva mea; căci dacă serveşti dumnezeii lor, cu
adevărat aceasta va fi o cursă pentru tine .

CApitoLuL 24

ŞI i-a spus lui Moise: Urcă la DOMNUL, tu şi Aaron, Nadab

şi  Abihu  şi  şaptezeci  dintre  bătrânii  lui  Israel;  şi  închi-

naţi-vă de departe .
2 Şi Moise singur să se apropie de DOMNUL; dar ei să nu se
apropie; nici poporul să nu se urce cu el .
3  Şi  Moise  a  venit  şi  a  spus  poporului  toate  cuvinte-
le  DOMNULUI  şi  toate  judecăţile;  şi  tot  poporul  a  răspuns
cu o singură voce şi a zis: Vom face toate cuvintele pe care
DOMNUL le-a spus .
4 Şi Moise a scris toate cuvintele DOMNULUI şi s-a sculat de-
vreme dimineaţa şi a zidit un altar sub deal, şi douăsprezece
stâlpi, conform celor douăsprezece triburi ale lui Israel .
5 Şi el a trimis bărbaţi tineri dintre copiii lui Israel, care au
oferit  ofrande  arse  şi  au  sacrificat  DOMNULUI  ofrande  de
pace cu boi .
6 Şi Moise a luat jumătate din sânge şi l-a pus în vase; şi ju-
mătate din sânge l-a stropit pe altar .
7 Şi a luat cartea legământului şi a citit în auzul poporului,
iar ei au spus: Vom face tot ceea ce DOMNUL a spus şi vom
asculta de el .
8 Şi Moise a luat sângele şi l-a stropit peste popor şi a spus:
Iată sângele legământului, pe care DOMNUL l-a făcut cu voi,
referitor la aceste cuvinte .
9 ¶ Atunci Moise şi Aaron, Nadab şi Abihu şi şaptezeci din-
tre bătrânii lui Israel au urcat,
10 Şi au văzut pe Dumnezeul lui Israel; şi era sub picioarele
lui ca o lucrare pavată din safir, precum este trupul cerului
în claritatea sa .
11 Şi peste nobilii copiilor lui Israel el nu şi-a pus mâna; ei de
asemenea au văzut pe Dumnezeu şi au mâncat şi au băut .
12 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Urcă la mine, pe munte,
şi fii acolo şi îţi voi da table de piatră şi o lege şi porunci pe
care le-am scris; ca să îi înveţi .
13 Şi Moise s-a ridicat şi servitorul său Iosua; şi Moise a urcat
pe muntele lui Dumnezeu .
14 Şi a spus bătrânilor: Rămâneţi aici pentru noi, până ce ne
întoarcem la voi; şi, iată, Aaron şi Hur sunt cu voi; dacă vre-
un bărbat va avea anumite chestiuni de făcut, să vină la ei .
15 Şi Moise a urcat pe munte şi un nor a acoperit muntele .
16 Şi gloria DOMNULUI a locuit peste muntele Sinai şi norul
l-a acoperit şase zile; şi în a şaptea zi, el l-a chemat pe Moise
din mijlocul norului .
17 Şi vederea gloriei DOMNULUI era ca un foc mistuitor pe
vârful muntelui înaintea ochilor copiilor lui Israel .
18 Şi Moise a intrat în mijlocul norului şi s-a urcat pe mun-
te; şi Moise a fost pe munte patruzeci de zile şi patruzeci de
nopţi .

CApitoLuL 25

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Vorbeşte copiilor lui Israel, ca să îmi aducă un dar: de
la fiecare bărbat care îl dă cu voia inimii sale, să luaţi darul

56

Exodul  26

pentru mine .
3 Şi acesta este darul pe care să îl luaţi de la ei: aur şi argint
şi aramă,
4 Şi material albastru şi purpuriu şi stacojiu şi in subţire şi
păr de capre,
5 Şi piei de berbeci vopsite în roşu şi piei de bursuci şi lemn
de salcâm,
6 Untdelemn pentru lumină, mirodenii pentru untdelemnul
pentru ungere şi pentru tămâie dulce .
7  Pietre  de  onix  şi  pietre  pentru  a  fi  aşezate  în  efod  şi  în
pieptar .
8 Şi ei să îmi facă un sanctuar, ca să locuiesc printre ei .
9 Conform cu tot ceea ce îţi arăt, după modelul tabernaco-
lului şi după modelul tuturor uneltelor din el, chiar aşa să îl
faceţi .
10 ¶ Şi ei să facă un chivot din lemn de salcâm; doi coţi şi ju-
mătate să fie lungimea lui şi un cot şi jumătate să fie lărgimea
lui şi un cot şi jumătate înălţimea lui .
11 Şi plachează-l cu aur pur; pe dinăuntru şi pe dinafară să-l
plachezi şi fă peste el o coroană de aur de jur împrejurul lui .
12 Şi toarnă patru inele de aur pentru el şi pune-le în cele
patru colţuri ale lui; şi două inele vor fi într-una din părţile
lui şi două inele vor fi în cealaltă parte a lui .
13 Şi fă drugi din lemn de salcâm şi plachează-i cu aur .
14 Şi pune drugii în inele pe părţile laterale ale chivotului, ca
să fie purtat cu ei chivotul .
15 Drugii vor fi în inelele chivotului; ei nu vor fi scoşi din
el .
16 Şi pune în chivot mărturia pe care eu ţi-o voi da .
17 Şi să faci un şezământ al milei din aur pur; doi coţi şi ju-
mătate să fie lungimea lui şi un cot şi jumătate lărgimea lui .
18 Şi să faci doi heruvimi din aur; fă-i din lucrare bătută, la
cele două capete ale şezământului milei .
19 Şi să faci un heruvim la un capăt şi alt heruvim la celălalt
capăt; chiar la capetele şezământului milei să faceţi heruvi-
mii pe cele două capete ale lui .
20 Şi heruvimii să îşi întindă aripile deasupra, acoperind şe-
zământul milei cu aripile lor şi feţele lor să privească una la
cealaltă; spre şezământul milei să fie îndreptate feţele lor .
21  Şi  să  pui  şezământul  milei  deasupra,  peste  chivot;  şi  în
chivot să pui mărturia pe care eu ţi-o voi da .
22 Şi acolo mă voi întâlni cu tine şi voi vorbi cu tine de dea-
supra şezământului milei, dintre cei doi heruvimi care sunt
peste chivotul mărturiei, despre toate lucrurile pe care ţi le
voi da în poruncă pentru copiii lui Israel .
23 ¶ Fă de asemenea o masă din lemn de salcâm; doi coţi să
fie lungimea ei şi un cot să fie lăţimea ei şi un cot şi jumătate
înălţimea ei .
24 Şi să o plachezi cu aur pur şi să faci o coroană de aur de
jur împrejurul ei .
25 Şi să faci acesteia o margine de o palmă de jur împrejur şi
să faci o coroană de aur marginii acesteia jur împrejurul ei .
26 Şi să faci pentru ea patru inele de aur şi pune inelele în
cele patru colţuri care sunt la cele patru picioare ale ei .
27 Inelele să fie puse lângă marginea ei, ca locuri pentru dru-
gii care poartă masa .
28 Şi să faci drugii din lemn de salcâm şi să îi plachezi cu aur,
ca masa să fie purtată cu ei .
29 Şi să faci vasele acesteia şi lingurile ei şi boluri ei şi capa-
cele ei cu care să le acopere; fă-le din aur pur .
30 Şi pune pe masă pâinile punerii înainte, pentru a fi înain-
tea mea întotdeauna .

57

31 ¶ Şi fă un sfeşnic din aur pur; din lucrare bătută să fie fă-
cut sfeşnicul; stâlpul lui şi braţele lui, bolurile lui, butonii lui
şi florile lui, să fie din aceeaşi lucrare bătută .
32  Şi  şase  braţe  vor  ieşi  din  laturile  acestuia;  trei  braţe  ale
sfeşnicului dintr-o parte a lui şi trei braţe ale sfeşnicului din
cealaltă parte;
33  Trei  boluri  făcute  asemenea  migdalelor,  cu  un  nod  şi  o
floare pe un braţ; şi trei boluri făcute asemenea migdalelor
pe celălalt braţ, cu un nod şi o floare; astfel să fie făcute pe
cele şase braţe care ies din sfeşnic .
34 Şi pe sfeşnic să fie patru boluri făcute asemenea migdale-
lor, cu nodurile lor şi florile lor .
35 Şi să fie un nod sub două braţe ale acestuia şi un nod sub
două braţe ale acestuia şi un nod sub două braţe ale acestuia,
conform celor şase braţe care ies din sfeşnic .
36 Nodurile lor şi braţele lor să fie din el; toate acestea să fie
o singură lucrare bătută din aur pur .
37 Şi să faci cele şapte lămpi ale lui; şi să aprindă lămpile lui,
ca ele să lumineze înaintea lui .
38 Şi mucările lui şi cenuşarele lui să fie din aur pur .
39 Dintr-un talant de aur pur să îl facă, cu toate aceste vase .
40 Şi vezi să le faci după modelul lor, care ţi-a fost arătat pe
munte .

CApitoLuL 26

MAI  mult,  să  faci  tabernacolul  cu  zece  covoare  din  in

subţire răsucit şi albastru şi purpuriu şi stacojiu: să le

faci cu heruvimi de lucrătură iscusită .
2 Lungimea primului covor să fie de douăzeci şi opt de coţi
şi lăţimea unui covor de patru coţi; şi fiecare dintre covoare
să fie de o singură măsură .
3  Cele  cinci  covoare  să  fie  prinse  unul  cu  altul;  şi  celelalte
cinci covoare să fie prinse unul cu altul .
4 Şi să faci cheutori din albastru pe marginea primului covor,
pe marginea îmbinării cu celălalt; şi să faci la fel de la margi-
nea din capăt a unui alt covor, în îmbinarea cu următorul .
5 Cincizeci de cheutori să faci în primul covor şi cincizeci de
cheutori să faci în marginea covorului următor cu care este
în îmbinare, astfel încât cheutorile să se ţină una de alta .
6 Şi să faci cincizeci de copci de aur şi să prinzi covoarele îm-
preună cu copcile: şi să fie un singur tabernacol .
7 ¶ Şi să faci covoare din păr de capre ca să fie un acoperă-
mânt peste tabernacol: să faci unsprezece covoare .
8 Lungimea primului covor să fie de treizeci de coţi şi lăţi-
mea primului covor să fie de patru coţi: şi cele unsprezece
covoare să fie toate de o singură măsură .
9 Şi să prinzi între ele cinci covoare; şi şase covoare între ele şi
îndoaie al şaselea covor pe partea dinainte a tabernacolului .
10 Şi să faci cincizeci de cheutori pe marginea primului covor
care este cel mai îndepărtat în îmbinare şi cincizeci de cheu-
tori pe marginea covorului care se îmbină cu următorul .
11 Şi să faci cincizeci de copci de aramă şi pune copcile în
cheutori şi prinde cortul împreună, ca să fie unul .
12 Şi rămăşiţa care rămâne din covoarele cortului, jumăta-
tea de covor care rămâne, să atârne peste partea din spate a
tabernacolului .
13 Şi un cot pe o parte şi un cot pe partea cealaltă pe lungi-
mea covoarelor cortului, să atârne peste părţile laterale ale
tabernacolului, de o parte şi de cealaltă, ca să îl acopere .
14 Şi să faci un acoperământ pentru tabernacol din piei de
berbec vopsite roşu şi un acoperământ deasupra lui din piei
de bursuc .

Exodul  28

15 ¶ Şi să faci scânduri pentru tabernacol din lemn de sal-
câm puse în picioare .
16 Zece coţi să fie lungimea unei scânduri şi un cot şi jumă-
tate să fie lăţimea unei scânduri .
17  Două  cepuri  să  fie  într-o  scândură,  aşezate  în  ordi-
ne  unul  în  dreptul  altuia:  astfel  să  faci  la  toate  scândurile
tabernacolului .
18 Şi să faci scândurile tabernacolului: douăzeci de scânduri
pe partea de sud, spre sud .
19 Şi fă patruzeci de socluri de argint sub cele douăzeci de
scânduri;  două  socluri  sub  o  singură  scândură  pentru  cele
două mânere ale ei şi două socluri sub o altă scândură pen-
tru cele două mânere ale ei .
20 Şi pentru partea următoare a tabernacolului, pe partea de
nord, să fie douăzeci de scânduri;
21 Şi cele patruzeci de socluri ale lor de argint: două socluri
sub o singură scândură şi două socluri sub o altă scândură .
22  Şi  pentru  părţile  de  vest  ale  tabernacolului  să  faci  şase
scânduri .
23 Şi să faci două scânduri pentru colţurile tabernacolului
pe cele două părţi .
24 Şi să fie prinse împreună dedesubt şi ele să fie prinse îm-
preună deasupra capătului acestuia într-un singur inel: ast-
fel să fie pentru ambele; ele să fie pentru cele două colţuri .
25 Şi să fie opt scânduri şi soclurile lor de argint, şaisprezece
socluri: două socluri sub o singură scândură şi două socluri
sub o altă scândură .
26 Şi să faci drugi de lemn de salcâm; cinci pentru scândurile
dintr-o parte a tabernacolului,
27 Şi cinci drugi pentru scândurile celeilalte părţi a taberna-
colului şi cinci drugi pentru scândurile părţii tabernacolu-
lui, pentru cele două părţi dinspre vest .
28 Şi drugul din mijloc în mijlocul scândurilor va ajunge de
la un capăt la celălalt .
29 Şi să plachezi scândurile cu aur şi să faci inelele lor de aur
pentru locurile pentru drugi; şi să plachezi drugii cu aur .
30 Şi să ridici tabernacolul conform modelului său care ţi-a
fost arătat pe munte .
31 ¶ Şi să faci o perdea din albastru şi purpuriu şi stacojiu
şi in subţire răsucit de lucrătură iscusită, cu heruvimi să fie
aceasta făcută .
32 Şi să o atârni pe patru coloane de lemn de salcâm placate
cu aur; cârligele lor să fie din aur, pe patru socluri de argint .
33 Şi să atârni perdeaua sub copci, ca să aduci acolo înăun-
trul perdelei chivotul mărturiei; şi perdeaua vă va separa lo-
cul sfânt de cel preasfânt .
34 Şi să pui şezământul milei peste chivotul mărturiei în lo-
cul preasfânt .
35 Şi să aşezi masa în afara perdelei şi sfeşnicul în faţa mesei
pe partea tabernacolului care este spre sud; şi să pui masa pe
partea de nord .
36 Şi să faci o perdea pentru uşa cortului, albastră şi purpurie
şi stacojie şi din in subţire răsucit, lucrată cu broderie .
37 Şi să faci pentru perdea cinci stâlpi de lemn de salcâm şi să
îi plachezi cu aur şi cârligele lor să fie de aur; şi să torni cinci
socluri de aramă pentru ei .

CApitoLuL 27

ŞI să faci un altar din lemn de salcâm, lung de cinci coţi şi

lat de cinci coţi; altarul să fie pătrat, şi înălţimea lui să fie

de trei coţi .
2  Şi  să  faci  coarnele  acestuia  pe  cele  patru  colţuri  ale  lui:

coarnele  lui  să  fie  din  aceeaşi  bucată;  şi  să-l  plachezi  cu
aramă .
3 Şi să îi faci căldările ca să îi scoată cenuşa şi lopeţile lui şi
oalele lui şi cârligele lui pentru carne şi tigăile lui: să îi faci
toate vasele de aramă .
4 Şi să îi faci acestuia un grătar de aramă în formă de reţea;
şi pe reţeaua lui fă-i patru inele de aramă în cele patru col-
ţuri ale lui .
5 Şi să-l pui sub marginea de sus a altarului pe de dedesubt,
ca grătarul să fie chiar la mijlocul altarului .
6 Şi să faci drugi pentru altar, drugi de lemn de salcâm şi să
îi plachezi cu aramă .
7  Şi  drugii  să  fie  puşi  în  inele  şi  drugii  să  fie  pe  cele  două
părţi ale altarului, pentru a-l purta .
8 Fă-l din scânduri, gol pe dinăuntru; aşa cum ţi-a fost arătat
pe munte, aşa să îl facă .
9 ¶ Şi să faci curtea tabernacolului: pentru partea de sud spre
sud, vor fi perdele pentru curte de in subţire răsucit cu lungi-
me de o sută de coţi pentru o parte;
10 Şi cei douăzeci de stâlpi ai lor şi cele douăzeci de socluri
ale lor să fie din aramă; cârligele stâlpilor şi vergelele lor să
fie de argint .
11 Şi la fel de-a lungul părţii de nord să fie perdele cu lun-
gime de o sută de coţi şi cei douăzeci de stâlpi ale acesteia şi
cele douăzeci de socluri ale lor, de aramă; cârligele stâlpilor
şi vergelele lor de argint .
12 Şi pentru lăţimea curţii pe partea de vest să fie perdele de
cincizeci de coţi, zece stâlpi ai lor şi zece socluri ale lor .
13  Şi  lăţimea  curţii  pe  partea  de  est  să  fie  de  cincizeci  de
coţi .
14 Perdelele de pe una din părţile porţii să fie de cincispreze-
ce coţi, trei stâlpi ai lor şi trei socluri ale lor .
15 Şi pe cealaltă parte să fie perdele de cincisprezece coţi, trei
stâlpi ai lor şi trei socluri ale lor .
16 Şi pentru poarta curţii să fie o perdea de douăzeci de coţi,
din albastru şi purpuriu şi stacojiu şi in subţire răsucit, lucrat
cu broderie; şi stâlpii lor să fie patru şi soclurile lor, patru .
17 Toţi stâlpii de jur împrejurul curţii să fie înfăşuraţi cu ar-
gint; cârligele lor să fie de argint şi soclurile lor de aramă .
18 Lungimea curţii să fie de o sută de coţi şi lăţimea de cinci-
zeci peste tot şi înălţimea de cinci coţi, de in subţire răsucit
şi soclurile lor de aramă .
19 Toate vasele tabernacolului în tot serviciul lui şi toţi ţăru-
şii acestuia şi toţi ţăruşii curţii, să fie de aramă .
20 ¶ Şi porunceşte copiilor lui Israel să îţi aducă untdelemn
pur de măsline bătut, pentru lumină, pentru a face ca lampa
să ardă continuu .
21 În tabernacolul întâlnirii în afara perdelei, care este îna-
intea mărturiei, Aaron şi fiii lui vor rândui aceasta de seara
până dimineaţa înaintea DOMNULUI; acesta să fie un statut
pentru totdeauna, pentru toate generaţiile lor, pentru copiii
lui Israel .

CApitoLuL 28

ŞI  ia  la  tine  pe  Aaron,  fratele  tău,  şi  fiii  lui  cu  el,  dintre

copiii lui Israel, ca el să îmi servească în serviciul preo-
ţesc, chiar Aaron, Nadab şi Abihu, Eleazar şi Itamar, fiii lui
Aaron .
2 Şi fă veşminte sfinte pentru Aaron, fratele tău, pentru glo-
rie şi pentru frumuseţe .
3 Şi vorbeşte tuturor celor ce sunt înţelepţi în inimă, pe care
i-am umplut cu duhul înţelepciunii, ca ei să facă veşminte lui

58

Exodul  29

Aaron pentru a-l consacra, ca el să îmi servească în serviciul
preoţesc .
4 Şi acestea sunt veşmintele pe care le vor face: un pieptar şi
un efod şi o robă şi o tunică brodată, o mitră şi un brâu; şi
vor face veşminte sfinte pentru Aaron, fratele tău, şi fiii lui,
ca el să îmi servească în serviciul preoţesc .
5  Şi  ei  să  ia  aur  şi  albastru  şi  purpuriu  şi  stacojiu  şi  in
subţire .
6 ¶ Şi să facă efodul de aur, de albastru şi de purpuriu, de sta-
cojiu şi de in subţire răsucit, o lucrătură iscusită .
7 Acesta va avea cele două umerarii ale lui împreunate la cele
două margini ale lui; şi astfel să fie legat .
8 Şi brâul efodului făcut cu iscusinţă, care este peste el, să fie
din aceeaşi bucată, conform lucrării acestuia chiar de aur, de
albastru şi purpuriu şi stacojiu şi in subţire răsucit .
9 Şi să iei două pietre de onix şi să gravezi pe ele numele co-
piilor lui Israel:
10 Şase din numele lor pe o piatră şi celelalte şase nume ră-
mase pe cealaltă piatră, conform naşterii lor .
11  Cu  lucrarea  unui  gravor  în  piatră,  asemenea  gravurilor
unui sigiliu să gravezi cele două pietre cu numele copiilor lui
Israel: să le faci montate în broşe de aur .
12 Şi să pui cele două pietre pe umerii efodului ca pietre ale
amintirii  copiilor  lui  Israel;  şi  Aaron  să  poarte  numele  lor
înaintea  DOMNULUI  pe  cele  două  umerare  ale  sale  drept
amintire .
13 Şi să faci broşe de aur;
14  Şi  două  lanţuri  de  aur  pur  la  capete;  fă-le  din  lucrătură
împletită şi strânge lanţurile împletite, în broşe .
15 ¶ Şi să faci pieptarul judecăţii cu lucrătură iscusită; fă-l
asemenea lucrării efodului; de aur, de albastru, de purpuriu
şi de stacojiu şi de in subţire răsucit, aşa să îl faci .
16 Pătrat să fie, fiind dublu; o palmă să fie lungimea lui şi o
palmă să fie lăţimea lui .
17 Şi aşează în el monturi ale pietrelor, patru rânduri de pie-
tre: primul rând să fie un sardiu, un topaz şi rubinul, acesta
să fie primul rând .
18  Şi  al  doilea  rând  să  fie  un  smarald,  un  safir  şi  un
diamant .
19 Şi al treilea rând un hiacint, o agată şi un ametist .
20 Şi al patrulea rând un beril şi un onix şi un jasp; ele vor fi
montate în broşe de aur în monturile lor .
21 Şi pietrele vor fi cu numele copiilor lui Israel, douăspreze-
ce, conform cu numele lor, asemenea gravurilor unui sigiliu;
fiecare cu numele lui să fie ele, conform celor douăsprezece
triburi .
22 Şi să faci pe pieptar lanţuri la capete, din lucrătură împle-
tită de aur pur .
23 Şi să faci pe pieptar două inele de aur şi să pui cele două
inele pe cele două colţuri ale pieptarului .
24  Şi  să  pui  cele  două  lanţuri  răsucite  de  aur  în  cele  două
inele care sunt la colţurile pieptarului .
25  Şi  celelalte  două  capete  ale  celor  două  lanţuri  împletite
prinde-le în cele două broşe şi prinde-le în cele două umera-
rii ale efodului în faţa acestuia .
26 Şi să faci două inele de aur şi să le pui pe cele două colţuri
ale pieptarului la marginea lui, care este în partea efodului
de dinăuntru .
27 Şi să faci alte două inele de aur şi să le pui pe cele două
părţi laterale ale efodului pe de dedesubt, spre partea ante-
rioară a lui, lângă cealaltă îmbinare a lui, deasupra brâului
făcut cu iscusinţă al efodului .

59

28 Şi să lege pieptarul prin inelele lui la inelele efodului cu
un şnur din albastru, ca acesta să fie deasupra brâului făcut
cu iscusinţă al efodului şi ca pieptarul să nu fie dezlegat de
efod .
29 Şi Aaron va purta numele copiilor lui Israel în pieptarul
judecăţii peste inima sa, când intră în locul sfânt, ca o amin-
tire continuă înaintea DOMNULUI .
30 Şi să pui în pieptarul judecăţii Urimul şi Tumimul; şi ele să
fie peste inima lui Aaron, când el intră înaintea DOMNULUI;
şi Aaron să poarte judecata copiilor lui Israel peste inima lui
continuu înaintea DOMNULUI .
31 ¶ Şi să faci roba efodului toată din albastru .
32 Şi să fie o gaură în vârful acesteia, în mijlocul ei: să aibă
o margine din lucrătură împletită de jur împrejurul găurii,
precum gaura unei tunici de zale, ca să nu se sfâşie .
33 Şi să faci pe tiv, rodii de albastru şi de purpuriu şi de sta-
cojiu, de jur împrejurul tivului ei; şi clopoţei de aur între ele
de jur împrejur:
34 Un clopoţel de aur şi o rodie, un clopoţel de aur şi o rodie,
pe tivul robei de jur împrejur .
35 Şi să fie peste Aaron pentru a servi; şi sunetul lui să fie
auzit când el intră în locul sfânt înaintea DOMNULUI şi când
iese afară, ca să nu moară .
36 Şi să faci o placă de aur pur şi să gravezi pe ea, asemenea
gravurilor unui sigiliu: SFINŢENIE DOMNULUI .
37 Şi să-l pui pe un şnur albastru, ca să fie peste mitră; aceas-
ta să fie peste partea anterioară a mitrei .
38 Şi aceasta să fie pe fruntea lui Aaron, ca Aaron să poarte
nelegiuirea  lucrurilor  sfinte,  pe  care  copiii  lui  Israel  le  vor
sfinţi în toate darurile lor sfinte; şi aceasta să fie continuu pe
fruntea lui, ca ei să fie primiţi înaintea DOMNULUI .
39 Şi să brodezi tunica de in subţire şi să faci mitra de in sub-
ţire şi să faci brâul din lucrătură brodată .
40 ¶ Şi pentru fiii lui Aaron să faci tunici şi să faci pentru
ei  brâie  şi  bonete  să  faci  pentru  ei,  pentru  glorie  şi  pentru
frumuseţe .
41 Şi pune-le pe Aaron, fratele tău, şi fiii săi împreună cu el;
şi unge-i şi consacră-i şi sfinţeşte-i, ca ei să îmi servească în
serviciul preoţesc .
42 Şi să le faci pantaloni de in să le acopere goliciunea; de la
şale, coapsele, până la genunchi să ajungă aceştia;
43 Şi ei vor fi pe Aaron şi pe fiii lui, în timp ce vor veni la
tabernacolul întâlnirii, sau în timp ce se vor apropia de altar
pentru a servi în locul sfânt; ca ei să nu poarte nelegiuire şi
să moară: acesta să fie un statut pentru totdeauna, lui şi se-
minţei lui după el .

CApitoLuL 29

ŞI acesta este lucrul pe care să îl faci pentru a-i sfinţi, ca să

îmi servească în serviciul preoţesc: Ia un taur tânăr şi doi

berbeci fără cusur,
2 Şi azimă şi turte nedospite frământate cu untdelemn şi li-
pii nedospite unse cu untdelemn; să le faci din floarea făinii
de grâu .
3 Şi să le pui într-un singur coş şi să le aduci în coş, cu taurul
şi cei doi berbeci .
4 Şi să îi aduci pe Aaron şi fiii lui la uşa tabernacolului întâl-
nirii şi să îi speli cu apă .
5  Şi  să  iei  veşmintele  şi  să  pui  tunica  peste  Aaron  şi  roba
efodului şi efodul şi pieptarul şi încinge-l cu brâul făcut cu
iscusinţă, al efodului;
6  Şi  pune  mitra  pe  capul  lui  şi  pune  sfânta  coroană  peste

Exodul  30

mitră .
7 Ia apoi untdelemnul pentru ungere şi toarnă-l pe capul lui
şi unge-l .
8 Şi apropie-i pe fiii lui şi pune tunici peste ei .
9 Şi încinge-i cu brâie, pe Aaron şi fiii săi, şi pune-le bonete;
şi serviciul preoţesc va fi al lor ca un statut continuu; şi astfel
consacră pe Aaron şi pe fiii săi .
10 Şi fă să fie adus un taur înaintea tabernacolului întâlnirii:
şi Aaron şi fiii săi să-şi pună mâinile pe capul taurului .
11 Şi să înjunghii taurul înaintea DOMNULUI, lângă uşa ta-
bernacolului întâlnirii .
12  Şi  să  iei  din  sângele  taurului  şi  să-l  pui  pe  coarnele  al-
tarului cu degetul tău şi să torni tot sângele lângă piciorul
altarului .
13 Şi să iei toată grăsimea care acoperă măruntaiele şi lobul
de pe ficat şi cei doi rinichi şi grăsimea care este pe ei şi să le
arzi pe altar .
14 Dar carnea taurului şi pielea lui şi balega lui, arde-le cu
foc în afara taberei: aceasta este o ofrandă pentru păcat .
15 Să iei de asemenea un berbec: şi Aaron şi fiii săi îşi vor
pune mâinile pe capul berbecului .
16 Şi să înjunghii berbecul şi să iei sângele lui şi să-l stropeşti
de jur împrejur pe altar .
17 Şi să tai berbecul în bucăţi şi să speli măruntaiele lui şi
picioarele lui şi să le pui la bucăţile lui şi la capul lui .
18 Şi să arzi întregul berbec pe altar: aceasta este o ofrandă
arsă DOMNULUI; aceasta este o aromă dulce, o ofrandă fă-
cută prin foc DOMNULUI .
19 Şi să iei celălalt berbec: şi Aaron şi fiii săi să îşi pună mâi-
nile pe capul berbecului .
20 Apoi înjunghie berbecul şi ia din sângele lui şi pune-l pe
vârful urechii drepte a lui Aaron şi pe vârful urechii drepte a
fiilor săi şi pe degetul mare a mâinii lor drepte şi pe degetul
mare al piciorului lor drept şi stropeşte sângele pe altar de
jur împrejur .
21 Şi să iei din sângele care este pe altar şi din untdelemnul
pentru ungere şi să-l stropeşti peste Aaron şi peste veşmin-
tele lui şi peste fiii săi şi peste veşmintele fiilor săi cu el; şi el
să fie sfinţit şi veşmintele sale şi fiii săi şi veşmintele fiilor săi
cu el .
22 De asemenea să iei de la berbec grăsimea şi dosul şi gră-
simea care acoperă măruntaiele şi lobul de pe ficat şi cei doi
rinichi şi grăsimea care este pe ei şi spata dreaptă, pentru că
acesta este un berbec al consacrării,
23 Şi o pâine întreagă şi o turtă de pâine uleiată şi o lipie din
coşul azimelor care este înaintea DOMNULUI;
24 Şi să le pui toate în mâinile lui Aaron şi în mâinile fiilor
săi; şi să le legeni ca ofrandă legănată înaintea DOMNULUI .
25 Şi să primeşti din mâinile lor şi să le arzi pe altar ca ofran-
dă arsă, pentru o aromă dulce înaintea DOMNULUI: aceasta
este ofrandă făcută prin foc DOMNULUI .
26 Şi să iei pieptul berbecului consacrării lui Aaron şi să-l
legeni ca ofrandă legănată înaintea DOMNULUI: şi va fi par-
tea ta .
27 Şi să sfinţeşti pieptul ofrandei legănate şi spata ofrandei
ridicate  a  berbecului  consacrării,  care  este  legănată  şi  care
este ridicată, a aceleia care este pentru Aaron şi a aceleia care
este pentru fiii săi;
28  Şi  aceasta  va  fi  a  lui  Aaron  şi  a  fiilor  săi  printr-un  sta-
tut etern de la copiii lui Israel, pentru că aceasta este ofran-
dă ridicată; şi va fi ofrandă ridicată de la copiii lui Israel a
sacrificiului  ofrandelor  lor  de  pace  şi  ofranda  lor  ridicată

DOMNULUI .
29 Şi sfintele veşminte ale lui Aaron vor fi ale fiilor săi după el,
pentru a fi unşi în ele şi pentru a fi consacraţi în ele .
30 Şi fiul care va fi preot în locul lui le va îmbrăca şapte zile,
când va veni la tabernacolul întâlnirii pentru a servi în locul
sfânt .
31 Şi să iei berbecul consacrării şi să fierbi carnea lui în locul
sfânt .
32 Şi vor mânca, Aaron şi fiii săi, carnea berbecului şi pâinea
care este în coş, lângă uşa tabernacolului întâlnirii .
33 Şi vor mânca acele lucruri cu care a fost făcută ispăşirea,
pentru a-i consacra şi pentru a-i sfinţi; dar un străin nu va
mânca din ele, pentru că ele sunt sfinte .
34 Şi dacă ceva din carnea consacrărilor, sau din pâine, ră-
mâne până dimineaţa, atunci să arzi rămăşiţa cu foc: aceasta
nu să fie mâncată, pentru că este sfântă .
35 Şi să faci astfel lui Aaron şi fiilor săi, conform cu toate pe
care ţi le-am poruncit: consacră-i şapte zile .
36 Şi să oferi în fiecare zi un taur ca ofrandă pentru păcat
pentru ispăşire; şi să cureţi altarul, după ce ai făcut o ispăşire
pentru acesta şi unge-l pentru a-l sfinţi .
37  Şapte  zile  să  faci  ispăşire  pentru  altar  şi  să-l  sfinţeşti;
şi  acesta  va  fi  un  altar  preasfânt:  orice  atinge  altarul  va  fi
sfânt .
38 ¶ Şi aceasta este ce vei oferi pe altar: doi miei de un an, zi
de zi, continuu .
39 Primul miel să-l oferi dimineaţa; şi celălalt miel să-l oferi
seara;
40 Şi cu primul miel, o zecime dintr-o măsură de făină ames-
tecată cu a patra parte dintr-un hin de untdelemn bătut; şi a
patra parte dintr-un hin de vin ca un dar de băutură .
41  Şi  celălalt  miel  să-l  aduci  seara  şi  să  faci  cu  acesta  con-
form darului de mâncare de dimineaţă şi conform darului
de băutură al lui, pentru aromă dulce, ofrandă făcută prin
foc DOMNULUI .
42  Aceasta  să  fie  ofrandă  arsă  continuu  prin  toate  gene-
raţiile  voastre,  la  uşa  tabernacolului  întâlnirii,  înaintea
DOMNULUI, unde te voi întâlni, ca să îţi vorbesc .
43  Şi  acolo  voi  întâlni  copiii  lui  Israel  şi  tabernacolul  va  fi
sfinţit prin gloria mea .
44 Şi voi sfinţi tabernacolul întâlnirii şi altarul; voi sfinţi de
asemenea şi pe Aaron şi pe fiii săi, să îmi servească în servi-
ciul preoţesc .
45  Şi  voi  locui  printre  copiii  lui  Israel  şi  voi  fi  Dumnezeul
lor .
46  Şi  vor  şti  că  eu  sunt  DOMNUL  Dumnezeul  lor,  care  i-a
scos  din  ţara  Egiptului,  ca  să  locuiesc  printre  ei:  Eu  sunt
DOMNUL Dumnezeul lor .

CApitoLuL 30

salcâm .

ŞI fă un altar ca să arzi tămâie pe el: să-l faci din lemn de

2 Un cot să fie lungimea lui şi un cot lăţimea lui; să fie pătrat;
şi doi coţi înălţimea lui; coarnele lui să fie la fel;
3 Şi să-l plachezi cu aur pur, partea de sus a acestuia şi părţile
lui de jur împrejur şi coarnele lui; şi să îi faci o coroană de
aur de jur împrejur .
4 Şi să îi faci două inele de aur sub coroana acestuia, la cele
două colţuri ale lui, fă-le pe cele două părţi ale lui; şi ele vor
fi locuri pentru drugi, pentru a-l purta cu totul .
5 Şi fă drugii din lemn de salcâm şi plachează-i cu aur .
6  Şi  să-l  pui  înaintea  perdelei  care  este  lângă  chivotul

60

Exodul  31

mărturiei,  înaintea  şezământului  milei  care  este  deasupra
mărturiei, unde mă voi întâlni cu tine .
7 Şi Aaron să ardă tămâie dulce pe el în fiecare dimineaţă;
când pregăteşte lămpile, va arde tămâie pe el .
8 Şi când Aaron va aprinde lămpile seara, să ardă tămâie pe
el, o tămâie continuă înaintea DOMNULUI prin generaţiile
voastre .
9 Nu aduceţi tămâie străină pe el, nici sacrificiu ars, nici dar
de mâncare; nici nu turnaţi dar de băutură pe el .
10 Şi Aaron să facă o ispăşire pe coarnele lui o dată într-un
an, cu sângele ofrandei pentru păcate, a ispăşirilor; o dată pe
an să facă ispăşire pe el prin generaţiile voastre: este prea-
sfânt DOMNULUI .
11 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
12 Când faci numărătoarea copiilor lui Israel după numărul
lor, atunci fiecare om să dea pentru sufletul lui o răscumpă-
rare  DOMNULUI,  când  îi  numeri;  ca  să  nu  fie  nici  o  plagă
printre ei, când îi numeri .
13 Aceasta să dea, fiecare om care trece între cei ce sunt nu-
măraţi, o jumătate de şekel conform şekelului sanctuarului
(un  şekel  este  douăzeci  de  gerai)  o  jumătate  de  şekel  va  fi
ofrandă DOMNULUI .
14 Fiecare om, care trece între cei ce sunt număraţi, de la vâr-
sta de douăzeci de ani în sus, să dea ofrandă DOMNULUI .
15  Cel  bogat  să  nu  dea  mai  mult  şi  cel  sărac  să  nu  va  dea
mai puţin decât o jumătate de şekel, când ei vor da ofrandă
DOMNULUI, pentru a face ispăşire pentru sufletele voastre .
16 Şi să iei banii de ispăşire, ai copiilor lui Israel, şi să îi rân-
duieşti pentru serviciul tabernacolului întâlnirii, ca aceştia
să  fie  o  amintire  copiilor  lui  Israel  înaintea  DOMNULUI,
pentru a face ispăşire pentru sufletele voastre .
17 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
18 De asemenea fă un lighean de aramă şi piciorul lui de ase-
menea de aramă, pentru a spăla: şi pune-l între tabernacolul
întâlnirii şi altar şi pune apă în el .
19 Pentru ca acolo Aaron şi fiii lui să îşi spele mâinile şi pi-
cioarele lor .
20  Când vor intra în tabernacolul întâlnirii,  să se spele  cu
apă, ca să nu moară; sau când se apropie de altar pentru a
servi şi a arde ofrandă făcută prin foc DOMNULUI;
21 Astfel să îşi mâinile şi picioarele lor, ca să nu moară; şi
le  va  fi  un  statut  pentru  totdeauna,  lui  şi  seminţei  lui  prin
generaţiile lor .
22 ¶ Mai mult, DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
23 Ia-ţi de asemenea dintre cele mai alese mirodenii, smir-
nă pură, cinci sute de şekeli, şi scorţişoară dulce, jumătate,
chiar două sute cincizeci de şekeli, şi trestie dulce, două sute
şi cincizeci de şekeli,
24 Şi casia, cinci sute de şekeli, conform şekelului sanctuaru-
lui şi untdelemn de măsline, un hin;
25 Şi fă-l un untdelemn al sfintei ungeri, un unguent ames-
tecat conform artei parfumierilor: acesta va fi un untdelemn
sfânt al ungerii .
26  Şi  unge  tabernacolul  întâlnirii  cu  el  şi  chivotul
mărturiei,
27 Şi masa şi toate vasele ei şi sfeşnicul şi vasele lui şi altarul
tămâiei,
28 Şi altarul ofrandei arse cu toate vasele lui şi ligheanul şi
piciorul lui .
29 Şi sfinţeşte-le, ca ele să fie preasfinte: orice le atinge va fi
sfânt .
30 Şi unge pe Aaron şi pe fiii săi şi consacră-i, ca ei să îmi

61

servească în serviciul preoţesc .
31 Şi vorbeşte copiilor lui Israel, spunând: Acesta îmi va fi un
untdelemn al sfintei ungeri prin generaţiile voastre .
32 Pe carnea omului să nu fie turnat, nici să nu faceţi un al-
tul asemenea lui, după compoziţia lui: acesta este sfânt şi vă
va fi sfânt .
33 Oricine prepară vreunul asemenea lui, sau oricine pune
din el peste un străin, să fie stârpit din poporul său .
34 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Ia-ţi mirodenii dulci, stac-
te şi onicha şi galbanum; aceste mirodenii dulci cu tămâie
pură: din fiecare să fie aceeaşi cantitate;
35 Şi fă-le un parfum, un unguent conform artei parfumie-
rilor, sărat, pur şi sfânt;
36 Şi pisează o parte din el foarte mărunt şi pune din aces-
ta înaintea mărturiei în tabernacolul întâlnirii, unde mă voi
întâlni cu tine: îţi va fi preasfânt .
37  Şi  cât  despre  parfumul  pe  care  îl  vei  face,  nu  vă  faceţi
din acesta conform compoziţiei lui: el îţi va fi sfânt pentru
DOMNUL .
38 Oricine va face unul asemenea aceluia, să miroase la fel,
să fie stârpit din poporul său .

CApitoLuL 31

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Vezi, am chemat pe nume pe Beţaleel, fiul lui Uri, fiul

lui Hur, din tribul lui Iuda;
3 Şi l-am umplut cu duhul lui Dumnezeu, în înţelepciune şi
în înţelegere şi în cunoaştere şi în tot felul de meşteşuguri,
4 Pentru a concepe lucruri iscusite, pentru a lucra în aur şi
în argint şi în aramă,
5 Şi în tăierea pietrelor, pentru a fi montate şi în sculptarea
lemnului, pentru a lucra în tot felul de meşteşuguri .
6 Şi eu, iată, eu l-am dat împreună cu el pe Aholiab, fiul lui
Ahisama,  din  tribul  lui  Dan;  şi  în  inimile  tuturor  celor  ce
sunt înţelepţi în inimă am pus înţelepciune, ca ei să poată
face tot ce ţi-am poruncit;
7 Tabernacolul întâlnirii şi chivotul mărturiei şi şezământul
milei care este pe ea şi tot mobilierul tabernacolului,
8 Şi masa şi vasele ei şi sfeşnicul pur cu toate vasele lui şi al-
tarul tămâiei,
9  Şi  altarul  ofrandei  arse  cu  toate  vasele  lui  şi  ligheanul  şi
piciorul lui,
10  Şi  hainele  serviciului  şi  veşmintele  sfinte  pentru  preo-
tul Aaron şi veşmintele fiilor săi, pentru a servi în serviciul
preoţesc,
11 Şi untdelemnul pentru ungere şi tămâia dulce pentru lo-
cul sfânt: să facă conform cu tot ceea ce ţi-am poruncit .
12 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
13  Vorbeşte  de  asemenea  copiilor  lui  Israel,  spunând:
Negreşit să ţineţi sabatele mele, căci acesta este un semn în-
tre mine şi voi prin generaţiile voastre; ca să ştiţi că eu sunt
DOMNUL care vă sfinţeşte .
14 Ţineţi sabatul, căci el vă este sfânt; oricine îl spurcă să fie
negreşit dat la moarte, pentru că oricine face vreo lucrare în
el, acel suflet să fie stârpit din poporul său .
15  Şase  zile  să  se  facă  muncă;  dar  în  a  şaptea  este  sabatul
odihnei, sfânt pentru DOMNUL; oricine face vreo muncă în
ziua de sabat, negreşit să fie dat la moarte .
16 De aceea copiii lui Israel să ţină sabatul, ca să ţină sabatul
prin generaţiile lor, ca legământ continuu .
17 Acesta este un semn între mine şi copiii lui Israel pentru
totdeauna, pentru că în şase zile  DOMNUL a făcut cerul şi

Exodul  33

pământul şi în a şaptea zi s-a odihnit şi a fost înviorat .
18  Şi  i-a  dat  lui  Moise,  când  el  a  sfârşit  de  vorbit  cu  el  pe
muntele Sinai, două table ale mărturiei, table de piatră, scri-
se cu degetul lui Dumnezeu .

CApitoLuL 32

ŞI când poporul a văzut că Moise întârzia să coboare de pe

munte, oamenii s-au strâns la Aaron şi i-au spus: Ridică-
te, fă-ne dumnezei care să meargă înaintea noastră; căci, cât
despre acest Moise, omul care ne-a scos din ţara Egiptului,
nu ştim ce i s-a întâmplat .
2  Şi  Aaron  le-a  spus:  Desfaceţi  cerceii  de  aur,  care  sunt  în
urechile soţiilor voastre ale fiilor voştri şi ale fiicelor voastre,
şi aduceţi-i la mine .
3 Şi tot poporul a desfăcut cerceii de aur care erau în urechi-
le lor şi i-au adus la Aaron .
4 Iar el i-a primit din mâna lor; şi după ce le-a făcut un viţel
turnat,  i-a  dat  formă  cu  o  daltă  şi  au  spus:  Israele,  aceştia
sunt dumnezeii tăi, care te-au scos din ţara Egiptului .
5 Şi când Aaron l-a văzut, a construit un altar înaintea lui; şi
Aaron a făcut o proclamaţie şi a spus: Mâine este o sărbătoa-
re pentru DOMNUL .
6 Şi s-au sculat devreme a doua zi şi au oferit ofrande arse şi
au adus ofrande de pace; şi poporul s-a aşezat să mănânce şi
să bea şi s-a ridicat să joace .
7 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Du-te, coboară-te, căci po-
porul tău, pe care l-ai scos din ţara Egiptului, s-au corupt;
8 S-au abătut repede de pe calea pe care le-am poruncit-o; ei
şi-au făcut un viţel turnat şi i s-au închinat şi i-au sacrificat
şi au spus: Aceştia sunt dumnezeii tăi, Israele, care te-au scos
din ţara Egiptului .
9 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Am văzut acest popor şi,
iată, acesta este un popor îndărătnic;
10 De aceea, acum lasă-mă, ca furia mea să se încingă împo-
triva lor şi să îi mistui; şi voi face din tine o naţiune mare .
11  Şi  Moise  a  implorat  pe  DOMNUL  Dumnezeul  său  şi  a
spus: DOAMNE, de ce se încinge furia ta împotriva poporu-
lui tău, pe care l-ai scos din ţara Egiptului cu mare putere şi
cu o mână tare?
12 Pentru ce să vorbească egiptenii şi să spună: Pentru ne-
norocire i-a scos afară, ca să îi ucidă în munţi şi să îi mistuie
de pe faţa pământului? Întoarce-te de la furia ta încinsă şi
pocăieşte-te de acest rău împotriva poporului tău .
13 Adu-ţi aminte de Avraam, de Isaac şi de Israel, servitorii
tăi, cărora le-ai jurat prin tine însuţi şi le-ai spus: Voi înmul-
ţi sămânţa ca stelele cerului şi toată această ţară despre care
am vorbit o voi da seminţei voastre şi o vor moşteni pentru
totdeauna .
14 Şi DOMNUL s-a pocăit de răul pe care s-a gândit să îl facă
poporului său .
15 ¶ Şi Moise s-a întors şi a coborât de pe munte şi cele două
table  ale  mărturiei  erau  în  mâna  sa:  tablele  erau  scrise  pe
amândouă  părţile;  pe  o  parte  şi  pe  cealaltă  parte  erau  ele
scrise .
16 Şi tablele erau lucrarea lui Dumnezeu şi scrisul era scrisul
lui Dumnezeu, gravat pe table .
17 Şi când a auzit Iosua zgomotul poporului pe când strigau,
i-a spus lui Moise: Este zgomot de război în tabără .
18 Dar el a spus: Nu este vocea celor ce strigă din cauza vic-
toriei, nici nu este vocea celor ce strigă din cauză că sunt în-
vinşi, ci aud zgomotul celor ce cântă .
19 Şi s-a întâmplat, imediat ce s-a apropiat el de tabără, că

a  văzut viţelul şi dansul; şi  mânia lui  Moise  s-a  încins  şi  a
aruncat tablele din mâinile sale şi le-a spart sub munte .
20 Şi a luat viţelul pe care l-au făcut şi l-a ars în foc şi l-a mă-
cinat până la pulbere şi a împrăştiat pulberea pe apă şi a făcut
pe copiii lui Israel să bea din ea .
21 ¶ Şi Moise i-a spus lui Aaron: Ce ţi-a făcut poporul acesta,
încât ai adus un aşa mare păcat peste ei?
22 Şi Aaron a spus: Să nu se încingă mânia domnului meu;
cunoşti poporul, că ei sunt puşi pe ticăloşie .
23 Fiindcă mi-au spus: Fă-ne dumnezei, care să meargă îna-
intea noastră, căci cât despre acest Moise, bărbatul care ne-a
scos din ţara Egiptului, nu ştim ce i s-a întâmplat .
24 Iar eu le-am spus: Oricine are ceva aur, să îl desfacă . Aşa că
mi l-au dat; atunci l-am aruncat în foc şi a ieşit acest viţel .
25 Şi după ce Moise a văzut că oamenii erau goi (pentru că
Aaron i-a făcut goi spre ruşinea lor printre duşmanii lor),
26 Atunci Moise a stat în picioare în poarta taberei şi a spus:
Cine  este  de  partea  DOMNULUI?  Acela  să  vină  la  mine .  Şi
toţi fiii lui Levi s-au adunat la el .
27 Iar el le-a spus: Astfel spune DOMNUL Dumnezeu al lui
Israel: Să-şi pună fiecare bărbat sabia la coapsă şi să intre şi
să iasă de la poartă la poartă prin tabără, şi fiecare bărbat să
ucidă pe fratele său şi fiecare bărbat pe însoţitorul său şi fie-
care bărbat pe vecinul său .
28 Şi copiii lui Levi au făcut conform cuvântului lui Moise: şi
au căzut din popor în acea zi în jur de trei mii de bărbaţi .
29 Pentru că Moise a spus: Astăzi, consacraţi-vă pe voi înşivă
DOMNULUI, fiecare bărbat peste fiul său şi peste fratele său,
ca astăzi să dăruiască vouă o binecuvântare .
30 ¶ Şi s-a întâmplat, a doua zi, că Moise a spus poporului:
Aţi păcătuit un mare păcat; şi acum voi urca la  DOMNUL;
poate voi face ispăşire pentru păcatul vostru .
31 Şi Moise s-a întors la DOMNUL şi a spus: Oh, acest popor
a păcătuit un mare păcat şi şi-au făcut dumnezei de aur .
32  Totuşi  acum  dacă  voieşti,  iartă  păcatul  lor;  şi  dacă  nu,
şterge-mă, te rog eu, din cartea ta pe care ai scris-o .
33 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Oricine a păcătuit împo-
triva mea, pe el îl voi şterge din cartea mea .
34 De aceea acum du-te, condu poporul la locul despre care
ţi-am vorbit: iată, Îngerul meu va merge înaintea ta; totuşi în
ziua cercetării, voi pedepsi păcatul lor peste ei .
35 Şi DOMNUL a lovit poporul cu plăgi, pentru că au făcut
viţelul pe care Aaron l-a făcut .

CApitoLuL 33

ŞI DOMNUL i-a spus lui Moise: Pleacă şi urcă de aici, tu

şi poporul pe care l-ai scos din ţara Egiptului, la ţara pe
care am jurat-o lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacob, spunând:
Seminţei tale o voi da,
2 (Şi voi trimite un înger înaintea ta; şi voi alunga pe canaa-
nit, pe amorit, pe hitit şi pe perizit, pe hivit şi pe iebusit):
3 La o ţară în care curge lapte şi miere, căci nu mă voi urca
în mijlocul tău, pentru că tu eşti un popor îndărătnic, ca nu
cumva eu să te mistui pe cale .
4 Şi după ce poporul a auzit aceste veşti rele, au jelit; şi ni-
meni nu a pus pe el ornamentele sale .
5 Pentru că DOMNUL i-a spus lui Moise: Spune copiilor lui
Israel: Voi sunteţi un popor îndărătnic: dintr-odată mă voi
urca în mijlocul tău şi te voi mistui; de aceea acum scoate
ornamentele tale de pe tine, ca să ştiu ce să îţi fac .
6  Şi  copiii  lui  Israel  şi-au  scos  ornamentele  lor  la  muntele
Horeb .

62

Exodul  34

7 ¶ Şi Moise a luat tabernacolul şi l-a ridicat în afara taberei,
departe de tabără şi l-a chemat Tabernacolul întâlnirii . Şi s-a
întâmplat că oricine căuta pe DOMNUL ieşea afară la taber-
nacolul întâlnirii, care era în afara taberei .
8 Şi s-a întâmplat, după ce Moise a ieşit afară la tabernacol,
că tot poporul s-a sculat şi fiecare bărbat a stat în picioare la
uşa cortului său şi s-au uitat după Moise, până ce a intrat în
tabernacol .
9 Şi s-a întâmplat că, pe când Moise a intrat în tabernacol,
coloana  de  nor  a  coborât  şi  a  stat  la  uşa  tabernacolului  şi
DOMNUL a vorbit cu Moise .
10 Şi tot poporul a văzut coloana de nor stând la uşa taber-
nacolului;  şi  tot  poporul  s-a  ridicat  şi  s-a  închinat,  fiecare
bărbat în uşa cortului său .
11 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise faţă în faţă, aşa cum un
bărbat vorbeşte prietenului său . Şi el s-a întors din nou în ta-
bără; dar servitorul său, Iosua, fiul lui Nun, un tânăr, nu s-a
depărtat de tabernacol .
12 ¶ Şi Moise a spus DOMNULUI: Vezi, îmi spui: Adu acest
popor; şi nu mă laşi să ştiu pe cine vei trimite cu mine . Totuşi
ai spus: Te cunosc pe nume şi de asemenea ai găsit har îna-
intea ochilor mei .
13  Şi  acum,  te  rog,  dacă  am  găsit  har  înaintea  ochilor  tăi,
arată-mi acum calea ta, ca să te cunosc, ca să găsesc har în-
aintea ochilor tăi; şi ai în vedere că această naţiune este po-
porul tău .
14  Şi  a  spus:  Prezenţa  mea  va  merge  cu  tine  şi  îţi  voi  da
odihnă .
15 Iar el i-a spus: Dacă prezenţa ta nu merge cu mine, nu ne
urca de aici .
16 Căci în ce va fi cunoscut aici că eu şi poporul tău am găsit
har înaintea ochilor tăi? Nu este în aceea că mergi cu noi?
Astfel vom fi separaţi, eu şi poporul tău, dintre toate popoa-
rele care sunt pe faţa pământului .
17 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Voi face şi lucrul acesta pe
care l-ai vorbit, pentru că ai găsit har înaintea ochilor mei şi
te cunosc pe nume .
18 Iar el a spus: Te implor, arată-mi gloria ta .
19 Iar el a spus: Voi face ca toată bunătatea mea să treacă pe
dinaintea ta şi voi proclama numele DOMNULUI înaintea ta;
şi voi fi cu har către cine voi fi cu har şi voi arăta milă cui voi
arăta milă .
20 Şi a mai spus: Nu poţi vedea faţa mea, căci nici un om nu
mă va vedea şi după aceea să trăiască .
21 Şi DOMNUL a spus: Iată, este un loc lângă mine şi stai în
picioare pe stâncă;
22  Şi  se  va  întâmpla,  în  timp  ce  gloria  mea  trece  pe  lângă
tine, că te voi pune într-o crăpătură a stâncii şi te voi acoperi
cu mâna mea în timp ce trec pe lângă tine;
23 Şi îmi voi retrage mâna şi vei vedea părţile mele din spate,
dar faţa mea nu se va vedea .

CApitoLuL 34

ŞI DOMNUL i-a spus lui Moise: Taie-ţi două table de piatră

asemenea  primelor  şi  voi  scrie  pe  aceste  table  cuvintele

care au fost pe primele table, pe care le-ai spart .
2 Şi fii gata mâine dimineaţă şi urcă-te dimineaţă pe muntele
Sinai şi prezintă-te acolo mie pe vârful muntelui .
3 Şi nici un bărbat să nu urce cu tine, să nu fie văzut nici un
bărbat pe tot muntele; să nu pască nici turmele nici cirezile
înaintea acelui munte .
4  Iar  el  a  tăiat  două  table  de  piatră  asemenea  primelor;  şi

Moise  s-a  sculat  dis-de-dimineaţă  şi  a  urcat  pe  muntele
Sinai,  aşa  cum  DOMNUL  îi  poruncise  şi  a  luat  în  mâna  sa
cele două table din piatră .
5 ¶ Şi DOMNUL a coborât în nor şi a stat cu el acolo şi a pro-
clamat numele DOMNULUI .
6  Şi  DOMNUL  a  trecut  pe  dinaintea  lui  şi  a  proclamat:
DOMNUL,  DOMNUL  Dumnezeu,  milostiv  şi  cu  har,  înde-
lung răbdător şi abundent în bunătate şi adevăr,
7 Păstrând milă pentru mii, iertând nelegiuire şi fărădelege
şi păcat şi în nici un fel nu va cruţa  pe vinovat; pedepsind
nelegiuirea taţilor peste copii şi peste copiii copiilor, până la
a treia şi a patra generaţie .
8 Şi Moise s-a grăbit şi şi-a plecat capul spre pământ şi s-a
închinat .
9  Şi  a  spus:  Dacă  acum  am  găsit  har  înaintea  ochilor  tăi,
Doamne, lasă te rog, ca Domnul meu, să meargă printre noi,
pentru că acesta este un popor îndărătnic; şi iartă nelegiui-
rea noastră şi păcatul nostru şi ia-ne ca moştenirea ta .
10 ¶ Iar el a spus: Iată, fac un legământ: înaintea întregului
tău popor voi face minuni, aşa cum nu s-au mai făcut pe tot
pământul, nici în vreo naţiune; şi tot poporul printre care
tu te afli vor vedea lucrarea DOMNULUI; căci este un lucru
înfricoşător pe care îl voi face cu tine .
11 Ţine ceea ce îţi poruncesc în această zi; iată, alung dina-
intea ta pe amorit şi pe canaanit şi pe hitit şi pe perizit şi pe
hivit şi pe iebusit .
12 Ia seama la tine însuţi, ca nu cumva să faci legământ cu
locuitorii ţării în care mergi, ca nu cumva să fie o cursă în
mijlocul tău;
13 Ci să distrugeţi altarele lor, să spargeţi idolii lor şi să le
tăiaţi dumbrăvile,
14 Pentru că nu te vei închina nici unui alt dumnezeu, pen-
tru că DOMNUL, a cărui nume este Gelos, este un Dumnezeu
gelos;
15 Nu cumva să faci legământ cu locuitorii ţării şi ei să cur-
vească după dumnezeii lor şi să aducă sacrificiu dumnezeilor
lor şi vreunul să te cheme şi să mănânci din sacrificiul lui;
16 Şi să iei dintre fiicele lor pentru fiii tăi şi fiicele lor să cur-
vească după dumnezeii lor şi să facă pe fiii tăi să curvească
după dumnezeii lor .
17 Să nu îţi faci dumnezei turnaţi .
18  ¶  Ţine  sărbătoarea  azimelor .  Mănâncă  şapte  zile  azimă
cum ţi-am poruncit, în timpul lunii Abib, pentru că în luna
Abib ai ieşit din Egipt .
19 Tot ce deschide pântecele este al meu; şi fiecare întâi năs-
cut între vitele tale, fie bou sau oaie .
20 Dar să răscumperi pe întâiul născut al măgăriţei cu un
miel; şi dacă nu îl răscumperi, atunci să îi frângi gâtul . Să
răscumperi pe tot întâiul născut dintre fiii tăi . Şi nici unul să
nu se arate înaintea mea cu mâna goală .
21 Să lucrezi şase zile, dar să te odihneşti în a şaptea zi; să te
odihneşti în timpul aratului şi al secerişului .
22 Şi să ţii sărbătoarea săptămânilor, ale primelor roade ale
secerişului grâului şi sărbătoarea recoltei la sfârşitul anului .
23 De trei ori într-un an toţi copiii tăi de parte bărbătească
să se arate înaintea Domnului DUMNEZEU, Dumnezeul lui
Israel .
24  Pentru  că  voi  arunca  afară  naţiunile  dinaintea  ta  şi  voi
lărgi hotarele tale; nici un om nu va dori ţara ta, când te vei
urca să te arăţi înaintea DOMNULUI Dumnezeul tău, de trei
ori într-un an .
25 Să nu oferi sângele sacrificiului meu cu dospeală; nici să

63

Exodul  36

nu fie lăsat sacrificiul sărbătorii paştelui până dimineaţa .
26 Să aduci primul dintre primele roade ale pământului tău
la casa DOMNULUI Dumnezeul tău . Să nu fierbi un ied în
laptele mamei sale .
27  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Moise:  Scrie-ţi  aceste  cuvinte;
căci  după  tonul  acestor  cuvinte  am  făcut  un  legământ  cu
tine şi cu Israel .
28 ¶ Iar el a fost acolo cu DOMNUL patruzeci de zile şi patru-
zeci de nopţi; nici nu a mâncat pâine, nici nu a băut apă . Şi el
a scris pe table cuvintele legământului, cele zece porunci .
29  Şi  s-a  întâmplat,  când  a  coborât  Moise  de  pe  Muntele
Sinai, şi cele două table ale mărturiei erau în mâna lui Moise
când a coborât de pe munte, că Moise nu ştia că pielea feţei
sale strălucea cât timp a vorbit cu el .
30 Şi când Aaron şi toţi copiii lui Israel au văzut pe Moise,
iată, pielea feţei sale strălucea; şi s-au temut să se apropie de
el .
31 Şi Moise i-a chemat; şi Aaron şi toţi conducătorii adunării
s-au întors la el; şi Moise a vorbit cu ei .
32 Şi după aceea toţi copiii lui Israel s-au apropiat, şi le-a dat
în  poruncă  tot  ceea  ce  DOMNUL  vorbise  cu  el  în  muntele
Sinai .
33 Şi când Moise a încetat să vorbească cu ei şi-a pus un văl
pe faţă .
34 Dar când Moise a intrat înaintea DOMNULUI ca să vor-
bească cu el, el a scos vălul, până când a ieşit . Şi a ieşit şi le-a
spus copiilor lui Israel ceea ce i-a fost poruncit .
35 Şi copiii lui Israel au văzut faţa lui Moise, că pielea feţei lui
Moise strălucea; şi Moise a pus vălul peste faţa sa din nou,
până când a intrat să vorbească cu el .

CApitoLuL 35

ŞI Moise a adunat toată adunarea copiilor lui Israel şi le-a

spus:  Acestea  sunt  cuvintele  pe  care  DOMNUL  le-a  po-

runcit, să le faceţi .
2 Şase zile se va face lucrarea, dar ziua a şaptea vă va fi o zi
sfântă, un sabat de odihnă DOMNULUI: oricine va face vreo
lucrare în ea va fi dat la moarte .
3 Să nu aprindeţi foc în locuinţele voastre în ziua de sabat .
4  Şi  Moise  a  vorbit  întregii  adunări  a  copiilor  lui  Israel,
spunând:  Acesta  este  lucrul  pe  care  Domnul  l-a  poruncit,
spunând:
5  Luaţi  dintre  voi  ofrandă  DOMNULUI;  oricine  are  inimă
voitoare  să  aducă  o  ofrandă  DOMNULUI:  aur  şi  argint  şi
aramă,
6  Şi  albastru  şi  purpuriu  şi  stacojiu  şi  in  subţire  şi  păr  de
capre,
7 Şi piei de berbeci vopsite roşu şi piei de bursuc şi lemn de
salcâm,
8 Şi untdelemn pentru lampă şi mirodenii pentru untdelem-
nul pentru ungere şi pentru tămâia dulce,
9 Şi pietre de onix şi pietre să fie montate pentru efod şi pen-
tru pieptar .
10 Şi fiecare om înţelept în inimă dintre voi să vină şi să facă
tot ceea ce DOMNUL a poruncit:
11 Tabernacolul, cortul lui şi acoperământul lui, copcile lui
şi scândurile lui, drugii lui, coloanele lui şi soclurile lui,
12  Chivotul  şi  drugii  lui,  cu  şezământul  milei  şi  perdeaua
acoperământului,
13  Masa  şi  drugii  ei  şi  toate  vasele  ei  şi  pâinile  punerii
înainte,
14  Sfeşnicul  de  asemenea  pentru  lumină  şi  vasele  lui  şi

lămpile lui, cu untdelemnul pentru lumină .
15 Şi altarul tămâiei şi drugii lui şi untdelemnul pentru un-
gere  şi  tămâia  dulce  şi  perdeaua  pentru  uşă  la  intrarea  în
tabernacol,
16 Altarul ofrandei arse, cu grătarul de aramă, drugii lui şi
toate vasele lui, ligheanul şi piciorul lui,
17 Perdelele curţii, stâlpii ei şi soclurile lor şi perdeaua pen-
tru uşa curţii,
18 Ţăruşii tabernacolului şi ţăruşii curţii şi frânghiile lor,
19 Hainele serviciului, pentru a face serviciul în locul sfânt,
veşmintele sfinte pentru Aaron, preotul, şi veşmintele fiilor
săi, pentru a servi în serviciul de preot .
20 ¶ Şi toată adunarea copiilor lui Israel a plecat din prezenţa
lui Moise .
21 Şi a venit fiecare om a cărui inimă l-a stârnit şi fiecare om
al cărui duh l-a făcut voitor şi au adus ofranda DOMNULUI
pentru lucrarea tabernacolului întâlnirii şi pentru tot servi-
ciul lui şi pentru veşmintele sfinte .
22 Şi au venit, deopotrivă bărbaţi şi femei, atâţia câţi au fost
cu inimă voitoare, şi au adus brăţări şi cercei şi inele şi table,
toate bijuterii din aur; şi fiecare om care a oferit, a oferit o
ofrandă de aur DOMNULUI .
23 Şi toţi la care s-a găsit albastru şi purpuriu şi stacojiu şi in
subţire şi păr de capre şi piei roşii de berbeci şi piei de bur-
suci, le-au adus .
24 Şi fiecare om care a oferit o ofrandă din argint şi aramă
a adus ofranda DOMNULUI; şi toţi la care s-a găsit lemn de
salcâm pentru orice lucrare a serviciului, l-au adus .
25 Şi toate femeile care au fost înţelepte în inimă au tors cu
mâinile lor şi au adus ceea ce au tors, deopotrivă din albastru
şi din purpuriu şi din stacojiu şi din in subţire .
26 Şi toate femeile ale căror inimi le-au stârnit la înţelepciu-
ne au tors păr de capre .
27 Şi conducătorii au adus pietre de onix şi pietre să fie mon-
tate pentru efod şi pentru pieptar;
28 Şi mirodenii şi untdelemn pentru lumină şi pentru unt-
delemnul pentru ungere şi pentru tămâia dulce .
29  Copiii  lui  Israel  au  adus  din  bunăvoinţă  o  ofrandă
DOMNULUI,  fiecare  bărbat  şi  femeie,  a  cărui  inimă  i-a  fă-
cut voitori să aducă pentru toate felurile de lucrări, pe care
DOMNUL le poruncise a fi făcute prin mâna lui Moise .
30 ¶ Şi Moise le-a spus copiilor lui Israel: Vedeţi, DOMNUL
a chemat pe nume pe Beţaleel, fiul lui Uri, fiul lui Hur, din
tribul lui Iuda;
31 Şi l-a umplut cu duhul lui Dumnezeu în înţelepciune, în
înţelegere şi în cunoaştere şi în tot felul de meşteşuguri;
32 Şi pentru a concepe lucruri iscusite, pentru a lucra în aur
şi în argint şi în aramă,
33 Şi în tăierea pietrelor, pentru a fi montate şi în sculptarea
lemnului, pentru a face orice fel de lucrare iscusită .
34 Şi lui şi lui Aholiab, fiul lui Ahisamac, din tribul lui Dan,
le-a pus în inimă să îi înveţe pe alţii .
35 I-a umplut cu înţelepciune a inimii, pentru a lucra tot fe-
lul de lucrări, ale gravorului şi ale meşteşugarului iscusit şi
ale  lucrătorului  în  broderie,  în  albastru  şi  în  purpuriu,  în
stacojiu şi în in subţire şi ale ţesătorului, chiar al celor ce fac
orice fel de lucrare şi al celor ce concep o lucrare iscusită .

CApitoLuL 36

ATUNCI Beţaleel şi Aholiab şi fiecare bărbat înţelept în

inimă, în care DOMNUL a pus înţelepciune şi înţelege-
re ca să cunoască cum să lucreze orice fel de lucrare pentru

64

Exodul  37

serviciul  sanctuarului,  au  lucrat  conform  cu  tot  ceea  ce
DOMNUL poruncise .
2 Şi Moise a chemat pe Beţaleel şi pe Aholiab şi pe fiecare
bărbat înţelept în inimă, în a cărui inimă DOMNUL pusese
înţelepciune,  pe  fiecare  a  cărui  inimă  îl  stârnise  să  vină  la
lucrare, ca să o facă;
3 Şi au primit de la Moise toată ofranda, pe care copiii lui
Israel  au  adus-o  pentru  lucrarea  serviciului  sanctuarului,
pentru a-l face în întregime . Şi încă îi mai aduceau ofrande
de bunăvoie în fiecare dimineaţă .
4  Şi  toţi  bărbaţii  înţelepţi,  care  lucrau  toată  lucrarea  sanc-
tuarului, au venit fiecare bărbat de la lucrarea lui pe care o
făceau;
5  Şi  i-au  vorbit  lui  Moise,  spunând:  Poporul  aduce  mult
mai mult decât este nevoie pentru serviciul lucrării, pe care
DOMNUL a poruncit a o face .
6 Şi Moise a dat poruncă şi au făcut ca aceasta să fie procla-
mată prin toată tabăra, spunând: Nici bărbat, nici femeie să
nu mai facă nici o lucrare pentru ofrandă pentru sanctuar .
Astfel poporul a fost oprit să aducă .
7 Căci materialul lor era suficient pentru toată lucrarea, să o
facă şi chiar prea mult .
8 ¶ Şi fiecare om înţelept în inimă printre cei ce lucrau lucra-
rea tabernacolului a făcut zece covoare din in subţire răsucit
şi albastru şi purpuriu şi stacojiu cu heruvimi, într-o lucrare
iscusită i-a făcut .
9  Lungimea  unui  covor  era  douăzeci  şi  opt  de  coţi  şi  lăţi-
mea unui covor patru coţi; covoarele erau toate de aceeaşi
măsură .
10 Şi el a prins cele cinci covoare, unul de celălalt; şi celelalte
cinci covoare le-a prins unul de celălalt .
11  Şi  a  făcut  cheutori  albastre  la  marginea  unui  covor,  pe
marginea împreunării; şi tot aşa a făcut pe marginea din ca-
păt a celuilalt covor, în îmbinarea a doua .
12 Cincizeci de cheutori a făcut pe un covor şi cincizeci de
cheutori a făcut pe marginea covorului care era în îmbinarea
a două: cheutorile au ţinut un covor de celălalt .
13 Şi a făcut cincizeci de copci din aur şi a prins covoare-
le  unul  de  celălalt  cu  copcile;  astfel  a  devenit  un  singur
tabernacol .
14 ¶ Şi a făcut covoare din păr de capre pentru acoperiş dea-
supra tabernacolului; a făcut unsprezece covoare .
15 Lungimea unui covor era de treizeci de coţi şi patru coţi
era  lăţimea  unui  covor;  cele  unsprezece  covoare  erau  de  o
singură mărime .
16 Şi a îmbinat cinci covoare între ele şi şase covoare între
ele .
17  Şi  a  făcut  cincizeci  de  cheutori  pe  marginea  din  capăt
a  covorului  în  îmbinare  şi  cincizeci  de  cheutori  a  făcut  pe
marginea covorului care se îmbină cu al doilea .
18 Şi a făcut cincizeci de copci din aramă pentru a îmbina
acoperişul împreună, ca să fie unul singur .
19  Şi  pentru  acoperiş,  a  făcut  un  acoperământ  din  piei  de
berbeci vopsite roşu şi un acoperământ din piei de bursuci
deasupra .
20 Şi a făcut, pentru tabernacol, scânduri din lemn de sal-
câm, stând în picioare .
21 Lungimea unei scânduri era de zece coţi şi lăţimea unei
scânduri de un cot şi jumătate .
22 O scândură avea două cepuri, la distanţă egală unul de ce-
lălalt; astfel a făcut pentru toate scândurile tabernacolului .
23  Şi  a  făcut  scânduri  pentru  tabernacol:  douăzeci  de

scânduri pe partea de sud, spre sud;
24 Şi patruzeci de socluri de argint a făcut sub cele douăzeci
de scânduri: două socluri sub o scândură pentru cele două
cepuri  ale  ei  şi  două  socluri  sub  altă  scândură  pentru  cele
două cepuri ale ei .
25  Şi  pentru  cealaltă  parte  a  tabernacolului,  care  este  spre
colţul de nord, a făcut douăzeci de scânduri,
26 Şi cele patruzeci de socluri ale lor din argint: două socluri
sub o scândură şi două socluri sub altă scândură .
27 Şi pentru părţile tabernacolului care sunt spre vest a fă-
cut şase scânduri .
28 Şi două scânduri a făcut pentru colţurile tabernacolului
pe cele două părţi .
29 Şi au fost îmbinate între ele, dedesubt, şi au fost îmbinate
împreună la capul acesteia, într-un singur inel; astfel a făcut
celor două scânduri în ambele colţuri .
30 Şi au fost opt scânduri; şi soclurile lor au fost şaisprezece
socluri de argint, sub fiecare scândură, două socluri .
31 Şi a făcut drugi de lemn de salcâm, cinci pentru scându-
rile uneia din părţile tabernacolului .
32 Şi cinci drugi pentru scândurile celeilalte părţi a taberna-
colului şi cinci drugi pentru scândurile tabernacolului pen-
tru părţile spre vest .
33 Şi a făcut drugul din mijloc să treacă prin scânduri de la
un capăt la celălalt .
34 Şi a placat scândurile cu aur şi le-a făcut inelele din aur
pentru a fi locuri pentru drugi şi a placat drugii cu aur .
35 ¶ Şi a făcut o perdea albastră şi purpurie şi stacojie şi in
subţire răsucit; cu heruvimi a făcut-o într-o lucrare iscusită .
36 Şi i-a făcut patru piloni din lemn de salcâm şi i-a placat
cu aur; cârligele lor erau din aur; şi a turnat pentru ei patru
socluri din argint .
37  Şi  a  făcut  pentru  uşa  tabernacolului  o  perdea  albastră
şi  purpurie  şi  stacojie  şi  din  in  subţire  răsucit,  din  lucrare
brodată,
38 Şi cei cinci stâlpi ale acestuia cu cârligele lor; şi a placat
capitelurile lor şi vergelele lor cu aur; dar cele cinci socluri
ale lor erau de aramă .

CApitoLuL 37

ŞI Beţaleel a făcut chivotul din lemn de salcâm; doi coţi şi

jumătate era lungimea lui şi un cot şi jumătate lăţimea lui

şi un cot şi jumătate înălţimea lui;
2 Şi l-a placat cu aur pur pe dinăuntru şi pe dinafară şi i-a
făcut o coroană de aur de jur împrejur .
3 Şi i-a turnat patru inele de aur, cele patru colţuri ale lui:
două  inele  pe  una  din  părţile  lui  şi  două  inele  pe  cealaltă
parte a lui .
4 Şi a făcut drugi din lemn de salcâm şi i-a placat cu aur .
5 Şi el a pus drugii în inele pe părţile laterale ale chivotului,
ca să poarte chivotul .
6 Şi a făcut acoperământul milei din aur pur; doi coţi şi ju-
mătate era lungimea lui şi un cot şi jumătate lăţimea lui .
7 Şi a făcut doi heruvimi din aur, i-a făcut din aur bătut din-
tr-o  singură  bucată,  la  cele  două  capete  ale  şezământului
milei .
8 Un heruvim la un capăt de o parte şi un alt heruvim la un
capăt pe partea cealaltă; ieşind din şezământului milei a fă-
cut heruvimii pe cele două capete ale lui .
9 Şi heruvimii îşi întindeau aripile lor în sus şi acopereau cu
aripile lor şezământul milei, cu feţele lor privind unul la al-
tul; chiar spre şezământul milei erau feţele heruvimilor .

65

Exodul  38

10 ¶ Şi a făcut masa din lemn de salcâm; doi coţi era lungi-
mea ei şi un cot lăţimea ei şi un cot şi jumătate înălţimea ei;
11 Şi a placat-o cu aur pur şi i-a făcut de jur împrejur o co-
roană de aur .
12 De asemenea i-a făcut o margine cât un lat de palmă de
jur împrejur; şi a făcut o coroană de aur pentru marginea ei
de jur împrejur .
13 Şi a turnat pentru ea patru inele de aur şi a pus inelele în
cele patru colţuri care erau la cele patru picioare ale ei .
14 Inelele erau în faţa marginii în locurile pentru drugii pen-
tru a purta masa .
15 Şi a făcut drugii din lemn de salcâm şi i-a placat cu aur,
pentru a purta masa .
16 Şi a făcut vasele care erau pe masă, farfuriile ei şi lingu-
rile ei şi bolurile ei şi capacele ei cu care să le acopere, din
aur pur .
17 Şi a făcut sfeşnicul din aur pur; a făcut sfeşnicul dintr-o
lucrare din aur bătut; stâlpul lui şi braţul lui, bolurile lui, no-
durile lui şi florile lui erau din aceeaşi lucrare bătută .
18 Şi şase braţe ieşeau din laturile lui: trei braţe ale sfeşnicu-
lui dintr-o parte a lui şi trei braţe ale sfeşnicului din cealaltă
parte a lui;
19 Trei cupe făcute asemenea migdalelor pe un braţ, un nod
şi o floare; şi trei boluri făcute asemenea migdalelor pe alt
braţ, un nod şi o floare; astfel să fie făcute pe cele şase braţe
ieşind din sfeşnic .
20 Şi pe sfeşnic erau patru boluri făcute ca migdale, nodurile
lui şi florile lui;
21 Şi un nod sub două braţe ale lui şi un nod sub două braţe
ale lui şi un nod sub două braţe ale lui, conform celor şase
braţe ieşind din acesta .
22 Nodurile lor şi braţele lor erau la fel; toate acestea erau o
singură lucrare bătută din aur pur .
23 Şi a făcut cele şapte lămpi ale lui şi mucările lui şi cenuşa-
rele lui, din aur pur .
24 Dintr-un talant de aur pur l-a făcut cu toate vasele lui .
25 Şi a făcut altarul pentru tămâie din lemn de salcâm; lun-
gimea lui era un cot şi lăţimea lui un cot; era pătrat; şi doi
coţi era înălţimea lui; coarnele lui erau din aceeaşi bucată .
26 Şi l-a placat cu aur pur, deopotrivă vârful lui şi laturile lui
de jur împrejur şi coarnele lui; de asemenea i-a făcut o co-
roană din aur de jur împrejur .
27 Şi a făcut două inele din aur pentru acesta sub coroana
lui, lângă cele două colţuri ale lui, pe cele două părţi ale lui,
să fie locuri pentru drugi pentru a-l purta cu totul .
28 Şi a făcut drugii din lemn de salcâm şi i-a placat cu aur .
29 Şi a făcut untdelemnul sfânt pentru ungere şi tămâia pură
din mirodenii dulci, conform artei parfumierilor .

CApitoLuL 38

ŞI el a făcut altarul ofrandei arse din lemn de salcâm: cinci

coţi era lungimea lui şi cinci coţi lăţimea lui; era pătrat; şi

trei coţi înălţimea lui .
2  Şi  a  făcut  coarnele  lui  pe  cele  patru  colţuri  ale  acestuia;
coarnele lui erau din aceeaşi bucată şi l-a placat cu aramă .
3  Şi  a  făcut  toate  vasele  altarului,  căldările  şi  lopeţile  şi
oalele  şi  cârligele  pentru  carne  şi  tăvile  pentru  cărbuni,
toate vasele lui le-a făcut din aramă .
4 Şi a făcut pentru altar un grătar din aramă în formă de reţea
sub marginea de sus a lui în jos, până la mijlocul acestuia .
5 Şi a turnat patru inele pentru cele patru capete ale grătaru-
lui din aramă, ca să fie locuri pentru drugi .

6  Şi  a  făcut  drugii  din  lemn  de  salcâm  şi  i-a  placat  cu
aramă .
7 Şi a pus drugii în inele pe laturile altarului, pentru a-l pur-
ta cu totul; a făcut altarul gol pe dinăuntru cu scânduri .
8  Şi  a  făcut  ligheanul  din  aramă  şi  piciorul  lui  din  aramă,
din oglinzile femeilor care se adunau la uşa tabernacolului
întâlnirii .
9 ¶ Şi a făcut curtea: pe partea de sud spre sud, perdelele cur-
ţii erau din in subţire răsucit, de o sută de coţi;
10 Stâlpii lor erau douăzeci şi soclurile lor de aramă, două-
zeci; cârligele stâlpilor şi vergelele lor erau din argint .
11 Şi pentru partea de nord perdelele erau de o sută de coţi,
stâlpii lor erau douăzeci şi soclurile lor din aramă, douăzeci;
cârligele stâlpilor şi vergelele lor din argint .
12 Şi pentru partea de vest erau perdele de cincizeci de coţi,
stâlpii lor zece şi soclurile lor zece; cârligele stâlpilor şi ver-
gelele lor din argint .
13 Şi pentru partea de est spre est, cincizeci de coţi .
14  Perdelele  uneia  din  părţile  porţii  erau  de  cincisprezece
coţi; stâlpii lor, trei, şi soclurile lor, trei .
15 Şi pentru cealaltă parte a porţii curţii, de o parte şi de alta,
erau perdele de cincisprezece coţi; stâlpii lor, trei şi soclurile
lor, trei .
16 Toate perdelele curţii de jur împrejur erau din in subţire
răsucit .
17 Şi soclurile pentru stâlpi erau din aramă; cârligele stâlpi-
lor şi vergelele lor din argint; şi placarea capitelurilor lor era
din argint; şi toţi stâlpii curţii erau înfăşuraţi cu argint .
18 Şi perdeaua pentru poarta curţii era lucrare brodată, din
albastru şi purpuriu şi stacojiu şi in subţire răsucit; şi două-
zeci  de  coţi  era  lungimea  şi  înălţimea  ca  şi  lăţimea  era  de
cinci coţi, corespunzând perdelelor curţii .
19 Şi stâlpii lor erau patru şi soclurile lor din aramă, patru;
cârligele lor din argint şi placarea capitelurilor lor şi vergelele
lor, din argint .
20 Şi ţăruşii tabernacolului şi ai curţii de jur împrejur erau
din aramă .
21 ¶ Aceasta  este  socoteala  tabernacolului,  al  tabernacolu-
lui mărturiei, aşa cum a fost socotită, conform poruncii lui
Moise, pentru serviciul leviţilor, prin mâna lui Itamar, fiul
lui Aaron preotul .
22 Şi Beţaleel, fiul lui Uri, fiul lui Hur, din seminţia lui Iuda,
a făcut tot ceea ce DOMNUL a poruncit lui Moise .
23 Şi cu el a fost Aholiab, fiul lui Ahisama, din tribul lui Dan,
un gravor, un meşteşugar iscusit şi un lucrător cu broderie în
albastru şi în purpuriu şi în stacojiu şi in subţire .
24 Tot aurul care a fost folosit pentru lucrare în toată lucra-
rea locului sfânt, chiar aurul ofrandei, a fost de douăzeci şi
nouă de talanţi şi şapte sute şi treizeci de şekeli, după şekelul
sanctuarului .
25 Şi argintul de la cei ce au fost număraţi din adunare a fost
de o sută de talanţi şi o mie şapte sute şaptezeci şi cinci de
şekeli, după şekelul sanctuarului;
26 O beka pentru fiecare bărbat, adică o jumătate de şekel,
după şekelul sanctuarului, pentru fiecare bărbat care a mers
să fie numărat, de la vârsta de douăzeci de ani în sus, pentru
şase sute trei mii cinci sute cincizeci de bărbaţi .
27 Şi din cei o sută de talanţi de argint au fost turnate soclu-
rile sanctuarului şi soclurile perdelei; o sută de socluri din o
sută de talanţi, un talant pentru un soclu .
28  Şi  din  o  mie  şapte  sute  şaptezeci  şi  cinci  de  şekeli  el  a
făcut cârlige pentru stâlpi şi a placat capitelurile lor şi le-a

66

Exodul  40

înfăşurat .
29 Şi arama ofrandei era de şaptezeci de talanţi şi două mii
patru sute de şekeli .
30 Şi cu aceasta a făcut soclurile uşii tabernacolului întâlni-
rii şi altarul de aramă şi grătarul de aramă pentru acesta şi
toate vasele altarului,
31 Şi soclurile curţii de jur împrejur şi soclurile porţii cur-
ţii  şi  toţi  ţăruşii  tabernacolului  şi  toţi  ţăruşii  curţii  de  jur
împrejur .

CApitoLuL 39

ŞI din albastru şi purpuriu şi stacojiu, au făcut haine pen-

tru  serviciu,  pentru  a  face  serviciul  în  locul  sfânt  şi  au
făcut sfintele veşminte pentru Aaron, precum DOMNUL i-a
poruncit lui Moise .
2 Iar el a făcut efodul din aur, din albastru şi purpuriu şi sta-
cojiu şi in subţire răsucit .
3 Şi au bătut aurul în plăci subţiri şi l-au tăiat în sârme sub-
ţiri, pentru a-l lucra în albastru şi în purpuriu şi în stacojiu şi
în in subţire răsucit, cu lucrare iscusită .
4 Ei au făcut umerarii pentru acesta, ca să îl îmbine; prin cele
două margini a fost acesta îmbinat .
5 Şi brâul făcut cu iscusinţă al efodului său, care era peste
acesta, era din aceeaşi bucată, conform lucrării acestuia, din
aur, din albastru şi purpuriu şi stacojiu şi in subţire răsucit;
aşa cum DOMNUL i-a poruncit lui Moise .
6 Şi au lucrat pietre de onix montate în broşe din aur, gravate
precum sigiliile sunt gravate, cu numele copiilor lui Israel .
7 Şi le-a pus pe umerii efodului, ca să fie pietre pentru amin-
tire  copiilor  lui  Israel,  precum  DOMNUL  i-a  poruncit  lui
Moise .
8 Şi a făcut pieptarul din lucrare iscusită, asemenea lucrării
efodului,  din  aur,  din  albastru  şi  purpuriu  şi  stacojiu  şi  in
subţire răsucit .
9 Era pătrat; au făcut pieptarul dublu: o palmă era lungimea
lui şi o palmă lăţimea lui, dublu .
10  Şi  au  montat  în  acesta  patru  rânduri  de  pietre;  primul
rând a fost un sardiu, un topaz şi un rubin, acesta a fost pri-
mul rând .
11 Şi al doilea rând, un smarald, un safir şi un diamant .
12 Şi al treilea rând, un hiacint, o agată şi un ametist .
13 Şi al patrulea rând, un beril, un onix şi un jasp, ele au fost
montate în broşe de aur în monturile lor .
14 Şi pietrele erau conform cu numele copiilor lui Israel, do-
uăsprezece, conform cu numele lor, asemenea gravurii unui
sigiliu,  fiecare  cu  numele  lui,  conform  celor  douăsprezece
triburi .
15  Şi  au  făcut  peste  pieptar  lanţuri  la  margini,  din  lucrare
împletită din aur pur .
16 Şi au făcut două broşe din aur şi două inele din aur; şi au
pus cele două inele în cele două capete ale pieptarului .
17 Şi au pus cele două lanţuri împletite din aur în cele două
inele la capetele pieptarului .
18 Şi cele două capete ale celor două lanţuri împletite ei le-
au fixat în cele două broşe şi le-au pus pe umerarii efodului,
înaintea acestuia .
19 Şi au făcut două inele din aur şi le-au pus la cele două ca-
pete ale pieptarului, pe marginea acestuia, care era pe partea
efodului înăuntru .
20 Şi au făcut alte două inele din aur şi le-au pus în cele două
părţi ale efodului pe dedesubt, spre partea anterioară a aces-
tuia, înaintea celeilalte îmbinări a lui, deasupra brâului făcut

67

cu iscusinţă al efodului .
21 Şi au legat pieptarul prin inelele sale la inelele efodului cu
un şnur albastru, ca să fie deasupra brâului făcut cu iscusinţă
al efodului şi ca pieptarul să nu fie desprins de efod, precum
DOMNUL i-a poruncit lui Moise .
22  Şi  el  a  făcut  roba  efodului  din  lucrare  ţesută,  toată
albastră .
23  Şi  avea  o  gaură  în  mijlocul  robei,  ca  gaura  unei  tunici
de  zale,  cu  o  bordură  de  jur  împrejurul  găurii,  ca  să  nu  se
sfâşie .
24 Şi au făcut pe marginile robei rodii albastre şi din purpu-
riu şi stacojiu şi in răsucit .
25 Şi au făcut clopoţei din aur pur şi au pus clopoţeii între
rodii pe marginea robei, de jur împrejur între rodii;
26 Un clopoţel şi o rodie, un clopoţel şi o rodie, de jur îm-
prejurul tivului robei pentru a servi, precum DOMNUL i-a
poruncit lui Moise .
27 Şi au făcut tunici din in subţire din lucrare ţesută pentru
Aaron şi pentru fiii lui,
28 Şi o mitră din in subţire şi bonete frumoase din in subţire
şi pantaloni din in din in subţire răsucit,
29 Şi un brâu din in subţire răsucit şi albastru şi purpuriu şi
stacojiu, din lucrare brodată, precum DOMNUL i-a poruncit
lui Moise .
30 Şi au făcut placa sfintei coroane din aur pur şi au scris pe
ea o inscripţie, asemenea gravurilor unui sigiliu: SFINŢENIE
DOMNULUI .
31  Şi  au  prins  de  aceasta  un  şnur  albastru,  ca  să  o  prindă
strâns  sus  peste  mitră,  precum  DOMNUL  i-a  poruncit  lui
Moise .
32  ¶  Astfel  a  fost  terminată  toată  lucrarea  tabernacolului
cortului întâlnirii; şi copiii lui Israel au făcut conform cu tot
ceea ce DOMNUL i-a poruncit lui Moise, astfel au făcut ei .
33 Şi au adus tabernacolul la Moise, cortul şi toată mobila
lui, copcile lui, scândurile lui, drugii lui şi stâlpii lui şi so-
clurile lui,
34 Şi acoperământul din piei roşii de berbeci şi acoperămân-
tul din piei de bursuci şi perdeaua acoperământului,
35 Chivotul mărturiei şi drugii lui şi şezământul milei,
36 Masa şi toate vasele ei şi pâinile punerii înainte,
37 Sfeşnicul pur, cu lămpile lui, cu lămpile pentru a fi puse în
ordine şi toate vasele lui şi untdelemnul pentru lumină,
38 Şi altarul din aur şi untdelemnul pentru ungere şi tămâia
dulce şi perdeaua pentru uşa tabernacolului,
39 Şi altarul din aramă şi grătarul lui din aramă şi drugii lui
şi toate vasele lui, ligheanul şi piciorul lui,
40 Perdelele curţii, stâlpii ei şi soclurile ei şi perdeaua pentru
poarta curţii, frânghiile ei şi ţăruşii ei şi toate vasele servi-
ciului tabernacolului, pentru cortul întâlnirii,
41 Hainele serviciului pentru a face serviciu în locul sfânt şi
sfintele  veşminte  pentru  Aaron  preotul  şi  veşmintele  fiilor
săi, pentru a servi în serviciul preoţesc .
42 Conform cu tot ceea ce DOMNUL i-a poruncit lui Moise,
aşa au făcut copiii lui Israel toată lucrarea .
43  Şi  Moise  a  privit  la  toată  lucrarea  şi,  iată,  ei  au  făcut-o
precum DOMNUL a poruncit, chiar aşa au făcut-o; şi Moise
i-a binecuvântat .

CApitoLuL 40

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 În prima zi a primei luni ridică tabernacolul cortului

întâlnirii .

Exodul  40

3 Şi pune înăuntru chivotul mărturiei şi acoperă chivotul cu
perdeaua .
4 Şi adu înăuntru masa şi aşează în ordine lucrurile care tre-
buie să fie aşezate în ordine pe ea; şi adu înăuntru sfeşnicul
şi aprinde-i lămpile .
5 Şi aşează altarul din aur pentru tămâie înaintea chivotului
mărturiei şi pune perdeaua uşii tabernacolului .
6 Şi aşează altarul ofrandei arse înaintea uşii tabernacolului
cortului întâlnirii .
7 Şi aşează ligheanul între cortul întâlnirii şi altar şi pune
apă în el .
8 Şi pune curtea de jur împrejur şi atârnă perdeaua la poarta
curţii .
9 Şi ia untdelemnul pentru ungere şi unge tabernacolul şi tot
ce este în el şi sfinţeşte-l şi toate vasele lui; şi va fi sfânt .
10 Şi unge altarul ofrandei arse şi toate vasele lui şi sfinţeşte
altarul; şi va fi un altar preasfânt .
11 Şi unge ligheanul şi piciorul său şi sfinţeşte-l .
12 Şi adu pe Aaron şi pe fiii săi la uşa tabernacolului întâlni-
rii şi spală-i cu apă .
13 Şi pune sfintele veşminte peste Aaron şi unge-l şi sfinţeş-
te-l, ca el să îmi servească în serviciul preoţesc .
14 Şi adu pe fiii săi şi îmbracă-i cu haine;
15 Şi unge-i, precum ai uns pe tatăl lor, ca ei să îmi servească
în serviciul preoţesc, pentru că ungerea lor va fi cu adevărat
o preoţie veşnică prin toate generaţiile .
16 ¶ Astfel a făcut Moise, conform cu tot ceea ce DOMNUL
i-a poruncit, aşa a făcut el .
17 Şi s-a întâmplat, în prima lună, în al doilea an, în prima zi
a lunii, că tabernacolul a fost înălţat .
18  Şi  Moise  a  ridicat  tabernacolul  şi  a  fixat  soclurile  aces-
tuia şi a aşezat scândurile lui şi i-a pus drugii şi i-a înălţat
stâlpii .
19 Şi a întins cortul peste tabernacol şi a pus acoperământul
cortului  deasupra, peste el, precum  DOMNUL i-a poruncit
lui Moise .
20 Şi a luat şi a pus mărturia în chivot şi a pus drugii la chi-
vot şi a pus şezământul milei deasupra, peste chivot .
21  Şi  a  adus  chivotul  în  tabernacol  şi  a  pus  perdeaua

acoperământului  şi  a  acoperit  chivotul  mărturiei,  precum
DOMNUL a poruncit lui Moise .
22 Şi a pus masa în cortul întâlnirii, pe partea tabernacolului
spre nord, dincoace de perdea .
23 Şi a pus pâinea prezentării în ordine pe aceasta înaintea
DOMNULUI, precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise .
24 Şi a pus sfeşnicul în cortul întâlnirii, lângă masă, pe par-
tea tabernacolului spre sud .
25  Şi  a  aprins  lămpile  înaintea  DOMNULUI,  precum
DOMNUL i-a poruncit lui Moise .
26  Şi  a  pus  altarul  din  aur  în  cortul  întâlnirii  înaintea
perdelei;
27 Şi a ars tămâie dulce pe acesta, precum DOMNUL i-a po-
runcit lui Moise .
28 Şi a pus perdeaua la uşa tabernacolului .
29 Şi a pus altarul ofrandei arse la uşa tabernacolului cor-
tului întâlnirii şi a oferit pe acesta ofranda arsă şi darul de
mâncare, precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise .
30 Şi a aşezat ligheanul între cortul întâlnirii şi altar şi a pus
apă acolo pentru spălare .
31 Şi Moise şi Aaron şi fiii săi şi-au spălat mâinile şi picioa-
rele acolo;
32 Când au intrat în cortul întâlnirii şi când s-au apropiat de
altar, s-au spălat, precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise .
33 Şi a înălţat curtea de jur împrejurul tabernacolului şi al-
tarului şi a atârnat perdeaua porţii curţii . Astfel Moise a ter-
minat lucrarea .
34  ¶  Atunci  un  nor  a  acoperit  cortul  întâlnirii  şi  gloria
DOMNULUI a umplut tabernacolul .
35 Şi Moise nu a fost în stare să intre în cortul întâlnirii, de-
oarece norul a rămas peste el şi gloria DOMNULUI a umplut
tabernacolul .
36  Şi  după  ce  norul  s-a  ridicat  de  pe  tabernacol,  copiii  lui
Israel au mers înainte în toate călătoriile lor;
37 Dar dacă norul nu s-a ridicat, nu au călătorit până în ziua
în care acesta s-a ridicat .
38 Căci norul DOMNULUI era peste tabernacol în timpul zi-
lei şi foc era peste el în timpul nopţii, înaintea ochilor între-
gii case lui Israel, prin toate călătoriile lor .

68

… Leviticul …

Capitolul 1

ŞI DOMNUL l-a chemat pe Moise şi i-a vorbit din taberna-

colul întâlnirii, spunând:

2 Vorbeşte copiilor lui Israel şi spune-le: Dacă cineva dintre
voi aduce un dar DOMNULUI, să aduceţi darul vostru dintre
vite, din cireadă şi din turmă .
3 ¶ Dacă darul lui este un sacrificiu ars din cireadă, să aducă
o parte bărbătească, fără cusur; să îl aducă după buna sa voie
la uşa tabernacolului întâlnirii înaintea DOMNULUI .
4 Şi să îşi pună mâna pe capul ofrandei arse; şi îi va fi accep-
tată să facă ispăşire pentru el .
5 Şi să înjunghie taurul înaintea DOMNULUI; şi preoţii, fiii
lui  Aaron,  să  aducă  sângele  şi  să  stropească  sângele  lui  de
jur  împrejur  pe  altarul  care  este  lângă  uşa  tabernacolului
întâlnirii .
6 Şi să jupoaie ofranda arsă şi să o taie în bucăţile ei .
7 Şi fiii  preotului Aaron să pună foc peste  altar  şi  să  pună
lemnele în ordine pe foc;
8 Şi preoţii, fiii lui Aaron, să pună bucăţile, capul şi grăsimea
în ordine peste lemnele din focul de pe altar;
9 Dar măruntaiele lui şi picioarele lui să le spele în apă; şi
preotul  să  ardă  totul  pe  altar,  pentru  a  fi  un  sacrificiu  ars,
ofrandă făcută prin foc, de o aromă dulce DOMNULUI .
10  ¶  Şi  dacă  darul  lui  este  din  turme,  adică  dintre  oi,  sau
dintre capre, pentru un sacrificiu ars, să aducă o parte băr-
bătească, fără cusur .
11 Şi să îl înjunghie pe partea altarului dinspre nord înaintea
DOMNULUI; şi preoţii, fiii lui Aaron, să stropească sângele
lui pe altar de jur împrejur .
12 Şi să îl taie în bucăţile lui cu capul lui şi grăsimea lui; şi
preotul să le pună în ordine pe lemne, în focul de pe altar;
13 Dar să spele măruntaiele şi picioarele cu apă şi preotul să
le aducă pe toate şi să le ardă pe altar; este un sacrificiu ars,
ofrandă făcută prin foc, de o aromă dulce DOMNULUI .
14 Şi dacă sacrificiul ars pentru darul său DOMNULUI este
dintre păsări, atunci să aducă darul său dintre turturele, sau
dintre pui de porumbei .
15 Şi preotul să îl aducă la altar şi să îi smulgă capul şi să îl
ardă pe altar; şi sângele lui să fie stors la marginea altarului;
16 Şi să îi smulgă guşa cu penele ei şi să o arunce lângă altar
în partea de est, lângă locul cenuşii;
17 Şi să despice pasărea cu aripile ei, dar să nu o împartă în
două; şi preotul să o ardă pe altar, peste lemnele care sunt în
foc; este un sacrificiu ars, ofrandă făcută prin foc, de o aromă
dulce DOMNULUI .

CApitoLuL 2

ŞI când va aduce cineva un dar de mâncare DOMNULUI,

darul lui să fie din floarea făinii; şi să toarne untdelemn

pe el şi să pună tămâie pe el;
2 Şi să îl aducă fiilor lui Aaron, preoţii, şi să ia din el, din făi-
nă, o mână a sa plină şi din untdelemnul lui, cu toată tămâia
lui;  şi  preotul  să  ardă  amintirea  lui  pe  altar,  să  fie  ofrandă
făcută prin foc, de o aromă dulce DOMNULUI;
3  Şi  rămăşiţa  din  darul  de  mâncare  să  fie  a  lui  Aaron  şi  a
fiilor  săi;  este  un  lucru  preasfânt  al  darurilor  DOMNULUI,
făcute prin foc .
4  Şi  dacă  aduci  ca  dar,  un  dar  de  mâncare  copt  în  cuptor,
să  fie  din  turte  nedospite  din  floarea  făinii  amestecată  cu

69

untdelemn, sau biscuiţi nedospiţi unşi cu untdelemn .
5 Şi dacă darul tău este un dar de mâncare copt într-o tavă, să
fie din floarea făinii nedospită, amestecată cu untdelemn .
6 Să îl împarţi în bucăţi şi să torni untdelemn peste el, este
un dar de mâncare .
7 Şi dacă darul tău este un dar de mâncare copt în tigaie, să
fie făcut din floarea făinii amestecată cu untdelemn .
8 Şi să aduci DOMNULUI darul de mâncare ce este făcut din
aceste lucruri; şi când acesta este prezentat preotului, el să îl
aducă la altar .
9 Şi preotul să ia din darul de mâncare o amintire din acesta
şi să îl ardă pe altar, este ofrandă făcută prin foc, de o aromă
dulce DOMNULUI .
10 Şi ce rămâne din darul de mâncare să fie a lui Aaron şi a
fiilor săi; este un lucru preasfânt al ofrandelor DOMNULUI
făcute prin foc .
11 ¶ Nici un dar de mâncare, pe care îl aduceţi DOMNULUI,
să nu fie făcut cu dospeală, pentru aceasta să nu ardeţi ni-
mic  dospit,  nici  ceva  cu  miere,  în  nici  una  din  ofrandele
DOMNULUI făcute prin foc .
12  Cât  despre  ofranda  primelor  roade,  să  le  aduceţi
DOMNULUI,  dar  să  nu  fie  arse  pe  altar  pentru  o  aromă
dulce .
13  Şi  fiecare  dar  al  darului  tău  de  mâncare  să  îl  sărezi  cu
sare;  şi  să  nu  permiţi  sării  legământului  Dumnezeului  tău
să lipsească din darul tău de mâncare; cu toate darurile tale
să oferi sare .
14 Şi dacă aduci DOMNULUI un dar de mâncare din primele
tale roade, să oferi spice verzi de grâne uscate în foc pentru
darul de mâncare din primele roade, sau grăunţe din spice
coapte şi pisate .
15 Şi să pui untdelemn pe el şi să pui tămâie pe el, este un
dar de mâncare .
16 Şi preotul să ardă partea luată ca amintire din acesta, din
grăunţele pisate ale acestuia, din untdelemnul acestuia, cu
toată tămâia lui; este ofrandă făcută prin foc DOMNULUI .

CApitoLuL 3

ŞI dacă darul său este un sacrificiu al ofrandelei de pace,

dacă îl aduce din cireadă, fie parte bărbătească, fie parte

femeiască, să îl aducă, fără cusur, înaintea DOMNULUI .
2 Şi să îşi pună mâna sa pe capul darului său şi să îl înjunghie
la  uşa  tabernacolului  întâlnirii;  şi  preoţii,  fiii  lui  Aaron  să
stropească sângele pe altar de jur împrejur .
3 Şi să aducă din sacrificiul ofrandei de pace, ofrandă făcută
prin foc DOMNULUI; grăsimea care acoperă măruntaiele şi
toată grăsimea care este pe măruntaie,
4  Şi  cei  doi  rinichi  şi  grăsimea  care  este  pe  ei,  care  este  pe
coapse şi lobul de pe ficat cu rinichii, să le scoată .
5 Şi fiii lui Aaron să le ardă pe altar pe sacrificiul ars, pe lem-
nele de pe foc; este ofrandă făcută prin foc, de o aromă dulce
DOMNULUI .
6 ¶ Şi dacă darul lui, ca un sacrificiu al ofrandei de pace pen-
tru  DOMNUL,  este  din  turmă,  parte  bărbătească  sau  parte
femeiască, să îl aducă, fără cusur .
7 Dacă aduce un miel, ca ofranda sa, atunci să îl aducă îna-
intea DOMNULUI .
8  Şi  să  îşi  pună  mâna  pe  capul  darului  său  şi  să  îl  înjun-
ghie  înaintea  tabernacolului  întâlnirii;  şi  fiii  lui  Aaron  să

Leviticul  4

stropească sângele lui pe altar, de jur împrejur .
9 Şi să aducă din sacrificiul ofrandei de pace, ofrandă făcu-
tă prin foc pentru DOMNUL; grăsimea acestuia şi întreaga
noadă, să o scoată de pe osul spinării; şi grăsimea care aco-
peră măruntaiele şi toată grăsimea care este pe măruntaie,
10 Şi cei doi rinichi şi grăsimea care este pe ei, care este pe
coapse şi lobul de pe ficat cu rinichii, să le scoată .
11 Şi preotul să le ardă pe altar, aceasta este mâncarea din
ofranda făcută prin foc DOMNULUI .
12 Şi dacă darul său este o capră, atunci să o aducă înaintea
DOMNULUI .
13 Şi să îşi pună mâna pe capul ei şi să o înjunghie înaintea
tabernacolului întâlnirii; şi fiii lui Aaron să stropească sân-
gele ei pe altar, de jur împrejur .
14 Şi să aducă darul său din aceasta, ofrandă făcută prin foc
DOMNULUI;  grăsimea  care  acoperă  măruntaiele  şi  toată
grăsimea care este pe măruntaie,
15 Şi cei doi rinichi şi grăsimea care este pe ei, care este pe
coapse şi lobul de pe ficat cu rinichii, să le scoată .
16 Şi preotul să le ardă pe altar; aceasta este mâncarea din
ofranda  făcută  prin  foc,  de  o  aromă  dulce,  toată  grăsimea
este a DOMNULUI .
17 Acesta să fie un statut continuu pentru generaţiile voas-
tre, prin toate locuinţele voastre: Să nu mâncaţi nici grăsime
nici sânge .

CApitoLuL 4

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2  Vorbeşte  copiilor  lui  Israel,  zicând:  Dacă  un  suflet  va
păcătui din ignoranţă împotriva oricăreia dintre poruncile
DOMNULUI, referitor la lucruri care nu trebuiesc făcute, şi
va lucra împotriva oricăreia dintre ele;
3  Dacă  preotul,  care  este  uns  păcătuieşte  conform  cu  pă-
catul  poporului,  atunci  el  să  aducă  DOMNULUI  pentru
păcatul său, pe care l-a păcătuit, un taur tânăr, fără cusur,
DOMNULUI, ca ofrandă pentru păcat .
4 Şi să aducă taurul la uşa tabernacolului întâlnirii înaintea
DOMNULUI; şi să îşi pună mâna pe capul taurului şi să în-
junghie taurul înaintea DOMNULUI .
5 Şi preotul, care este uns, să ia din sângele taurului şi să îl
aducă la tabernacolul întâlnirii;
6 Şi preotul să îşi înmoaie degetul în sânge şi să stropească
din sângele taurului de şapte ori înaintea DOMNULUI, îna-
intea perdelei sanctuarului .
7  Şi  preotul  să  pună  din  sânge,  înaintea  DOMNULUI,  pe
coarnele altarului de tămâie dulce, care este în tabernacolul
întâlnirii; şi să toarne tot sângele taurului al ofrandei arse la
baza altarului, care este la uşa tabernacolului întâlnirii .
8 Şi să scoată din el toată grăsimea taurului pentru ofran-
da pentru păcat; grăsimea care acoperă măruntaiele şi toată
grăsimea care este pe măruntaie .
9  Şi  cei  doi  rinichi  şi  grăsimea  care  este  pe  ei,  care  este  pe
coapse şi lobul de pe ficat cu rinichii, pe acestea să le scoată,
10 Precum a fost scoasă din taurul sacrificiului ofrandei de
pace; şi preotul să le ardă pe altarul ofrandei arse .
11 Şi pielea taurului şi toată carnea lui, cu capul lui şi cu pi-
cioarele lui şi măruntaiele lui şi balega lui,
12 Chiar întregul taur să-l ducă în afara taberei la un loc cu-
rat, unde este turnată cenuşa, şi să îl ardă cu foc, pe lemne;
să fie ars acolo unde este turnată cenuşa .
13  ¶  Şi  dacă  întreaga  adunare  a  lui  Israel  păcătuieşte  din
ignoranţă şi lucrul este ascuns de ochii adunării şi ei au făcut

ceva împotriva oricăreia dintre poruncile DOMNULUI, refe-
ritor la lucruri care nu trebuiesc făcute, şi sunt vinovaţi,
14 Când păcatul, pe care l-au păcătuit este cunoscut, aduna-
rea să aducă un taur tânăr pentru păcat şi să îl aducă înaintea
tabernacolului întâlnirii .
15 Şi bătrânii adunării să îşi pună mâinile pe capul tauru-
lui înaintea DOMNULUI şi taurul să fie înjunghiat înaintea
DOMNULUI .
16 Şi preotul, care este uns, să aducă din sângele taurului la
tabernacolul întâlnirii;
17 Şi preotul să îşi înmoaie degetul în sânge şi să îl stropeas-
că de şapte ori înaintea DOMNULUI, înaintea perdelei .
18 Şi să pună câtva din sânge pe coarnele altarului, care este
înaintea DOMNULUI, care este în tabernacolul întâlnirii, şi
să toarne tot sângele la baza altarului pentru ofrandele arse,
care este la uşa tabernacolului întâlnirii .
19 Şi să îi scoată toată grăsimea şi să o ardă pe altar .
20 Şi să facă cu taurul precum a făcut cu taurul pentru ofran-
dă pentru păcat, astfel să facă el cu acesta şi preotul să facă
ispăşire pentru ei, şi acesta să le fie iertat .
21 Şi el să care taurul în afara taberei şi să îl ardă precum l-a
ars pe primul taur, aceasta este ofrandă pentru păcat, pentru
adunare .
22 ¶ Când un conducător a păcătuit şi a făcut ceva din igno-
ranţă  împotriva  oricăreia  dintre  poruncile  DOMNULUI
Dumnezeul său, referitor la lucruri care nu trebuiesc făcute,
şi este vinovat,
23 Sau dacă păcatul său, în care a păcătuit, ajunge la cunoaş-
terea  sa,  el  să-şi  aducă  darul,  un  ied  dintre  capre,  o  parte
bărbătească, fără cusur;
24 Şi să îşi pună mâna pe capul ţapului şi să îl înjunghie în
locul unde ei înjunghie ofranda arsă, înaintea DOMNULUI,
aceasta este ofrandă pentru păcat .
25 Şi preotul să ia din sângele ofrandei pentru păcat, cu de-
getul său, şi să îl pună pe coarnele altarului ofrandei arse şi
să toarne sângele lui la baza altarului pentru ofranda arsă .
26 Şi să îi ardă toată grăsimea pe altar, precum grăsimea sa-
crificiului ofrandelor de pace; şi preotul să facă ispăşire pen-
tru el, referitor la păcatul lui, şi acesta îi va fi iertat .
27 ¶ Şi dacă oricine dintre oamenii de rând păcătuieşte din
ignoranţă, făcând ceva împotriva oricăreia dintre poruncile
DOMNULUI, referitor la lucruri care nu trebuiesc făcute, şi
este vinovat,
28  Sau  dacă  păcatul  său,  pe  care  l-a  păcătuit  ajunge  la  cu-
noaşterea sa, atunci să îşi aducă darul: un ied dintre capre,
parte  femeiască  fără  cusur,  pentru  păcatul  său  pe  care  l-a
păcătuit .
29 Şi să îşi pună mâna pe capul ofrandei pentru păcat şi să
înjunghie ofranda pentru păcat în locul unde se face ofranda
arsă .
30 Şi preotul să ia din sângele ei cu degetul său şi să îl pună
pe coarnele altarului al ofrandei arse şi să toarne tot sângele
ei la baza altarului .
31 Şi să scoată toată grăsimea acesteia, precum este scoasă
grăsimea de la sacrificiul ofrandelor de pace; şi preotul să o
ardă pe altar pentru o aromă dulce DOMNULUI; şi preotul să
facă ispăşire pentru el şi acesta să îi fie iertat .
32  Şi  dacă  el  aduce  un  miel  ca  ofrandă  pentru  păcat,  el  să
aducă o parte femeiască fără cusur .
33 Şi să îşi pună mâna pe capul ofrandei pentru păcat şi să o
înjunghie ca ofrandă pentru păcat în locul unde ei înjunghie
ofranda arsă .

70

Leviticul  6

34 Şi preotul să ia din sângele ofrandei pentru păcat cu dege-
tul său şi să îl pună pe coarnele altarului pentru ofranda arsă
şi să toarne tot sângele ei la baza altarului;
35  Şi  să  scoată  toată  grăsimea  ei,  precum  este  scoasă  gră-
simea  mielului  de  la  sacrificiul  ofrandelor  de  pace;  şi  pre-
otul să le ardă pe altar, conform ofrandelor făcute prin foc
DOMNULUI; şi preotul să facă ispăşire pentru păcatul lui pe
care l-a făcut şi acesta îi va fi iertat .

CApitoLuL 5

ŞI dacă un suflet păcătuieşte şi aude vocea jurământului şi

este martor, fie că a văzut, fie că a cunoscut aceasta, dacă

el nu rosteşte aceasta, atunci el să poarte nelegiuirea sa .
2 Sau dacă un suflet atinge vreun lucru necurat, fie trupul
mort al unei fiare necurate, fie trupul mort al unei vite ne-
curate, fie trupul mort al vreunei târâtoare necurate şi dacă
aceasta este ascunsă de el, el de asemenea să fie necurat şi
vinovat .
3  Sau  dacă  atinge  necurăţia  unui  om,  oricare  ar  fi  această
necurăţie prin care este pângărit şi aceasta este ascunsă de
el; când el va şti, să fie vinovat .
4 Sau dacă un suflet jură, rostind cu buzele să facă rău, sau
să  facă  bine,  orice  rosteşte  un  om,  cu  jurământ  şi  aceasta
este  ascunsă  de  el;  când  va  şti,  să  fie  vinovat  într-una  din
acestea .
5 Şi aşa să fie, când va fi vinovat într-unul din aceste lucruri,
el să mărturisească în ce a păcătuit;
6 Şi să aducă DOMNULUI ofranda sa pentru fărădelege, pen-
tru  păcatul  său  pe  care  l-a  păcătuit,  o  parte  femeiască  din
turmă, un miel sau un ied dintre capre, ca ofrandă pentru
păcat; şi preotul să facă ispăşire pentru el referitor la păcatul
lui .
7 ¶ Şi dacă nu este în stare să aducă un miel, atunci să aducă
DOMNULUI pentru păcatul său ce l-a făcut, două turturele
sau doi porumbei tineri; unul ca ofrandă pentru păcat şi ce-
lălalt ca ofrandă arsă .
8 Şi să le aducă preotului, care să aducă ceea ce este ca ofran-
dă pentru păcat mai întâi şi să îi smulgă capul de pe gâtul ei,
dar să nu o rupă în două bucăţi;
9 Şi să stropească din sângele ofrandei pentru păcat pe latu-
ra altarului; şi restul sângelui să îl stoarcă la baza altarului,
aceasta este ofrandă pentru păcat .
10 Şi să îl aducă pe al doilea ca ofrandă arsă, conform obice-
iului; şi preotul să facă ispăşire pentru el, pentru păcatul lui
pe care l-a păcătuit, şi îi va fi iertat .
11 Dar dacă el nu este în stare să aducă două turturele, sau
doi pui de porumbei, atunci cel ce a păcătuit să aducă pentru
darul său, a zecea parte dintr-o efă de floarea făinii, ca ofran-
dă pentru păcat; să nu pună untdelemn peste ele, nici să nu
pună tămâie în ea, pentru că este ofrandă pentru păcat .
12 Apoi să o aducă la preot şi preotul să ia o mână plină din
ea,  o  amintire  a  ei  şi  o  să  ardă  pe  altar,  conform  ofrande-
lor făcute prin foc DOMNULUI, aceasta este ofrandă pentru
păcat .
13 Şi preotul să facă ispăşire pentru el referitor la păcatul lui
pe care l-a păcătuit într-una din acestea şi îi va fi iertat; şi ce
rămâne să fie a preotului, ca dar de mâncare .
14 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
15  Dacă  un  suflet  face  un  păcat  şi  păcătuieşte  din  igno-
ranţă,  în  lucrurile  sfinte  ale  DOMNULUI,  atunci  el  să  adu-
că  DOMNULUI  pentru  păcatul  său,  un  berbec  fără  cusur
din turme, cu preţuirea ta în şekeli de argint, după şekelul

sanctuarului, ca ofrandă pentru fărădelege;
16 Şi în ce a păcătuit împotriva lucrului sfânt, să plătească
înapoi şi să adauge a cincea parte la ea şi să o dea preotului;
şi preotul să facă ispăşire pentru el cu berbecul ofrandei pen-
tru fărădelege şi păcatul îi va fi iertat .
17 Şi dacă un suflet păcătuieşte şi face oricare din aceste lu-
cruri  care  sunt  interzise,  prin  poruncile  DOMNULUI,  a  fi
făcute; chiar dacă nu a ştiut, totuşi este vinovat şi va purta
nelegiuirea sa .
18 Şi să aducă preotului un berbec, fără cusur, din turmă cu
preţuirea ta, ca ofrandă pentru fărădelege; şi preotul să facă
ispăşire pentru el referitor la ignoranţa lui, în care a greşit şi
despre care nu a ştiut şi păcatul îi va fi iertat .
19 Aceasta este ofrandă pentru fărădelege, a păcătuit negre-
şit împotriva DOMNULUI .

CApitoLuL 6

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2  Dacă  un  suflet  păcătuieşte  şi  face  un  păcat  împotriva
DOMNULUI şi minte pe aproapele său în ceea ce i-a fost pre-
dat să păstreze, sau în părtăşie, sau într-un lucru luat prin
violenţă, sau şi-a înşelat aproapele;
3 Sau a găsit ceea ce era pierdut şi minte referitor la aceasta şi
jură în mod fals, în oricare din toate acestea, pe care omul le
face, păcătuind în acestea,
4 Atunci astfel să fie, deoarece a păcătuit şi este vinovat, să
restaureze ceea ce a luat în mod violent, sau lucrul pe care
l-a dobândit în mod înşelător, sau ceea ce i-a fost predat să
păstreze, sau lucrul pierdut pe care l-a găsit,
5 Sau tot despre ceea ce a jurat în mod fals, să restaureze întru
totul şi să adauge a cincea parte în plus la acesta, şi să îl dea
celui ce îi aparţine în ziua ofrandei sale pentru fărădelege .
6 Şi să aducă DOMNULUI ofranda sa pentru fărădelege, un
berbec  fără  cusur  din  turmă,  cu  preţuirea  ta,  ca  ofrandă
pentru fărădelege, adusă preotului;
7 Şi preotul să facă ispăşire pentru el înaintea DOMNULUI
şi să fie iertat pentru orice lucru, tot ceea ce el a făcut în căl-
carea legii .
8 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
9 Porunceşte lui Aaron şi fiilor săi, zicând: Aceasta este legea
ofrandei arse: Este ofranda arsă, din cauza arderii ei pe al-
tar toată noaptea, până dimineaţa, şi focul altarului să ardă
continuu pe el .
10 Şi preotul să se îmbrace cu hainele sale de in şi izmenele
sale de in să le pună peste carnea sa, şi să ridice cenuşa pe
care focul a mistuit-o cu ofranda arsă pe altar, şi să o pună
lângă altar .
11 Şi să îşi scoată hainele şi să se îmbrace cu alte haine, şi să
care cenuşa în afara taberei la un loc curat .
12 Şi focul de pe altar să ardă pe el; să nu se stingă; şi preotul
să ardă lemne pe el în fiecare dimineaţă şi să pună în ordine,
peste acestea, ofranda arsă; şi să ardă pe el grăsimea ofran-
delor de pace .
13  Focul  să  ardă  continuu  pe  altar;  să  nu  se  stingă
niciodată .
14 ¶ Şi aceasta este legea ofrandei de mâncare: fiii lui Aaron
să o aducă înaintea DOMNULUI, înaintea altarului .
15 Şi să îşi ia din ea o mână plină de făină, din darul de mân-
care şi din untdelemnul ei, şi toată tămâia care este deasu-
pra ofrandei de mâncare şi să ardă pe altar, ca aromă dulce,
amintirea sa, adusă DOMNULUI .
16 Şi rămăşiţa ei, Aaron şi fiii săi să o mănânce, cu azime să

71

Leviticul  7

fie aceasta mâncată în locul sfânt; în curtea tabernacolului
întâlnirii să o mănânce .
17 Să nu fie coaptă cu dospeală . Eu le-am dat-o ca parte a lor
din ofrandele mele făcute prin foc; este preasfântă, precum
este ofranda pentru păcat şi ofranda pentru fărădelege .
18 Toţi cei de parte bărbătească, dintre copiii lui Aaron, să
mănânce din aceasta . Este un statut pentru totdeauna în ge-
neraţiile  voastre,  referitor  la  ofrandele  DOMNULUI  făcute
prin foc; fiecare bărbat ce le atinge să fie sfânt .
19 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
20 Aceasta este darul lui Aaron şi al fiilor săi, pe care să îl
aducă DOMNULUI în ziua în care este uns; a zecea parte din-
tr-o efă de floarea făinii ca un continuu dar de mâncare, ju-
mătate din ea dimineaţa şi jumătate din ea, noaptea .
21 Într-o tavă să fie făcută cu untdelemn, şi când este coaptă
să o aduci înăuntru, şi bucăţile coapte din darul de mâncare
să le oferi ca aromă dulce DOMNULUI .
22 Şi preotul, dintre fiii lui, care, este uns în locul lui, să o adu-
că, acesta este un statut pentru totdeauna adus DOMNULUI,
să fie arsă în întregime .
23 Pentru ca fiecare dar de mâncare, pentru preot, să fie ars
în întregime, acesta să nu fie mâncat .
24 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:
25 Vorbeşte lui Aaron şi fiilor săi, spunând: Aceasta este le-
gea ofrandei pentru păcat: În locul unde ofranda arsă este
înjunghiată să fie şi ofranda pentru păcat înjunghiată înain-
tea DOMNULUI, ea este preasfântă .
26 Preotul, care o aduce pentru păcat să o mănânce, în locul
sfânt să fie mâncată, în curtea tabernacolului întâlnirii .
27 Orice va atinge carnea acesteia să fie sfânt; şi când este
stropit din sângele ei peste orice haină, tu să speli ce a fost
stropit în locul sfânt .
28 Dar vasul de lut în care aceasta este fiartă să fie spart; şi
dacă este fiartă într-o oală de aramă, aceasta să fie deopotri-
vă frecată şi clătită în apă .
29 Toţi cei de parte bărbătească dintre preoţi să o mănânce,
aceasta este preasfântă .
30 Şi nici o ofrandă pentru păcat, din care este adus sânge
în tabernacolul întâlnirii pentru a face ispăşire cu el în locul
sfânt, să nu fie mâncată, să fie arsă în foc .

CApitoLuL 7

este preasfântă .

ÎN acelaşi fel aceasta este legea ofrandei pentru fărădelege,

2 În locul unde ei înjunghie ofranda arsă, acolo să înjunghie
ofranda pentru fărădelege, şi sângele ei să îl stropească peste
altar de jur împrejur .
3 Şi să aducă din aceasta toată grăsimea ei; noada şi grăsimea
care acoperă măruntaiele,
4  Şi  cei  doi  rinichi  şi  grăsimea  care  este  pe  ei,  care  este  pe
coapse şi lobul de pe ficat cu rinichii, pe acestea să le scoată;
5 Şi preotul să ardă acestea pe altar ca ofrandă făcută prin
foc DOMNULUI, aceasta este ofrandă pentru fărădelege .
6 Fiecare bărbat dintre preoţi să mănânce din aceasta; ea să
fie mâncată în locul sfânt, este preasfântă .
7 Precum este ofranda pentru păcat, astfel este ofranda pen-
tru fărădelege, este o singură lege pentru ele, preotul, care
face ispăşire cu ea, o va avea .
8 Şi preotul care aduce ofranda arsă a oricărui bărbat, preo-
tul să ia pentru el pielea ofrandei arse, pe care el a adus-o .
9 Şi darul de mâncare, copt în cuptor, şi tot ce este gătit în
tigaie şi în tavă, să fie a preotului care o aduce .

10 Şi fiecare dar de mâncare, amestecat cu untdelemn şi us-
cat, îl vor avea toţi fiii lui Aaron, a unuia ca şi a celuilalt .
11 ¶ Şi aceasta este legea sacrificiului ofrandelor de pace, pe
care să îl aducă DOMNULUI .
12 Dacă aduce ca mulţumire, să aducă cu sacrificiul de mul-
ţumire, turte nedospite, amestecate cu untdelemn, şi biscuiţi
nedospiţi, unşi cu untdelemn, şi turte amestecate cu untde-
lemn, din floarea făinii, prăjite .
13 Pe lângă turte, să ofere ca daruri ale sale, pâine dospită cu
sacrificiul de mulţumire al ofrandelor sale de pace .
14 Şi din acestea să aducă unul din darul întreg ca dar ridicat
pentru DOMNUL, şi să fie a preotului care stropeşte sângele
ofrandelor de pace .
15 Şi carnea sacrificiului ofrandelor sale de pace pentru mul-
ţumiri să fie mâncată în aceeaşi zi în care este adusă; să nu
lase nimic din ea până dimineaţa .
16 Dar dacă sacrificiul ofrandei sale este un lucru jurat, sau
ofrandă de bunăvoie, aceasta să fie mâncată în aceeaşi zi în
care este adus sacrificiul lui; şi a doua zi, de asemenea să fie
mâncată rămăşiţa acesteia;
17  Dar  rămăşiţa  din  carnea  sacrificiului  care  rămâne  în  a
treia zi să fie arsă cu foc .
18  Şi  dacă  ceva  din  carnea  sacrificiului  ofrandelor  sale  de
pace este mâncată în a treia zi, aceasta să nu fie acceptată,
nici imputată celui ce a adus-o, să fie o urâciune şi sufletul ce
o mănâncă va purta nelegiuirea sa .
19 Şi carnea ce atinge orice lucru necurat să nu fie mâncată,
să fie arsă cu foc; şi cât despre carne, tot cel ce este curat să
mănânce din ea .
20 Dar sufletul care mănâncă din carnea sacrificiului ofran-
delor  de  pace,  care  aparţine  DOMNULUI,  având  necurăţia
lui asupra lui, chiar acel suflet să fie stârpit din poporul său .
21 Mai mult, sufletul ce va atinge orice lucru necurat, ca ne-
curăţia unui om sau orice vită necurată sau orice lucru urâ-
cios şi necurat, şi va mânca din carnea sacrificiului ofrande-
lor de pace, care aparţine DOMNULUI, chiar acel suflet să fie
stârpit din poporul său .
22 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
23 Vorbeşte copiilor lui Israel, zicând: Să nu mâncaţi nici un
fel de grăsime, nici de bou, nici de oaie, nici de capră .
24 Şi grăsimea vitei care moare de la sine şi grăsimea celei
care este sfâşiată de fiare, poate fi folosită în orice altă lucra-
re, dar voi în nici un caz să nu mâncaţi din ea .
25  Pentru  că  oricine  mănâncă  grăsimea  vitei,  din  care  oa-
menii aduc ofrandă făcută prin foc DOMNULUI, chiar acel
suflet care o mănâncă să fie stârpit din poporul său .
26 Mai mult, să nu mâncaţi nici un fel de sânge, fie de pasăre
fie de vită, în nici una din locuinţele voastre .
27  Oricare  ar  fi  sufletul  care  mănâncă  orice  fel  de  sânge,
chiar acel suflet să fie stârpit din poporul său .
28 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
29  Vorbeşte  copiilor  lui  Israel,  zicând:  Cel  ce  aduce
DOMNULUI sacrificiul ofrandelor sale de pace, să aducă da-
rul său DOMNULUI din sacrificiul ofrandelor sale de pace .
30 Propriile sale mâini să aducă acele ofrande ale DOMNULUI,
făcute prin foc, să aducă grăsimea cu pieptul; pieptul să fie
legănat ca ofrandă legănată înaintea DOMNULUI .
31 Şi preotul să ardă grăsimea pe altar, dar pieptul să fie al lui
Aaron şi al fiilor săi .
32 Şi spata dreaptă să o daţi preotului ca ofrandă ridicată din
sacrificiile ofrandelor voastre de pace .
33 Acela dintre fiii lui Aaron, care aduce sângele ofrandelor

72

Leviticul  9

de pace şi grăsimea, să ia spata dreaptă ca partea sa .
34 Pentru că pieptul legănat şi spata săltată eu am luat-o de
la copiii lui Israel de la sacrificiile ofrandelor de pace şi le-am
dat lui Aaron preotul şi fiilor săi, printr-un statut continuu
între copiii lui Israel .
35 ¶ Aceasta este porţia din ungerea lui Aaron şi din ungerea
fiilor săi, din acele ofrande ale DOMNULUI, făcute prin foc,
în ziua în care el i-a prezentat pentru a servi DOMNULUI, în
serviciul preoţesc;
36  Pe  care  DOMNUL  a  poruncit  să  le  fie  date  de  copiii  lui
Israel,  în  ziua  în  care  i-a  uns,  printr-un  statut  veşnic,  prin
toate generaţiile lor .
37 Aceasta este legea ofrandei arse, a darului de mâncare şi
a ofrandei pentru păcat şi a ofrandei pentru fărădelege şi a
consacrărilor şi a sacrificiului ofrandelor de pace;
38 Pe care DOMNUL a poruncit-o lui Moise în muntele Sinai,
în ziua în care el a poruncit copiilor lui Israel să aducă daru-
rile lor DOMNULUI, în pustiul Sinai .

CApitoLuL 8

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2  Ia  pe  Aaron  şi  pe  fiii  săi  cu  el  şi  veşmintele  şi  untde-
lemnul ungerii şi un taur pentru ofranda pentru păcat şi doi
berbeci şi un coş cu azime;
3 Şi adună toată adunarea la uşa tabernacolului întâlnirii .
4 Şi Moise a făcut precum DOMNUL i-a poruncit; şi aduna-
rea s-a strâns la uşa tabernacolului întâlnirii .
5  Şi  Moise  a  spus  adunării:  Acesta  este  lucrul  pe  care
DOMNUL l-a poruncit să fie făcut .
6 Şi Moise a adus pe Aaron şi pe fiii săi şi i-a spălat cu apă .
7 Şi a pus tunica pe el şi l-a încins cu brâul şi l-a îmbrăcat
cu mantia şi a pus efodul pe el şi la încins cu brâul efodului,
lucrat iscusit, şi l-a strâns cu acesta .
8 Şi a pus pieptarul pe el, de asemenea a pus în pieptar pe
Urim şi Tumim .
9 Şi a pus mitra pe capul lui; de asemenea peste mitră, chiar
peste partea ei anterioară, a pus placa din aur, sfânta coroa-
nă; precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise .
10 Şi Moise a luat untdelemnul ungerii şi a uns tabernacolul
şi tot ce era în el şi le-a sfinţit .
11 Şi a stropit cu acesta de şapte ori peste altar şi a uns alta-
rul şi toate vasele lui, deopotrivă ligheanul şi piedestalul lui,
pentru a le sfinţi .
12 Şi a turnat pe capul lui Aaron din untdelemnul ungerii şi
l-a uns, pentru a-l sfinţi .
13 Şi Moise a adus pe fiii lui Aaron şi a pus tunici pe ei şi i-a
încins cu brâie şi a pus bonete pe ei, precum DOMNUL a po-
runcit lui Moise .
14 ¶ Şi a adus taurul pentru ofranda pentru păcat; şi Aaron
şi fiii săi şi-au pus mâinile pe capul taurului pentru ofranda
pentru păcat .
15 Şi l-a înjunghiat; şi Moise a luat sângele şi l-a pus pe coar-
nele altarului, de jur împrejur, cu degetul său, şi a purificat
altarul şi a turnat sângele la baza altarului şi l-a sfinţit, pen-
tru a face împăcare pe el .
16 Şi a luat toată grăsimea care era pe măruntaie şi lobul de
pe ficat şi cei doi rinichi şi grăsimea lor şi Moise le-a ars pe
altar .
17 Dar taurul şi pielea lui, carnea lui şi balega lui, le-a ars cu
foc în afara taberei; precum DOMNUL a poruncit lui Moise .
18 Şi a adus berbecul pentru ofranda arsă, şi Aaron şi fiii săi,
şi-au pus mâinile pe capul berbecului .

19 Iar el l-a înjunghiat; şi Moise a stropit sângele peste altar,
de jur împrejur .
20 Şi a tăiat berbecul în bucăţi; şi Moise a ars capul şi bucă-
ţile şi grăsimea .
21 Şi a spălat măruntaiele şi picioarele în apă; şi Moise a ars
întregul berbec pe altar, acesta a fost un sacrificiu ars ca aro-
mă  dulce  şi  ofrandă  făcută  prin  foc  DOMNULUI;  precum
DOMNUL a poruncit lui Moise .
22 Şi a adus celălalt berbec, berbecul consacrării, şi Aaron şi
fiii săi şi-au pus mâinile pe capul berbecului .
23 Iar el l-a înjunghiat; şi Moise a luat din sângele acestuia şi
a pus pe vârful urechii drepte a lui Aaron şi pe degetul mare
de la mâna lui dreaptă şi pe degetul mare de la piciorul lui
drept .
24 Şi a adus pe fiii lui Aaron şi Moise a pus din sânge pe vâr-
ful urechii lor drepte şi pe degetul mare al mâinii lor drepte
şi pe degetul mare al piciorului lor drept; şi Moise a stropit
sângele peste altar, de jur împrejur .
25 Şi a luat grăsimea şi noada şi toată grăsimea care era pe
măruntaie şi lobul de pe ficat şi cei doi rinichi şi grăsimea lor
şi spata dreaptă;
26  Şi  din  coşul  cu  azime,  care  era  înaintea  DOMNULUI,  a
luat o turtă nedospită şi o turtă unsă cu untdelemn şi un bis-
cuit, şi le-a pus pe grăsime şi pe spata dreaptă;
27 Şi el a pus toate pe mâinile lui Aaron şi pe mâinile fiilor
săi şi le-a legănat ca ofrandă legănată înaintea DOMNULUI .
28 Şi Moise le-a luat de pe mâinile lor şi le-a ars pe altar peste
ofranda arsă, ele au fost consacrări ca aromă dulce, aceasta
este ofrandă făcută prin foc DOMNULUI .
29 Şi Moise a luat pieptul şi l-a legănat  ca ofrandă legăna-
tă înaintea DOMNULUI, căci din berbecul consacrării piep-
tul  era  partea  lui  Moise,  precum  DOMNUL  a  poruncit  lui
Moise .
30  Şi  Moise  a  luat  din  untdelemnul  ungerii  şi  din  sângele
care era pe altar, şi l-a stropit pe Aaron şi pe veşmintele lui
şi pe fiii săi şi pe veşmintele fiilor săi, împreună cu el; şi a
sfinţit pe Aaron şi veşmintele lui, şi pe fiii săi şi veşmintele
lor, împreună cu el .
31 ¶ Şi Moise le-a spus lui Aaron şi fiilor săi: Fierbeţi carnea
la uşa tabernacolului întâlnirii; şi acolo mâncaţi-o cu pâinea
ce  este  în  coşul  consacrării,  precum  am  poruncit  eu,  spu-
nând: Aaron şi fiii săi o să mănânce .
32 Şi ceea ce rămâne din carne şi din pâine să o ardeţi cu
foc .
33 Şi să nu ieşiţi pe uşa tabernacolului întâlnirii în cele şapte
zile, până ce zilele consacrării voastre ajung la sfârşit, pentru
că în şapte zile el vă va consacra .
34  Precum  a  făcut  el  astăzi,  astfel  a  poruncit  DOMNUL  să
facem, pentru a face ispăşire pentru voi .
35  De  aceea  să  locuiţi  la  uşa  tabernacolului  întâlnirii  zi  şi
noapte, şapte zile, şi să păziţi însărcinarea DOMNULUI, ca să
nu muriţi, pentru că astfel am poruncit eu .
36 Astfel Aaron şi fiii săi au împlinit toate lucrurile pe care
DOMNUL le-a poruncit prin mâna lui Moise .

CApitoLuL 9

ŞI s-a întâmplat în a opta zi, că Moise a chemat pe Aaron şi

pe fiii săi şi pe bătrânii Israelului;

2 Şi i-a spus lui Aaron: Ia-ţi un viţel tânăr ca ofrandă pentru
păcat şi un berbec pentru ofrandă arsă, fără cusur şi adu-i
înaintea DOMNULUI .
3 Şi copiilor lui Israel să le vorbeşti, spunând: Luaţi un ied

73

Leviticul  10

dintre capre ca ofrandă pentru păcat; şi un viţel şi un miel,
amândoi de un an, fără cusur, pentru ofrandă arsă;
4 De asemenea un taur şi un berbec pentru ofrande de pace
pentru a sacrifica înaintea DOMNULUI; şi un dar de mânca-
re amestecat cu untdelemn, pentru că astăzi DOMNUL vi se
va arăta .
5 Şi ei au adus ceea ce Moise a poruncit, înaintea taberna-
colului întâlnirii; şi toată adunarea s-a apropiat şi a stat în
picioare înaintea DOMNULUI .
6 Şi Moise a spus: Acesta este lucrul pe care DOMNUL l-a po-
runcit ca voi să îl faceţi; şi gloria DOMNULUI vi se va arăta .
7 Şi Moise i-a spus lui Aaron: Du-te la altar şi adu ofranda
ta pentru păcat şi ofranda ta arsă, şi fă ispăşire pentru tine
însuţi şi pentru popor, şi adu ofranda poporului şi fă ispăşire
pentru ei, precum DOMNUL a poruncit .
8  ¶  De  aceea  Aaron  a  mers  la  altar  şi  a  înjunghiat  viţelul
ofrandei pentru păcat, care era pentru el .
9 Şi fiii lui Aaron au adus sângele la el, iar el a înmuiat de-
getul său în sânge şi l-a pus pe coarnele altarului şi a turnat
sângele la baza altarului;
10  Dar  grăsimea  şi  rinichii  şi  lobul  de  pe  ficatul  ofrandei
pentru păcat, le-a ars pe altar; precum DOMNUL a poruncit
lui Moise .
11 Şi carnea şi pielea le-a ars cu foc în afara taberei .
12 Şi a înjunghiat ofranda arsă, şi fiii lui Aaron i-au prezen-
tat sângele, pe care el l-a stropit de jur împrejur peste altar .
13 Şi i-au prezentat ofranda arsă, cu bucăţile ei şi capul; şi
le-a ars pe altar .
14 Şi a spălat măruntaiele şi picioarele şi le-a ars peste ofran-
da arsă pe altar .
15 Şi a adus darul poporului şi a luat ţapul, care era ofranda
pentru păcat pentru popor şi l-a înjunghiat şi l-a oferit pen-
tru păcat, precum pe cel dintâi .
16 Şi a adus ofranda arsă şi a oferit-o conform rânduielii .
17 Şi a adus darul de mâncare şi a luat o mână plină din el şi
l-a ars pe altar, lângă sacrificiul ars de dimineaţă .
18 A înjunghiat de asemenea taurul şi berbecul ca sacrificiu
al ofrandelor de pace, care era pentru popor; şi fiii lui Aaron
i-au prezentat sângele, pe care el l-a stropit peste altar de jur
împrejur,
19 Şi grăsimea taurului şi a berbecului, noada şi ce acoperă
măruntaiele şi rinichii şi lobul de pe ficat;
20 Şi ei au pus grăsimea peste piepturile sacrificiului, iar el a
ars grăsimea pe altar .
21 Şi piepturile şi spata dreaptă Aaron le-a legănat ca ofrandă
legănată înaintea DOMNULUI; precum a poruncit Moise .
22 Şi Aaron şi-a ridicat mâna spre popor şi l-a binecuvân-
tat şi a coborât de la aducerea ofrandei pentru păcat şi de la
ofranda arsă şi de la ofrandele de pace .
23 ¶ Şi Moise şi Aaron au intrat în tabernacolul întâlnirii, şi
au ieşit şi au binecuvântat poporul; şi gloria DOMNULUI s-a
arătat întregului popor .
24 Şi a ieşit un foc de dinaintea DOMNULUI şi a mistuit de
pe altar, ofranda arsă şi grăsimea, tot poporul când a văzut
aceasta au strigat şi au căzut cu feţele la pământ .

CApitoLuL 10

ŞI Nadab şi Abihu, fiii lui Aaron, au luat fiecare tămâie-

toarea lui şi au pus foc în ele şi au pus tămâie deasupra
şi au oferit foc străin înaintea DOMNULUI, ceea ce el nu le
poruncise .
2 Şi a ieşit foc de la DOMNUL şi i-a mistuit, iar ei au murit

74

înaintea DOMNULUI .
3  ¶  Atunci  Moise  i-a  spus  lui  Aaron:  Aceasta  este  ceea  ce
DOMNUL a vorbit, spunând: Eu voi fi sfinţit în cei ce se apro-
pie de mine şi înaintea întregului popor eu voi fi glorificat .
Şi Aaron a tăcut .
4 Şi Moise a chemat pe Mişael şi Eliţafan, fiii lui Uziel, un-
chiul  lui  Aaron,  şi  le-a  spus:  Apropiaţi-vă,  duceţi  pe  fraţii
voştri de dinaintea sanctuarului, afară din tabără .
5 Astfel s-au apropiat şi i-au dus în tunicile lor, afară din ta-
bără; precum spusese Moise .
6  Şi  Moise  i-a  zis  lui  Aaron  şi  lui  Eleazar  şi  lui  Itamar,  fiii
săi:  Nu  vă  descoperiţi  capetele,  nici  nu  vă  sfâşiaţi  hainele,
ca nu cumva să muriţi şi ca nu cumva să vină furie peste tot
poporul; ci lăsaţi pe fraţii voştri, întreaga casă a lui Israel, să
plângă arderea pe care DOMNUL a aprins-o .
7 Şi să nu ieşiţi de la uşa tabernacolului întâlnirii ca nu cum-
va  să  muriţi,  pentru  că  untdelemnul  ungerii  DOMNULUI
este peste voi . Şi ei au făcut conform cuvântului lui Moise .
8 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Aaron, zicând:
9 Să nu bei nici vin nici băutură tare, nici tu, nici fiii tăi cu
tine, când intraţi în tabernacolul întâlnirii, ca să nu muriţi,
acesta să fie un statut pentru totdeauna, prin toate generaţi-
ile voastre;
10 Şi ca să puteţi deosebi între ce este sfânt şi ce nu este sfânt
şi între ce este curat şi ce nu este curat .
11 Şi să îi învăţaţi pe copiii lui Israel toate statutele pe care
DOMNUL le-a spus prin mâna lui Moise .
12 ¶ Şi Moise i-a vorbit lui Aaron şi lui Eleazar şi lui Itamar,
fiii săi care rămăseseră: Luaţi darul de mâncare care rămâne
din ofrandele DOMNULUI făcute prin foc şi mâncaţi-l fără
dospeală lângă altar, pentru că acesta este preasfânt .
13 Şi să mâncaţi-l în locul sfânt, deoarece este dreptul tău şi
dreptul fiilor tăi, din sacrificiile făcute prin foc DOMNULUI,
pentru că eu am poruncit astfel .
14 Şi pieptul legănat şi spata săltată să le mâncaţi într-un loc
curat; tu şi fiii tăi şi fiicele tale cu tine, pentru că acestea sunt
dreptul tău şi dreptul fiilor tăi, care sunt date din sacrificiile
ofrandelor de pace ale copiilor lui Israel .
15 Spata săltată şi pieptul legănat să le aducă împreună cu
ofrandele  făcute  prin  foc  din  grăsime,  ca  să  le  legene  ca
ofrandă legănată înaintea DOMNULUI; şi aceasta să fie a ta şi
a fiilor tăi cu tine, printr-un statut veşnic; precum DOMNUL
a poruncit .
16 Şi Moise a căutat cu atenţie ţapul ofrandei pentru păcat şi,
iată, acesta era ars, şi s-a mâniat pe Eleazar şi Itamar, fiii lui
Aaron, care rămăseseră în viaţă, spunând:
17 De ce nu aţi mâncat ofranda pentru păcat în locul sfânt,
văzând că aceasta este preasfântă şi că Dumnezeu v-a dat-o
ca să purtaţi nelegiuirea adunării, pentru a face ispăşire pen-
tru ei înaintea DOMNULUI?
18 Iată, sângele lui nu a fost adus înăuntrul locului sfânt; voi
într-adevăr trebuia să o fi mâncat în locul sfânt, precum am
poruncit .
19  Şi  Aaron  i-a  vorbit  lui  Moise:  Iată,  astăzi  ei  şi-au  oferit
ofranda pentru păcat şi ofranda lor arsă înaintea DOMNULUI;
şi  astfel  de  lucruri  mi  s-au  întâmplat;  şi  dacă  aş  fi  mâncat
ofranda de păcat astăzi, ar fi fost acceptată aceasta înaintea
ochilor DOMNULUI?
20 Şi când Moise a auzit aceasta, a fost mulţumit .

Leviticul  12

CApitoLuL 11

le:

ŞI DOMNUL le-a vorbit lui Moise şi lui Aaron, spunându-

2  Vorbeşte  copiilor  lui  Israel,  spunând:  Acestea  sunt  ani-
malele  pe  care  să  le  mâncaţi  dintre  toate  animalele  de  pe
pământ .
3 Orice desparte copita şi este cu copită bifurcată şi rumegă
hrana, printre animale, pe acelea să le mâncaţi .
4 Totuşi pe acestea să nu le mâncaţi dintre cele ce rumegă,
sau dintre cele cu unghie despicată; cămila, pentru că rume-
gă hrana, dar nu desparte unghia; vă este necurată .
5 Şi iepurele de stâncă, deoarece rumegă hrana, dar nu des-
parte unghia; vă este necurat .
6  Şi  iepurele  de  câmp,  pentru  că  el  rumega  hrana,  dar  nu
desparte unghia; vă este necurat .
7 Şi porcul, deşi are unghia despicată şi este cu copită bifur-
cată, totuşi el nu rumegă hrana; vă este necurat .
8 Din carnea lor să nu mâncaţi şi trupul lor mort lor să nu îl
atingeţi; vă sunt necurate .
9 ¶ Pe acestea să le mâncaţi din tot ce este în ape; orice are
aripioare şi solzi în ape, în mări şi în râuri, pe acelea să le
mâncaţi .
10 Şi tot ce nu are aripioare şi solzi în mări şi în râuri, din tot
ce mişcă în ape şi din orice vieţuitoare ce este în ape, acelea
să vă fie o urâciune;
11 Da, să vă fie o urâciune; să nu mâncaţi din carnea lor şi
trupurile lor moarte să vă fie o urâciune .
12  Orice  nu  are  aripioare  nici  solzi  în  ape,  să  vă  fie  o
urâciune .
13 Şi acestea sunt cele care să vă fie o urâciune printre păsări;
să nu fie mâncate, sunt o urâciune; acvila şi vulturul bărbos
şi vulturul pescar,
14 Şi vulturul şi uliul după felul său;
15 Fiecare corb după felul său;
16 Şi bufniţa şi şoimul de noapte şi cucul şi şoimul după felul
său,
17 Şi cucuveaua şi cormoranul şi bufniţa mare,
18 Şi lebăda şi pelicanul şi vulturul egiptean,
19 Şi barza, stârcul după felul său şi nagâţul şi liliacul .
20 Toate zburătoarele care se târăsc, umblând pe toate patru
picioarele, să vă fie o urâciune .
21 Totuşi pe acestea să le mâncaţi din fiecare lucru zbură-
tor care se târăşte mergând pe toate patru picioarele, care au
fluierele picioarelor deasupra labelor lor, ca să sară cu totul
de pe pământ .
22  Chiar  pe  acestea  dintre  ele  să  le  mâncaţi:  lăcusta  după
felul ei şi lăcusta pleşuvă după felul ei şi scarabeul după felul
său şi cosaşul după felul său .
23 Dar orice alt lucru zburător care se târăşte, care are patru
picioare, să vă fie o urâciune .
24 Şi  din cauza acestora voi veţi fi  necuraţi,  oricine  atinge
trupul lor mort să fie necurat până seara .
25 Şi oricine trebuie să poarte orice din trupul lor mort să îşi
spele hainele şi să fie necurat până seara .
26  Trupurile  moarte  ale  fiecărui  animal  care  desparte  un-
ghia şi nu este cu copită bifurcată, nici nu rumegă mâncarea,
vă sunt necurate, fiecare om ce le atinge să fie necurat .
27 Şi orice merge pe labele sale, printre toate felurile de vie-
ţuitoare care merg pe toate patru picioarele, acelea vă sunt
necurate, oricine atinge trupul lor mort să fie necurat până
seara .
28 Şi cel ce poartă trupul lor mort să îşi spele hainele şi să fie

necurat până seara, vă sunt necurate .
29 Acestea de asemenea vă vor fi necurate printre târâtoare-
le ce se târăsc pe pământ; nevăstuica şi şoarecele şi ţestoasa
după felul ei,
30 Şi dihorul şi cameleonul şi şopârla şi melcul şi cârtiţa .
31  Acestea  vă  sunt  necurate  printre  toate  cele  ce  se  târăsc,
oricine  le  atinge,  după  ce  vor  fi  murit,  să  fie  necurat  până
seara .
32 Şi orice lucru ce cade pe ele, după ce vor fi murit, să fie
necurat; fie acesta orice vas de lemn, sau haină, sau piele, sau
sac, orice vas în care se face ceva, să fie pus în apă şi să fie
necurat până seara; astfel să fie el curăţat .
33 Şi fiecare vas de pământ, în care cade ceva din ele, orice
este în ele să fie necurat; şi să îl spargeţi .
34 Din toată mâncarea care este de mâncat, peste care vine
o asemenea apă să fie necurată; şi toată băutura care este de
băut în orice astfel de vas să fie necurată .
35  Şi  orice  lucru  peste  care  cade  orice  parte  din  trupul  lor
mort  să  fie  necurat;  fie  cuptor  sau  vatră  pentru  oale,  să  fie
dărâmate, pentru că sunt necurate şi să vă fie necurate .
36 Totuşi o fântână sau groapă, în care este abundenţă de apă,
să fie curată, dar ce atinge trupul lor mort să fie necurat .
37  Şi  dacă  ceva  din  trupul  lor  mort  cade  pe  orice  sămân-
ţă de semănat care este pentru a fi semănată, aceasta să fie
curată .
38 Dar dacă ceva apă este pusă peste sămânţă şi vreo parte
din trupul lor mort cade acolo, să vă fie necurată .
39 Şi dacă vreun animal, din care voi puteţi mânca, moare,
cel ce atinge trupul lui mort să fie necurat până seara .
40 Şi cel ce mănâncă din trupul mort al acestuia să îşi spele
hainele şi să fie necurat până seara; de asemenea cel ce cară
trupul mort al lui să-şi spele hainele şi să fie necurat până
seara .
41 Şi fiecare târâtoare ce se târăşte pe pământ să fie o urâciu-
ne; să nu fie mâncată .
42 Orice merge pe pântece şi orice merge pe toate patru pi-
cioarele, sau orice are mai multe picioare printre toate târâ-
toarele ce se târăsc pe pământ, pe acelea să nu le mâncaţi;
pentru că sunt urâciune .
43 ¶ Să nu vă faceţi sufletele urâcioase cu vreo târâtoare ce se
târăşte pe pământ, nici să nu vă faceţi necuraţi cu ele, ca să
nu fiţi pângăriţi prin ele .
44 Pentru că eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru, de aceea
sfinţiţi-vă şi veţi fi sfinţi; căci eu sunt sfânt, să nu vă pângăriţi
cu nici un fel de târâtoare ce se târăşte pe pământ .
45  Pentru  că  eu  sunt  DOMNUL  care  vă  aduce  din  ţara
Egiptului, pentru a fi Dumnezeul vostru; de aceea fiţi sfinţi,
căci eu sunt sfânt .
46 Aceasta este legea despre animale şi despre păsări şi des-
pre fiecare vieţuitoare care mişcă în ape şi despre fiecare tâ-
râtoare care se târăşte pe pământ,
47  Pentru  a  face  o  diferenţă  între  necurat  şi  curat  şi  între
animalul care poate fi mâncat şi animalul care nu poate fi
mâncat .

CApitoLuL 12

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Vorbeşte copiilor lui Israel, zicând: Dacă o femeie ră-
mâne însărcinată şi naşte un copil de parte bărbătească, să
fie  necurată  şapte  zile;  conform  cu  zilele  separării,  pentru
infirmitatea ei, să fie necurată .
3 Şi în ziua a opta prepuţul lui să fie circumcis .

75

Leviticul  13

4 Şi să continue în sângele purificării ei treizeci şi trei de zile;
să nu atingă nici un lucru sfânt, nici să nu intre în sanctuar,
până când zilele purificării ei vor fi împlinite .
5 Dar dacă ea naşte un copil de parte femeiască, atunci să fie
necurată două săptămâni, ca în separarea ei, şi să continue
în sângele purificării ei şaizeci şi şase de zile .
6 ¶ Şi când zilele purificării ei sunt împlinite, pentru un fiu,
sau pentru o fiică, să aducă un miel de un an, ca ofrandă arsă
şi un porumbel tânăr sau o turturea, ca ofrandă pentru pă-
cat, la uşa tabernacolului întâlnirii, la preot;
7 Acesta să le aducă înaintea DOMNULUI şi să facă ispăşire
pentru  ea;  iar  ea  să  fie  curăţată  de  scurgerea  sângerării  ei .
Aceasta este legea pentru cea care a născut parte bărbătească
sau parte femeiască .
8 Şi dacă nu este în stare să aducă un miel, atunci să aducă
două turturele, sau doi porumbei tineri; unul pentru ofran-
da arsă şi celălalt ca ofrandă pentru păcat; şi preotul să facă
ispăşire pentru ea, iar ea să fie curată .

CApitoLuL 13

ŞI DOMNUL le-a vorbit lui Moise şi Aaron, spunând:

2 Când un bărbat va avea pe pielea cărnii sale o umflătu-
ră, o crustă sau o pată albă şi aceasta este în pielea cărnii lui
asemănătoare rănii de lepră, atunci el să fie adus la preotul
Aaron, sau la unul dintre fiii săi, preoţii;
3 Şi preotul să se uite la rana din pielea cărnii; şi când părul
în rană este schimbat în alb şi rana la vedere este mai adân-
cită  decât  pielea  cărnii  lui,  aceasta  este  o  rană  de  lepră;  şi
preotul să îl privească şi să îl declare necurat .
4  Dacă  pata  strălucitoare  este  albă  în  pielea  cărnii  lui  şi  la
vedere  nu  este  mai  adâncă  decât  pielea  şi  părul  ei  nu  este
schimbat în alb, atunci preotul să îl închidă pe cel cu rana,
şapte zile;
5 Şi preotul să se uite la el în ziua a şaptea; şi, iată, dacă rana
înaintea ochilor săi este neschimbată şi rana nu se întinde pe
piele, atunci preotul să îl mai închidă şapte zile;
6 Şi preotul să se uite la el din nou în a şaptea zi; şi, iată, dacă
rana s-a întunecat puţin şi rana nu s-a întins pe piele, preotul
să îl declare curat, este doar o crustă; iar el să îşi spele hainele
şi să fie curat .
7 Dar dacă crusta se întinde mult în piele, după ce a fost vă-
zut de preot, pentru curăţirea lui, să fie văzut de preot din
nou;
8  Şi  dacă  preotul  vede  că,  iată,  crusta  se  întinde  în  piele,
atunci preotul să îl declare necurat, aceasta este lepră .
9  Când  rana  de  lepră  este  într-un  bărbat,  el  să  fie  adus  la
preot;
10 Şi preotul să se uite la el; şi, iată, dacă umflătura este albă
în piele şi a schimbat părul în alb şi este carne proaspăt vie
în umflătură,
11 Aceasta este o lepră veche în pielea cărnii lui, şi preotul să
îl declare necurat şi să nu îl închidă, pentru că este necurat .
12 Şi dacă lepra se întinde mult pe piele şi lepra acoperă toată
pielea celui ce are rana, de la cap până în talpa piciorului său,
oriunde priveşte preotul;
13 Atunci preotul să cerceteze; şi, iată, dacă lepra i-a acoperit
toată carnea, să îl declare curat pe cel ce are rana; totul s-a
schimbat în alb, el este curat .
14 Dar când carne vie apare pe el, să fie necurat .
15 Şi preotul să se uite la carnea vie şi să îl declare a fi necu-
rat, căci carnea vie este necurată; aceasta este lepră .
16 Sau dacă se schimbă din nou carnea vie şi este schimbată

în alb, să vină la preot .
17 Şi preotul să se uite la el; şi, iată, dacă rana este schimbată
în alb, atunci preotul să declare curat pe cel ce are rana, el
este curat;
18 ¶ Şi carnea, în care era o ulceraţie în pielea ei, dacă s-a
vindecat,
19 Şi dacă în locul ulceraţiei este o umflătură albă, sau o pată
strălucitoare sau albă şi cumva roşiatică, şi aceasta să fie ară-
tată preotului;
20 Şi dacă, după ce preotul o vede, iată, este la vedere mai
adâncă decât pielea, şi părul ei este schimbat în alb, atunci
preotul să îl declare necurat, aceasta este o rană de lepră iz-
bucnită din ulceraţie .
21 Dar dacă preotul se uită la ea şi, iată, nu sunt peri albi în
ea şi dacă nu este mai adâncă decât pielea, dar este cumva
întunecată, atunci preotul să îl închidă şapte zile;
22 Şi dacă aceasta se întinde mult pe piele, atunci preotul să
îl declare necurat, aceasta este o rană .
23  Dar  dacă  pata  strălucitoare  rămâne  la  locul  ei  şi  nu  se
întinde, aceasta este o ulceraţie inflamată; şi preotul să îl de-
clare curat .
24 Dar dacă este vreo carne, în pielea căreia este o inflama-
ţie arzătoare şi carnea vie arzătoare are o pată strălucitoare
albă, cumva roşiatică sau albă,
25 Atunci preotul să se uite la ea; şi, iată, dacă părul în pata
strălucitoare este schimbat în alb şi la vedere este mai adân-
cită decât pielea, aceasta este lepră izbucnită din inflamaţie,
pentru aceasta preotul să îl declare necurat, aceasta este rana
leprei .
26 Dar dacă preotul se uită la ea şi, iată, nu este nici un păr
alb în pata strălucitoare şi aceasta nu este mai adâncită decât
pielea din jur, dar este cumva mai întunecată, atunci preotul
să îl închidă şapte zile;
27 Şi preotul să se uite la el în ziua a şaptea; şi dacă aceasta
s-a întins mult pe piele, atunci preotul să îl declare necurat,
aceasta este rana leprei .
28 Şi dacă pata strălucitoare rămâne la locul ei şi nu se în-
tinde pe piele, dar este cumva mai întunecată, aceasta este o
umflătură de inflamaţie; şi preotul să îl declare curat, pentru
că este o inflamaţie aprinsă .
29  Dacă  un  bărbat  sau  o  femeie  are  o  rană  pe  cap  sau  pe
barbă;
30 Atunci preotul să se uite la rană; şi, iată, dacă este la vede-
re mai adâncită decât pielea şi este în ea păr galben subţire,
atunci preotul să îl declare necurat, este o eczemă, chiar le-
pră pe cap sau pe barbă .
31 Şi dacă preotul se uită la rana eczemei de la suprafaţa pie-
lii şi, iată, la vedere nu este mai adâncă decât pielea şi nu este
păr negru în ea, atunci preotul să îl închidă pe cel ce are rana
eczemei la suprafaţa pielii, şapte zile;
32 Şi în ziua a şaptea preotul să se uite la rană; şi, iată, dacă
eczema de la suprafaţa pielii nu se întinde şi în ea nu este păr
galben şi eczema nu este la vedere mai adâncă decât pielea;
33 El să fie ras, dar să nu radă eczema; şi preotul să îl mai
închidă, pe cel ce are eczema, şapte zile;
34  Şi  în  ziua  a  şaptea  preotul  să  se  uite  la  eczemă;  şi,  iată,
dacă, eczema nu s-a întins pe piele, nici nu este la vedere mai
adâncă decât pielea, atunci preotul să îl declare curat, şi să îşi
spele hainele şi să fie curat .
35 Dar dacă eczema se întinde mult pe piele după curăţirea
sa;
36 Atunci preotul să se uite la el; şi, iată, dacă eczema s-a întins

76

Leviticul  14

pe piele, preotul să nu caute păr galben; el este necurat .
37 Dar dacă eczema este înaintea ochilor săi neschimbată şi
acolo este păr negru crescut în ea, eczema este vindecată, el
este curat, şi preotul să îl declare curat .
38 ¶ Dacă de asemenea un bărbat sau o femeie au pe pielea
cărnii lor pete strălucitoare, adică pete albe strălucitoare;
39 Atunci preotul să se uite la ele; şi, iată, dacă petele strălu-
citoare în pielea cărnii lor sunt de un alb mai întunecat, aces-
tea sunt pete pistruiate care cresc în piele; el este curat .
40 Şi bărbatul a cărui păr a căzut de pe capul lui, este chel;
el este curat .
41 Şi bărbatul a cărui păr a căzut de pe partea capului din-
spre faţa sa, este cu frunte cheală, el este curat .
42 Şi dacă este pe capul chel, sau pe fruntea cheală, o rană
roşiatică, aceasta este o lepră ce a izbucnit pe capul lui chel,
sau pe fruntea lui cheală .
43  Atunci  preotul  să  se  uite  la  ea;  şi,  iată,  dacă  umflătura
rănii  este  alb  roşiatică  pe  capul  lui  chel,  sau  pe  fruntea  lui
cheală, precum lepra apare pe pielea cărnii,
44 Este un bărbat lepros, este necurat, preotul să îl declare cu
desăvârşire necurat, rana lui este pe capul lui .
45 Şi cât despre lepră, cel în care este rana ei, hainele lui să
fie rupte şi capul descoperit şi să pună un acoperământ peste
buza de sus şi să strige: Necurat, necurat .
46 În toate zilele, cât timp este rana în cel lepros, să fie pân-
gărit; el este necurat; să locuiască singur; în afara taberei să
fie locuinţa lui .
47 ¶ De asemenea haina în care se află rana leprei, fie ea ha-
ină de lână, sau haină de in,
48  Fie  în  urzeală  sau  băteală,  a  inului  sau  a  lânii;  fie  ea  în
piele sau în orice lucru făcut din piele;
49 Şi dacă rana este verzuie sau roşiatică în haină, sau în pie-
lea hainei, fie în urzeală, sau în băteală, sau în orice lucru din
piele, aceasta este o rana de lepră şi să fie arătată preotului .
50 Şi preotul să se uite la rană şi să închidă lucrul care are
rana şapte zile;
51 Şi să se uite la rană în ziua a şaptea, dacă rana s-a întins
în haină, fie în urzeală, fie în băteală sau în pielea hainei, sau
în orice lucru care este făcut din piele, atunci rana este lepră
care roade; acel lucru este necurat .
52 De aceea să ardă haina aceea, fie urzeală, fie băteală, în
lână sau in, sau orice lucru din piele în care este rana, pentru
că este lepră care roade; să fie ars în foc .
53 Şi dacă preotul se uită şi, iată, rana nu s-a întins în haină,
fie în urzeală, fie în băteală sau în orice lucru din piele,
54 Atunci preotul să poruncească să se spele lucrul în care
este rana şi să mai fie închis încă şapte zile;
55 Şi preotul să se uite la rană, după ce este spălată; şi, iată,
dacă  rana  nu  şi-a  schimbat  culoarea  şi  rana  nu  s-a  întins,
este  necurată;  să  o  arzi  în  foc;  este  roasă  dinăuntru,  fie  pe
faţă, fie pe dos .
56 Şi dacă preotul se uită la ea şi, iată rana este cumva mai
întunecată după spălare, atunci să o rupă din haină sau din
piele sau din urzeală sau din băteală;
57 Şi dacă aceasta încă apare în haină, fie în urzeală, fie în
băteală sau în orice lucru de piele, aceasta este o rană care se
întinde, lucrul care are rana să îl arzi cu foc .
58 Şi haina, fie urzeală, fie băteală, fie orice lucru din piele,
pe care îl vei spăla, dacă rana s-a depărtat de la acele lucruri,
atunci să le speli a doua oară şi vor fi curate .
59 Aceasta este legea rănii de lepră într-o haină de lână sau
de  in,  fie  în  urzeala,  fie  în  băteala  ei,  sau  în  orice  lucru  de

piele, pentru a-l declara curat, sau a-l declara necurat .

CApitoLuL 14

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Aceasta să fie legea leprosului în ziua curăţirii lui, să fie

adus la preot;
3 Şi preotul să iasă afară din tabără; şi preotul să se uite la
rană şi, iată, dacă rana de lepră este vindecată pe lepros;
4 Atunci preotul va porunci să se ia, pentru cel pregătit pen-
tru a fi curăţit, două păsări vii şi curate şi lemn de cedru şi
stacojiu şi isop;
5 Şi preotul să poruncească să fie înjunghiată una dintre pă-
sări într-un vas de lut peste apa curgătoare;
6 Cât despre pasărea vie, să o ia împreună cu lemnul de ce-
dru şi stacojiul şi isopul şi să le înmoaie împreună cu pasărea
vie în sângele păsării ucise peste apa curgătoare;
7 Şi să stropească, pe cel ce este pregătit pentru a fi curăţit de
lepră, de şapte ori şi să îl declare curat şi să lase pasărea vie
liberă în câmp deschis .
8 Şi cel ce este pregătit pentru a fi curăţit să îşi spele hainele
şi să îşi radă tot părul şi să se spele în apă, ca să fie curat; şi
după aceea să intre în tabără şi să rămână afară din cortul
lui şapte zile .
9 Dar aşa să fie în ziua a şaptea, el să îşi radă tot părul de pe cap
şi barba şi sprâncenele, chiar tot părul să şi-l radă; şi să îşi spe-
le hainele, de asemenea să îşi spele carnea în apă şi va fi curat .
10 ¶ Şi în ziua a opta să ia doi miei fără cusur şi o mioară de
un  an,  fără  cusur,  şi  trei  zecimi  dintr-o  măsură  de  floarea
făinii pentru un dar de mâncare, amestecată cu untdelemn
şi un log de untdelemn .
11 Şi preotul care îl curăţă să prezinte bărbatul ce este pentru
curăţire şi acele lucruri, înaintea DOMNULUI, la uşa taber-
nacolului întâlnirii;
12  Şi  preotul  să  ia  un  miel  şi  să  îl  ofere  ca  ofrandă  pentru
fărădelege şi logul de untdelemn şi să le legene ca ofrandă
legănată înaintea DOMNULUI;
13 Şi să înjunghie mielul în locul în care va înjunghia ofran-
da pentru păcat şi ofranda arsă, în locul sfânt, căci precum
ofranda pentru păcat este a preotului, astfel este şi ofranda
pentru fărădelege, aceasta este preasfântă;
14 Şi preotul să ia câtva sânge din ofranda pentru fărădelege
şi preotul să îl pună pe vârful urechii drepte a celui pregătit
pentru a fi curăţit şi pe degetul mare de la mâna lui dreaptă
şi pe degetul mare de la piciorul lui drept;
15 Şi preotul să ia câtva din logul de untdelemn şi să îl toarne
în palma mâinii sale stângi;
16  Şi  preotul  să  îşi  înmoaie  degetul  drept  în  untdelemnul
care este în palma mâinii stângi şi să stropească din untde-
lemn cu degetul său de şapte ori înaintea DOMNULUI;
17 Şi  din restul untdelemnului  care este în mâna sa, preo-
tul să pună pe vârful urechii drepte a celui pregătit pentru
a fi curăţit şi pe degetul mare de la mâna lui dreaptă şi peste
degetul mare de la piciorul lui drept, peste sângele ofrandei
pentru fărădelege;
18 Şi rămăşiţa din untdelemnul care este în mâna preotului
să o toarne pe capul celui pregătit pentru a fi curăţit, şi preo-
tul să facă ispăşire pentru el înaintea DOMNULUI .
19 Şi preotul să aducă ofranda pentru păcat şi să facă ispăşi-
re pentru cel pregătit pentru a fi curăţit de necurăţenia sa; şi
după aceea să înjunghie ofranda arsă;
20 Şi preotul să aducă ofranda arsă şi darul de mâncare pe
altar, şi preotul să facă ispăşire pentru el şi el să fie curat .

77

Leviticul  15

21 ¶ Iar dacă este sărac şi nu poate aduce atât de mult, atunci
să ia un miel ca ofrandă pentru fărădelege ca să fie legănată,
pentru a se face ispăşire pentru el, şi o zecime dintr-o mă-
sură  de  floarea  făinii  amestecată  cu  untdelemn,  ca  dar  de
mâncare, şi un log de untdelemn;
22 Şi două turturele sau doi pui de porumbei, precum este în
stare să aducă; şi una să fie ofrandă pentru păcat iar cealaltă
ofrandă arsă .
23 Şi să le aducă în ziua a opta pentru curăţirea sa, la preot, la
uşa tabernacolului întâlnirii, înaintea DOMNULUI .
24 Şi preotul să ia mielul ofrandei pentru fărădelege şi logul
de untdelemn şi preotul să le legene ca ofrandă legănată în-
aintea DOMNULUI;
25 Şi să înjunghie mielul ofrandei pentru fărădelege, şi preo-
tul să ia câtva din sângele ofrandei pentru fărădelege şi să îl
pună pe vârful urechii drepte a celui pregătit pentru a fi cu-
răţit, şi pe degetul mare de la mâna lui dreaptă şi pe degetul
mare de la piciorul lui drept;
26 Şi preotul să toarne din untdelemn în palma mâinii sale
stângi;
27  Şi  preotul  să  stropească  cu  degetul  său  drept  câtva  din
untdelemnul care este în mâna lui stângă, de şapte ori înain-
tea DOMNULUI;
28 Şi preotul să pună din untdelemnul care este în mâna sa
pe vârful urechii drepte a celui pregătit pentru a fi curăţit şi
pe  degetul  mare  de  la  mâna  sa  dreaptă  şi  pe  degetul  mare
de la piciorul lui drept, peste locul sângelui ofrandei pentru
fărădelege;
29 Şi restul untdelemnului care este în mâna preotului să îl
pună peste capul celui pregătit pentru a fi curăţit, pentru a se
face ispăşire pentru el înaintea DOMNULUI .
30 Şi să aducă pe una dintre turturele, sau unul dintre po-
rumbeii tineri, precum este în stare să aducă;
31 Precum este el în stare să le aducă, pe una ca ofrandă pen-
tru păcat şi pe cealaltă ca ofrandă arsă, cu darul de mâncare,
şi preotul să facă ispăşire pentru cel pregătit, pentru a fi cu-
răţit înaintea DOMNULUI .
32 Aceasta este legea celui în care este rana de lepră, a cărui
mână nu este în stare să aducă cele ţinând de curăţirea lui .
33  ¶  Şi  DOMNUL  le-a  vorbit  lui  Moise  şi  lui  Aaron,
spunând:
34 După ce veţi fi intrat în ţara Canaanului, pe care eu v-o
dau  ca  stăpânire,  şi  pun  rana  de  lepră  într-o  casă  din  ţara
stăpânirii voastre;
35 Şi proprietarul casei să vină şi să declare preotului, spu-
nând: Mi se pare că este ceva ca o rană în casă,
36 Atunci preotul să poruncească să fie golită casa înainte ca
preotul să meargă să se uite la rană, ca să nu se facă necurate
toate câte sunt în casă, şi după aceea preotul să intre să se
uite la casă;
37 Şi să se uite la rană şi, iată, dacă rana este în pereţii casei,
cu adâncituri mici, verzui sau roşiatice, care la vedere sunt
mai adânci decât peretele,
38 Atunci preotul să iasă din casă la uşa casei şi să închidă
casa şapte zile;
39 Şi preotul să vină din nou în ziua a şaptea şi să se uite; şi,
iată, dacă rana se întinde în pereţii casei,
40  Atunci  să  poruncească  preotul  ca  ei  să  scoată  pietrele
în care este rana şi să le arunce într-un loc necurat în afara
oraşului;
41 Şi să facă să fie răzuită casa pe dinăuntru de jur împrejur,
iar ei să toarne praful pe care l-au răzuit în afara oraşului,

într-un loc necurat;
42 Şi să ia alte pietre şi să le pună în locul acelor pietre; iar el
să ia alt mortar şi să tencuiască astfel casa .
43 Şi dacă rana se întoarce înapoi şi izbucneşte în casă, după
ce a scos pietrele şi după ce a răzuit casa şi după ce aceasta
este tencuită,
44  Atunci  preotul  să  vină  şi  să  se  uite  şi,  iată,  dacă  rana
s-a întins în casă, este lepră care roade în casă, aceasta este
necurată .
45  Şi  el  să  dărâme  casa,  pietrele  ei  şi  lemnăria  acesteia  şi
tot  mortarul  casei;  şi  să  le  care  afară  din  oraş,  într-un  loc
necurat .
46 Mai mult, cel ce intră în casă în timpul cât aceasta este
închisă, să fie necurat până seara .
47 Şi cel ce se culcă în casă să îşi spele hainele; şi cel ce mă-
nâncă în casă să îşi spele hainele .
48 Şi dacă preotul intră şi se uită şi, iată, rana nu s-a întins în
casă, după ce casa a fost tencuită, atunci preotul să declare
casa curată, deoarece rana este vindecată .
49  Şi  să  ia,  pentru  a  curăţa  casa,  două  păsări  împreună  cu
lemn de cedru şi stacojiu şi isop;
50 Şi să ucidă pe una dintre pasări într-un vas de lut peste
apa curgătoare;
51 Şi să ia lemnul de cedru şi isopul şi stacojiul şi pasărea vie
şi să le înmoaie în sângele păsării ucise şi în apa curgătoare
şi să stropească de şapte ori casa;
52 Şi casa să o cureţe cu sângele păsării şi cu apa curgătoa-
re şi cu pasărea vie şi cu lemnul de cedru şi cu isopul şi cu
stacojiul;
53 Dar să lase pasărea să plece în afara cetăţii, în câmp des-
chis şi să facă ispăşire pentru casă, şi aceasta să fie curată .
54 ¶ Aceasta este legea pentru toate felurile de rană de lepră
şi a eczemei,
55 Şi pentru lepra hainei şi a casei,
56 Şi pentru o umflătură şi pentru o crustă şi pentru o pată
strălucitoare,
57 Pentru a învăţa pe alţii când este necurat şi când este cu-
rat, aceasta este legea leprei .

CApitoLuL 15

ŞI DOMNUL le-a vorbit lui Moise şi lui Aaron, zicând:

2 Vorbeşte copiilor lui Israel şi spune-le: Când vreun băr-
bat are o scurgere din carnea lui, din cauza scurgerii lui, este
necurat .
3 Şi aceasta să fie necurăţenia lui, în scurgerea lui, fie carnea
lui  curge  cu  scurgerea  lui,  fie  carnea  lui  este  închisă  de  la
scurgerea lui, aceasta este necurăţia lui .
4 Fiecare pat, pe care se culcă cel ce are scurgerea, este necu-
rat, şi fiecare lucru, pe care şade el, să fie necurat .
5 Şi oricine atinge patul lui să îşi spele hainele şi să se îmbă-
ieze în apă şi să fie necurat până seara .
6 Şi cel ce şade pe orice lucru pe care a şezut cel ce are scurge-
rea să îşi spele hainele şi să se îmbăieze în apă şi să fie necurat
până seara .
7 Şi cel ce atinge carnea celui ce are scurgerea să îşi spele hai-
nele şi să se îmbăieze în apă şi să fie necurat până seara .
8 Şi dacă cel ce are scurgerea scuipă peste cel ce este curat,
atunci acela să îşi spele hainele şi să se îmbăieze în apă şi să
fie necurat până seara .
9  Şi  orice  şea,  pe  care  călăreşte  cel  ce  are  scurgerea,  să  fie
necurată .
10 Şi oricine atinge orice lucru care a fost sub el, să fie necurat

78

Leviticul  16

până seara, şi cel ce va căra oricare din acele lucruri să îşi
spele hainele şi să se îmbăieze şi să fie necurat până seara .
11  Şi  pe  oricine  atinge  cel  ce  are  scurgerea  şi  nu  şi-a  clătit
mâinile sale în apă, să îşi spele hainele şi să se îmbăieze şi să
fie necurat până seara .
12 Şi vasele de lut, pe care le-a atins cel ce are scurgerea, să fie
sparte; şi fiecare vas de lemn să fie clătit în apă .
13 Şi când cel ce are o scurgere este curăţat de scurgerea sa,
atunci el să îşi numere şapte zile pentru curăţirea sa şi să îşi
spele hainele şi să îşi îmbăieze carnea în apă curgătoare şi să
fie curat .
14  Şi  în  ziua  a  opta  să  ia  pentru  el  două  turturele,  sau  doi
porumbei tineri şi să vină înaintea DOMNULUI la uşa taber-
nacolului întâlnirii şi să le dea preotului;
15 Şi preotul să le aducă, una ca ofrandă pentru păcat şi cea-
laltă ca ofrandă arsă; şi preotul să facă ispăşire pentru el în-
aintea DOMNULUI, pentru scurgerea lui .
16 Şi dacă sămânţa de împreunare a vreunui bărbat iese din
el, atunci să îşi spele toată carnea în apă şi să fie necurat până
seara .
17 Şi fiecare haină şi fiecare piele, pe care este sămânţa de îm-
preunare, să fie spălată cu apă şi să fie necurată până seara .
18 De asemenea femeia cu care bărbatul se va culca cu să-
mânţa împreunării, amândoi să se îmbăieze în apă şi să fie
necuraţi până seara .
19 ¶ Şi dacă vreo femeie are o scurgere şi scurgerea în carnea
ei este sânge, să fie separată şapte zile, şi oricine o atinge să
fie necurat până seara .
20 Şi fiecare lucru pe care ea se culcă în separarea ei să fie
necurat;  orice  lucru  pe  care  ea  şade,  de  asemenea  să  fie
necurat .
21 Şi oricine îi atinge patul să îşi spele hainele şi să se îmbă-
ieze în apă şi să fie necurat până seara .
22 Şi oricine atinge orice lucru pe care ea a şezut să î��i spele
hainele şi să se îmbăieze în apă şi să fie necurat până seara .
23 Şi dacă este ceva pe patul ei, sau vreun lucru pe care ea
şade, când el îl atinge, să fie necurat până seara .
24 Şi dacă un bărbat se culcă cu ea şi necurăţia ei este peste
el, să fie necurat şapte zile; şi tot patul pe care el se culcă să
fie necurat .
25 Şi dacă o femeie are o scurgere din sângele ei multe zile,
mai  mult  timp  decât  zilele  separării  ei;  toate  zilele  scur-
gerii necurăţiei ei să fie la fel ca zilele separării ei, ea să fie
necurată .
26 Orice pat pe care se culcă în toate zilele scurgerii ei, să îi
fie ca patul zilelor separării ei, şi pe orice lucru se aşează să
fie necurat, ca necurăţia separării ei .
27 Şi oricine atinge acele lucruri să fie necurat şi să îşi spele
hainele şi să se îmbăieze în apă şi să fie necurat până seara .
28 Dar dacă ea este curăţată de scurgerea ei, atunci să îşi nu-
mere şapte zile şi după aceea să fie curată .
29 Şi în ziua a opta să ia pentru ea două turturele, sau doi
porumbei tineri şi să îi aducă la preot, la uşa tabernacolului
întâlnirii .
30 Şi preotul să o aducă pe una ca ofrandă pentru păcat şi pe
cealaltă ca ofrandă arsă; şi preotul să facă ispăşire pentru ea
înaintea DOMNULUI, pentru scurgerea necurăţiei ei .
31 Astfel să separaţi pe copiii lui Israel de necurăţiile lor; ca
să nu moară în necurăţiile lor, când ei spurcă tabernacolul
meu care este între ei .
32 Aceasta este legea celui ce are o scurgere şi a aceluia căru-
ia îi iese sămânţa din el şi este întinat de acestea;

33 Şi a celei bolnave cu necurăţia ei şi a celui ce are o scurge-
re, a bărbatului sau a femeii şi a celui ce se culcă cu cea care
este necurată .

CApitoLuL 16

ŞI  DOMNUL i-a vorbit lui Moise după moartea celor doi

fii ai lui Aaron, când au oferit înaintea DOMNULUI şi au

murit .
2  Şi  DOMNUL  i-a  zis  lui  Moise:  Spune-i  lui  Aaron,  fratele
tău, să nu vină tot timpul în locul sfânt dinăuntrul perdelei,
care este înaintea şezământului milei de deasupra chivotu-
lui, ca să nu moară, pentru că eu voi apărea în norul de peste
şezământul milei .
3  Astfel  să  vină  Aaron  în  locul  sfânt,  cu  un  taur  tânăr  ca
ofrandă pentru păcat, şi cu un berbec ca ofrandă arsă .
4 Să îmbrace tunica sfântă de in şi să aibă izmenele de in pes-
te carnea sa şi să fie încins cu un brâu de in şi cu mitra de in
să fie împodobit, acestea sunt sfintele veştminte; de aceea să
îşi spele carnea în apă şi astfel să le îmbrace .
5 ¶ Şi să ia din adunarea copiilor lui Israel doi ţapi tineri din-
tre capre, ca ofrandă pentru păcat, şi un berbec ca ofrandă
arsă .
6 Şi Aaron să aducă taurul său al ofrandei pentru păcat, care
este pentru el, şi să facă ispăşire pentru el şi pentru casa lui .
7 Şi să ia cei doi ţapi şi să îi prezinte înaintea DOMNULUI la
uşa tabernacolului întâlnirii .
8 Şi Aaron să arunce sorţii peste cei doi ţapi, un sorţ pentru
DOMNUL şi celălalt sorţ pentru ţapul ispăşitor .
9 Şi Aaron să aducă ţapul peste care a căzut sorţul DOMNULUI
şi să îl ofere ca ofrandă pentru păcat .
10 Dar ţapul peste care a căzut sorţul să fie ţap ispăşitor, să
fie prezentat viu înaintea DOMNULUI, să facă ispăşire cu el
şi pentru a-l lăsa să plece în pustie, ca ţap ispăşitor .
11 Şi Aaron să aducă taurul ofrandei pentru păcat, care este
pentru el, şi să facă ispăşire pentru el şi pentru casa lui, şi să
înjunghie taurul ofrandei pentru păcat, care este pentru el;
12  Şi  să  ia  o  tămâietoare  plină  cu  cărbuni,  arzând  din  fo-
cul de la altarul dinaintea DOMNULUI, şi mâinile sale pline
de tămâie dulce, zdrobită mărunt, şi să le aducă înăuntrul
perdelei;
13 Şi să pună tămâia peste focul, dinaintea DOMNULUI, ca
norul tămâiei să acopere şezământul milei, care este deasu-
pra mărturiei, ca el să nu moară;
14  Şi  să  ia  din  sângele  taurului  şi  să  îl  stropească  cu  dege-
tul său peste şezământul milei înspre est; şi să stropească cu
degetul  său  de  şapte  ori,  din  sânge,  înaintea  şezământului
milei .
15 ¶ Apoi să înjunghie ţapul ofrandei pentru păcat, care este
pentru popor, şi să aducă sângele lui înăuntrul perdelei şi să
facă cu acel sânge la fel cum a făcut cu sângele taurului, şi să
îl stropească peste şezământul milei şi înaintea şezământu-
lui milei;
16 Şi să facă ispăşire pentru locul sfânt, din cauza necurăţi-
ilor copiilor lui Israel şi din cauza fărădelegilor lor în toate
păcatele  lor,  şi  astfel  să  facă  pentru  tabernacolul  întâlnirii,
care rămâne printre ei în mijlocul necurăţiilor lor .
17 Şi să nu fie nici un om în tabernacolul întâlnirii când in-
tră el, pentru a face ispăşire în locul sfânt, până când iese şi
până când nu a făcut ispăşire pentru el şi pentru casa sa şi
pentru toată adunarea lui Israel .
18 Şi să iasă la altarul, care este înaintea DOMNULUI, şi să
facă  ispăşire  pentru  el;  şi  să  ia  din  sângele  taurului  şi  din

79

Leviticul  18

sângele  ţapului  şi  să  îl  pună  pe  coarnele  altarului  de  jur
împrejur .
19 Şi să stropească din sânge peste acesta cu degetul său, de
şapte ori, şi să îl cureţe şi să îl sfinţească de necurăţiile copi-
ilor lui Israel .
20 ¶ Şi după ce a terminat cu ispăşirea pentru locul sfânt şi
pentru tabernacolul întâlnirii şi pentru altar, să aducă ţapul
viu;
21 Şi Aaron să îşi pună amândouă mâinile pe capul ţapului
viu şi să mărturisească peste el toate nelegiuirile copiilor lui
Israel, şi toate fărădelegile lor în toate păcatele lor, punându-
le pe capul ţapului şi să îl trimită să plece departe în pustie,
prin mâna unui bărbat pregătit;
22 Şi ţapul să poarte pe el toate nelegiuirile lor într-un pă-
mânt nelocuit, şi să lase ţapul să plece în pustie .
23 Şi Aaron să intre în tabernacolul întâlnirii şi să dezbrace
veşmintele de in, pe care le-a îmbrăcat, când a intrat în locul
sfânt, şi să le lase acolo;
24 Şi să îşi spele carnea cu apă în locul sfânt şi să îşi îmbra-
ce  veşmintele  şi  să  iasă  înainte  şi  să  aducă  ofranda  sa  arsă
şi  ofranda  arsă  a  poporului,  şi  să  facă  ispăşire  pentru  el  şi
pentru popor .
25 Şi grăsimea ofrandei pentru păcat o să ardă pe altar .
26 Şi cel ce lasă ţapul să plece, ţapul ispăşitor, să îşi spele ha-
inele şi să îşi îmbăieze carnea în apă, şi după aceea să intre
în tabără .
27 Şi taurul ca ofrandă pentru păcat şi ţapul ca ofrandă pen-
tru păcat, al căror sânge a fost adus înăuntru pentru a se face
ispăşire în locul sfânt, să fie duşi afară din tabără, iar ei să
ardă în foc pielea lor şi carnea lor şi balega lor .
28 Şi cel ce le arde să îşi spele hainele şi să îşi îmbăieze carnea
în apă, şi după aceea să intre în tabără .
29 ¶ Şi acesta să vă fie un statut pentru totdeauna, în luna a
şaptea, în ziua a zecea a lunii, să vă umiliţi sufletele şi să nu
faceţi deloc nici o lucrare, nici cel din ţara voastră, nici stră-
inul care locuieşte temporar printre voi;
30 Pentru că în ziua aceea preotul va face ispăşire pentru voi,
pentru a vă curăţa ca să fiţi curaţi de toate păcatele voastre
înaintea DOMNULUI .
31 Aceasta să vă fie un sabat al odihnei şi să vă umiliţi sufle-
tele, printr-un statut pentru totdeauna .
32 Şi preotul, pe care el îl va unge şi pe care îl va consacra
pentru  a  servi  în  serviciul  preoţesc  în  locul  tatălui  său,  să
facă  ispăşirea  şi  să  îmbrace  veşmintele  de  in,  veştmintele
sfinte;
33 Şi să facă ispăşire pentru sanctuarul sfânt şi să facă ispă-
şire pentru tabernacolul întâlnirii şi pentru altar, şi să facă
ispăşire pentru preoţi şi pentru tot poporul adunării .
34 Şi acesta să vă fie un statut veşnic, pentru a face ispăşire
pentru  copiii  lui  Israel  pentru  toate  păcatele  lor,  o  singură
dată pe an . Iar el a făcut precum DOMNUL i-a poruncit lui
Moise .

CApitoLuL 17

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:

2  Vorbeşte  lui  Aaron  şi  fiilor  săi  şi  tuturor  copiilor  lui
Israel  şi  spune-le:  Acesta  este  lucrul  pe  care  DOMNUL  l-a
poruncit spunând:
3 Orice bărbat din casa lui Israel, care înjunghie un bou sau
miel sau capră, în tabără, sau îl înjunghie în afara taberei,
4 Şi nu îl aduce la uşa tabernacolului întâlnirii, pentru a adu-
ce un dar DOMNULUI înaintea tabernacolului DOMNULUI,

sânge să i se impute acelui bărbat; el a vărsat sânge; şi acel
bărbat să fie stârpit din mijlocul poporului său;
5  Pentru  ca  aceşti  copii  ai  lui  Israel  să  îşi  aducă  sacrificii-
le,  pe  care  le  aduce  în  câmp  deschis,  da,  ca  ei  să  le  aducă
DOMNULUI, la uşa tabernacolului întâlnirii, la preot şi să le
ofere ca ofrande de pace DOMNULUI .
6 Şi preotul să stropească sângele peste altarul DOMNULUI
la uşa tabernacolului întâlnirii şi să ardă grăsimea pentru o
aromă dulce DOMNULUI .
7 Iar ei să nu mai aducă sacrificiile lor dracilor, după care au
curvit . Acesta să le fie un statut pentru totdeauna prin toate
generaţiile lor .
8  Şi  să  le  spui:  Orice  bărbat  din  casa  lui  Israel,  sau  dintre
străinii care locuiesc temporar printre voi, care aducă ofran-
dă arsă sau un sacrificiu,
9  Şi  nu  îl  aduce  la  uşa  tabernacolului  întâlnirii,  pentru  a-l
oferi DOMNULUI, chiar acel bărbat să fie stârpit din mijlocul
poporului său .
10 ¶ Şi orice bărbat din casa lui Israel, sau dintre străinii care
locuiesc temporar printre voi, care mănâncă orice fel de sân-
ge; chiar eu îmi voi întoarce faţa împotriva acelui suflet care
mănâncă sânge şi îl voi stârpi din mijlocul poporului său .
11 Pentru că viaţa cărnii este în sânge; şi vi l-am dat pe altar
pentru a se face ispăşire pentru sufletele voastre; pentru că
sângele este cel ce face ispăşire pentru suflet .
12 De aceea am spus copiilor lui Israel: Nici un suflet dintre
voi  să  nu  mănânce  sânge,  nici  vreun  străin  care  locuieşte
temporar printre voi să nu mănânce sânge .
13  Şi  orice  bărbat  dintre  copiii  lui  Israel,  sau  dintre  străi-
nii care locuiesc temporar printre voi, care vânează şi prin-
de orice fiară sau pasăre care poate fi mâncată, chiar el să îi
scurgă sângele şi să îl acopere cu ţărână .
14 Pentru că el este viaţa întregii cărni; sângele acesteia este
pentru  viaţa  ei;  de  aceea  am  spus  copiilor  lui  Israel:  Să  nu
mâncaţi sânge de la nici un fel de carne, pentru că viaţa în-
tregii cărni este sângele ei, oricine îl mănâncă să fie stârpit!
15 Şi fiecare suflet care mănâncă ceea ce a murit de la sine,
sau care a fost sfâşiat de fiare, fie unul din ţara voastră, sau
un străin, deopotrivă să îşi spele hainele şi să se îmbăieze în
apă şi să fie necurat până seara, apoi să fie curat .
16 Dar dacă nu le spală, nici nu îşi îmbăiază carnea, atunci să
îşi poarte propria nelegiuire .

CApitoLuL 18

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:

2 Vorbeşte copiilor lui Israel şi spune-le: Eu sunt DOMNUL

Dumnezeul vostru .
3 Să nu faceţi după lucrările din ţara Egiptului, în care aţi
locuit; şi după lucrările din ţara Canaanului, în care eu v-am
adus, să nu faceţi, nici să nu umblaţi în rânduielile lor .
4 Să împliniţi judecăţile mele şi să ţineţi rânduielile mele, ca
să umblaţi în ele: Eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru .
5 De aceea să ţineţi statutele mele şi judecăţile mele, pe care
un om, dacă le împlineşte, va trăi în ele: Eu sunt DOMNUL .
6 ¶ Nici unul dintre voi să nu vă apropiaţi de nici una din-
tre  rudele  sale,  ca  să  le  descoperiţi  goliciunea:  Eu  sunt
DOMNUL .
7 Goliciunea tatălui tău sau goliciunea mamei tale, să nu o
descoperi, ea este mama ta; să nu îi descoperi goliciunea .
8 Goliciunea soţiei tatălui tău să nu o descoperi, este goliciu-
nea tatălui tău .
9  Goliciunea  surorii  tale,  fiica  tatălui  tău,  sau  fiica  mamei

80

Leviticul  19

tale, fie născută acasă, sau născută departe, goliciunea lor să
nu o descoperi .
10 Goliciunea fiicei fiului tău, sau a fiicei fiicei tale, goliciu-
nea lor să nu o descoperi, căci goliciunea lor este propria ta
goliciune .
11 Goliciunea fiicei soţiei tatălui tău, născută din tatăl tău, ea
este sora ta, să nu îi descoperi goliciunea .
12 Să nu descoperi goliciunea surorii tatălui tău, ea este ruda
apropiată a tatălui tău .
13 Să nu descoperi goliciunea surorii mamei tale, căci ea este
ruda apropiată a mamei tale .
14  Să  nu  descoperi  goliciunea  fratelui  tatălui  tău,  să  nu  te
apropii de soţia lui, ea este mătuşa ta .
15 Să nu descoperi goliciunea nurorii tale, ea este soţia fiului
tău; să nu descoperi goliciunea ei .
16 Să nu descoperi goliciunea soţiei fratelui tău, este goliciu-
nea fratelui tău .
17 Să nu descoperi goliciunea unei femei şi a fiicei ei; nici să
nu iei pe fiica fiului ei, sau pe fiica fiicei ei, ca să îi descoperi
goliciunea; pentru că ele sunt rudele ei apropiate, aceasta este
stricăciune .
18 Nici să nu iei de soţie o soră a ei, ca să o chinuieşti, pen-
tru a-i descoperi goliciunea, pe lângă a celeilalte, în timpul
vieţii ei .
19 ¶ De asemenea să nu te apropii de o femeie să îi descoperi
goliciunea, cât timp ea este pusă deoparte pentru necurăţia
ei .
20 Mai mult să nu te culci carnal cu soţia aproapelui tău, ca
să te pângăreşti cu ea .
21 Şi, să nu laşi pe nici unul din sămânţa ta să treacă prin foc,
pentru Moloh, nici să nu pângăreşti numele Dumnezeului
Tău: Eu sunt DOMNUL .
22 Să nu te culci cu un bărbat, precum te culci cu o femeie,
este urâciune .
23 Nici să nu te culci carnal cu vreun animal ca să te pângă-
reşti cu el, nici vreo femeie să nu stea înaintea unui animal
ca să se culce cu el, este încurcătură .
24 Să nu vă pângăriţi în vreunul dintre aceste lucruri, pentru
că în toate acestea sunt pângărite naţiunile, pe care le arunc
din faţa voastră .
25 Şi ţara este pângărită, de aceea pedepsesc nelegiuirea ei
peste ea şi ţara însăşi vomită pe locuitorii ei .
26  De  aceea  să  ţineţi  statutele  mele  şi  judecăţile  mele  şi  să
nu faceţi nici una dintre aceste urâciuni, nimeni din naţiu-
nea voastră, nici unul dintre străinii care locuiesc temporar
printre voi;
27 (Pentru că toate aceste urâciuni le-au făcut oamenii din
ţară, care au fost înaintea voastră şi ţara este pângărită;)
28  Ca  ţara  să  nu  vă  vomite  şi  pe  voi  afară,  când  o  pângă-
riţi, precum a vomitat afară naţiunile care au fost înaintea
voastră .
29 Pentru că oricine va face oricare dintre aceste urâciuni,
chiar sufletele care le fac vor fi stârpite din mijlocul popo-
rului lor .
30  De  aceea  să  ţineţi  rânduielile,  ca  să  nu  faceţi  nici  unul
dintre aceste obiceiuri scârboase, care au fost făcute înain-
te  de  voi  şi  ca  să  nu  vă  pângăriţi  voi  înşivă  în  ele:  Eu  sunt
DOMNUL Dumnezeul vostru .

CApitoLuL 19

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:

2 Vorbeşte întregii adunări a copiilor lui Israel şi spune-

le: Să fiţi sfinţi, pentru că eu  DOMNUL Dumnezeul vostru
sunt sfânt .
3 Fiecare om să se teamă de mama sa şi de tatăl său şi să ţi-
neţi sabatele mele: Eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru .
4 Nu vă întoarceţi la idoli, nici să nu vă faceţi dumnezei tur-
naţi: Eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru .
5  Şi  dacă  aduceţi  un  sacrificiu  al  ofrandelor  de  pace
DOMNULUI, să îl aduceţi din propria voastră voie bună .
6 Să fie mâncat în aceeaşi zi în care îl aduceţi şi a doua zi; şi
dacă ar rămâne până în a treia zi, să fie ars în foc .
7 Şi dacă este mâncat complet în a treia zi, este urâciune; să
nu fie acceptat .
8 De aceea oricine care îl mănâncă va purta nelegiuirea sa,
deoarece a spurcat lucrul sfinţit al DOMNULUI; şi acel suflet
să fie stârpit din mijlocul poporului său .
9 Şi când seceraţi secerişul pământului vostru, să nu seceri
în întregime colţurile câmpului tău, nici să nu aduni spicele
căzute după secerişul tău .
10 Şi să nu îţi cureţi via de boabele căzute, nici să nu strângi
fiecare ciorchine din via ta; să le laşi pentru cel sărac şi pen-
tru cel străin: Eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru .
11 ¶ Să nu furaţi, nici să nu vă purtaţi cu falsitate, nici să nu
vă minţiţi unul pe celălalt .
12 Şi să nu juraţi fals pe numele meu; nici să nu pângăreşti
numele Dumnezeului tău: Eu sunt DOMNUL .
13 Să nu escrochezi pe aproapele tău, nici să nu îl jefuieşti;
plăţile celui angajat cu ziua să nu rămână la tine toată noap-
tea până dimineaţa .
14 Să nu blestemi pe cel surd, nici să nu pui o piatră de po-
ticnire înaintea celui orb, ci să te temi de Dumnezeul tău: Eu
sunt DOMNUL .
15 Să nu faceţi nedreptate în judecată; să nu părtineşti pe să-
rac, nici să nu onorezi persoana celui puternic, ci în dreptate
să judeci pe aproapele tău .
16 Să nu mergi încolo şi încoace ca un bârfitor în mijlocul
poporului tău, nici să nu stai împotriva sângelui aproapelui
tău: Eu sunt DOMNUL .
17 Să nu urăşti pe fratele tău în inima ta; să mustri în vreun
fel pe aproapele tău şi să nu permiţi păcat asupra lui .
18 Să nu te răzbuni, nici să nu porţi vreo pică împotriva co-
piilor din poporul tău, ci să iubeşti pe aproapele tău ca pe
tine însuţi: Eu sunt DOMNUL .
19 ¶ Să ţineţi statutele mele . Să nu laşi vitele tale să se îm-
perecheze cu un soi amestecat; să nu semeni câmpul tău cu
sămânţă  amestecată;  nici  să  nu  îmbraci  vreodată  o  haină
amestecată făcută din fire de in şi lână .
20 Şi oricine se culcă în mod carnal cu o femeie, ce este roa-
bă, legată prin logodnă unui soţ şi nu este complet răscum-
părată, nici având libertatea dată, ea să fie biciuită, ei să nu
fie daţi morţii, deoarece nu era liberă .
21 Iar el să aducă DOMNULUI ofranda sa pentru fărădelege,
la uşa tabernacolului întâlnirii, un berbec ca ofrandă pentru
fărădelege .
22 Şi preotul să facă ispăşire pentru el cu berbecul ofrandei
pentru fărădelege înaintea  DOMNULUI, pentru păcatul lui
pe care l-a făcut; şi păcatul făcut să îi fie iertat .
23 Şi când veţi intra în ţară şi veţi fi sădit tot felul de pomi
pentru hrană, să socotiţi rodul lor ca necircumcis; trei ani să
vă fie ca necircumcis, din acesta să nu se mănânce .
24 Dar în al patrulea an tot, rodul lor să fie sfânt pentru a
lăuda pe DOMNUL cu el .
25 Şi în al cincilea an să mâncaţi din rodul lor, ca să vi se

81

Leviticul  21

adauge venitul lor: Eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru .
26 Să nu mâncaţi nimic cu sânge; nici să nu folosiţi descân-
tarea, nici să nu preziceţi timpurile .
27 Să nu vă rotunjiţi colţurile capetelor, nici să nu distrugi
colţurile bărbii tale .
28 Să nu faceţi nici un fel de tăieturi în carnea voastră pen-
tru morţi, nici nu întipăriţi nici un fel de semne pe voi: Eu
sunt DOMNUL .
29  Nu  prostitua  pe  fiica  ta,  să  o  faci  să  fie  o  curvă;  ca  nu
cumva ţara să cadă în curvie şi pământul să devină plin de
stricăciune .
30 ¶ Să ţineţi sabatele mele şi să respectaţi sanctuarul meu:
Eu sunt DOMNUL .
31  Să  nu  mergeţi  la  cei  ce  au  demoni,  nici  la  cei  ce  caută
după  vrăjitori,  ca  să  vă  pângăriţi  cu  ei:  Eu  sunt  DOMNUL
Dumnezeul vostru .
32 Să te ridici în picioare în faţa capului cărunt şi să onorezi
faţa omului bătrân şi să te temi de Dumnezeul tău: Eu sunt
DOMNUL .
33 Şi dacă un străin locuieşte temporar cu tine în ţara voas-
tră, să nu îl chinuiţi .
34 Ci străinul care locuieşte cu voi să vă fie ca unul născut
printre voi şi să îl iubeşti ca pe tine însuţi; pentru că şi voi aţi
fost străini în ţara Egiptului: Eu sunt DOMNUL Dumnezeul
vostru .
35 Să nu faceţi nici o nedreptate în judecată, în linia de mă-
sură, în măsurarea greutăţii, sau în măsurarea lichidelor .
36 Să aveţi balanţe drepte, greutăţi drepte, o efă dreaptă şi
un  hin  drept:  Eu  sunt  DOMNUL  Dumnezeul  vostru,  care
v-am scos din ţara Egiptului .
37 De aceea să ţineţi toate statutele mele şi toate judecăţile
mele şi să le împliniţi: Eu sunt DOMNUL .

CApitoLuL 20

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:

2 Mai spune o dată copiilor lui Israel: Oricine dintre co-
piii lui Israel, sau dintre străinii care locuiesc temporar în
Israel, dă pe cineva din sămânţa sa lui Moloh, acela negreşit
să fie dat morţii, poporul să îl ucidă cu pietre .
3 Şi îmi voi întoarce faţa împotriva acelui om şi îl voi stârpi
din mijlocul poporului său; pentru că el a dat din sămânţa
sa lui Moloh, ca să spurce sanctuarul meu şi să pângărească
numele meu sfânt .
4 Şi dacă oamenii pământului fac cumva şi îşi ascund ochii
de la acel om, când el dă din sămânţa sa lui Moloh şi nu îl
ucid;
5 Atunci îmi voi întoarce faţa împotriva acelui om şi împo-
triva familiei sale şi îl voi stârpi din mijlocul poporului lor,
pe el şi pe toţi cei ce merg curvind după el, ca să comită cur-
vie cu Moloh .
6 Şi sufletul care se întoarce după cei ce au demoni şi după
vrăjitori,  ca  să  curvească  după  ei,  eu  îmi  voi  întoarce  faţa
împotriva acelui suflet şi îl voi stârpi din mijlocul poporului
său .
7 Sfinţiţi-vă de aceea şi fiţi sfinţi, pentru că eu sunt DOMNUL
Dumnezeul vostru .
8 Şi să ţineţi statutele mele şi să le împliniţi: Eu sunt DOMNUL
care vă sfinţeşte .
9 Pentru că fiecare om ce blestemă pe tatăl său sau pe mama
sa, negreşit să fie dat morţii; cel ce a blestemat pe tatăl său
sau pe mama sa, sângele său să fie asupra sa .
10 ¶ Şi bărbatul care comite adulter cu soţia unui alt bărbat,

82

chiar cel ce comite adulter cu soţia aproapelui său, bărbatul
şi femeia adulteră să fie negreşit ucişi .
11 Şi bărbatul care se culcă cu soţia tatălui său, a descoperit
goliciunea tatălui său, amândoi negreşit să fie ucişi; sângele
lor să fie asupra lor .
12 Şi dacă un bărbat se culcă cu nora sa, amândoi să fie ucişi
negreşit, au lucrat încurcătură; sângele lor să fie asupra lor .
13 De asemenea dacă un bărbat se culcă cu un bărbat, pre-
cum se culcă cu o femeie, amândoi au făcut o urâciune, ne-
greşit să fie ucişi; sângele lor să fie asupra lor .
14  Şi  dacă  un  bărbat  ia  o  soţie  şi  pe  mama  ei,  aceasta  este
stricăciune, să fie arşi cu foc, deopotrivă el şi ele; ca să nu fie
stricăciune între voi .
15 Şi dacă un bărbat se culcă cu o fiară, negreşit să fie ucis;
şi să ucideţi fiara .
16 Şi dacă o femeie se apropie de vreo fiară şi se culcă cu ea,
să ucizi şi femeia şi fiara, negreşit să fie ucise; sângele lor să
fie asupra lor .
17 Şi dacă un bărbat ia pe sora sa, pe fiica tatălui său, sau pe
fiica mamei sale şi vede goliciunea ei şi ea vede goliciunea lui,
acesta este un lucru stricat; şi să fie stârpiţi înaintea ochilor
poporului lor; cel ce a descoperit goliciunea surorii sale va
purta propria nelegiuire .
18 Şi dacă un bărbat se culcă cu o femeie, având necurăţia
ei, şi va descoperi goliciunea ei, el i-a dezgolit fântâna; iar ea
şi-a descoperit fântâna sângerării; şi amândoi să fie stârpiţi
din mijlocul poporului lor .
19 Şi să nu descoperi goliciunea surorii mamei tale, sau a su-
rorii tatălui tău, pentru că el dezgoleşte pe ruda sa apropiată,
ei să poarte nelegiuirea lor .
20 Şi dacă un bărbat se va culca cu soţia unchiului său, el a
descoperit goliciunea unchiului său, să poarte păcatul lor, să
moară fără copii .
21 Şi dacă un bărbat ia pe soţia fratelui său, acesta este un
lucru necurat, cel ce a descoperit goliciunea fratelui său, să
fie fără copii .
22 ¶ De aceea să ţineţi toate statutele mele şi toate judecăţile
mele şi să le împliniţi, ca ţara, în care eu vă aduc să locuiţi în
ea, să nu vă vomite afară .
23 Şi să nu umblaţi în obiceiurile naţiunii, pe care o arunc
afară dinaintea voastră, pentru că ei au făcut toate aceste lu-
cruri şi de aceea sunt dezgustat de ei .
24 Dar eu v-am spus: Veţi moşteni ţara lor şi am să v-o dau
vouă ca să o stăpâniţi, o ţară care curge cu lapte şi miere: Eu
sunt DOMNUL Dumnezeul vostru, care v-am separat de alte
popoare .
25 De aceea să deosebiţi între vitele curate şi necurate şi între
păsări necurate şi curate; şi să nu vă faceţi sufletele scârboase
prin vite, sau pasări, sau orice fel de târâtoare care se târăşte
pe pământ, pe care le-am separat de voi, ca fiind necurate .
26 Şi să îmi fiţi sfinţi, pentru că eu  DOMNUL sunt sfânt şi
v-am separat de alte popoare, ca să fiţi ai mei .
27 De asemenea un bărbat sau o femeie care are demon, sau
care este vrăjitor, negreşit să fie dat morţii, să îi ucidă cu pie-
tre, sângele lor să fie asupra lor .

CApitoLuL 21

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise: Vorbeşte preoţilor, fiii lui

Aaron şi spune-le: Nimeni să nu se pângărească pentru

un mort, în poporul său,
2  Dar  pentru  ruda  sa,  apropiată,  adică  pentru  mama  sa  şi
pentru tatăl său şi pentru fiul său şi pentru fiica sa şi pentru

Leviticul  22

fratele său,
3 Şi pentru sora sa fecioară, care îi este apropiată, care nu a
avut bărbat, pentru ea poate să se pângărească .
4 Dar un conducător în poporul său, un om de seama, să nu
se pângărească, să nu se pângărească pe el însuşi .
5 Ei să nu îşi radă o porţiune pe cap, nici să nu îşi radă colţu-
rile bărbilor, nici să nu îşi facă tăieturi în carnea lor .
6 Să fie sfinţi Dumnezeului lor şi să nu pângărească numele
Dumnezeului lor, pentru că ei aduc ofrandele DOMNULUI
făcute  prin  foc,  pâinea  Dumnezeului  lor,  de  aceea  să  fie
sfinţi .
7  Să  nu  îşi  ia  o  curvă,  sau  profană,  ca  soţie;  nici  să  nu  îşi
ia  o  femeie  divorţată  de  soţul  ei,  pentru  că  el  este  sfânt
Dumnezeului său .
8 De aceea să îl sfinţeşti; căci el aduce pâinea Dumnezeului
tău; el să îţi fie sfânt, pentru că eu, DOMNUL, care vă sfin-
ţeşte, sunt sfânt .
9 Şi fiica oricărui preot, dacă se va pângări, curvind, pângă-
reşte pe tatăl ei, să fie arsă cu foc .
10  ¶  Şi  înaltul  preot  printre  fraţii  săi,  peste  al  cărui  cap  a
fost turnat untdelemnul ungerii şi care este consacrat să se
îmbrace cu veşmintele, să nu îşi descopere capul, nici să nu
îşi sfâşie hainele;
11 Nici să nu intre la trupul vreunui mort, nici să nu se pân-
gărească pentru tatăl său, sau pentru mama sa .
12 Nici nu să iasă din sanctuar, nici să nu spurce sanctuarul
Dumnezeului  său;  căci  coroana  ungerii  untdelemnului  lui
Dumnezeu este asupra lui: Eu sunt DOMNUL .
13 Şi el să îşi ia o soţie în fecioria ei .
14 O văduvă, sau o femeie divorţată sau profană sau o curvă,
pe acestea să nu le ia, ci să ia de soţie o fecioară din poporul
său .
15 Nici să nu îşi pângărească sămânţa în poporul său, pentru
că eu DOMNUL îl sfinţesc .
16 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise şi i-a spus:
17 Spune-i lui Aaron, zicând: Orice bărbat din sămânţa ta,
în generaţiile lor, având vreun cusur, să nu se apropie să adu-
că pâinea Dumnezeului său .
18 Căci nici un bărbat în care este vreun cusur să nu se apro-
pie, un bărbat orb sau un şchiop sau cel cu un nas turtit sau
având orice lucru în plus;
19 Sau un bărbat cu piciorul rupt sau cu mâna ruptă,
20 Sau cocoşat sau pitic sau cel ce are cusur la ochi sau are
cruste scărpinate sau râios, sau are testiculele sale frânte;
21 Din sămânţa preotului Aaron, nici un bărbat care are un
cusur, să nu se apropie să aducă ofrandele DOMNULUI făcu-
te prin foc, el are un cusur; să nu se apropie să aducă pâinea
Dumnezeului său .
22 Să mănânce pâinea Dumnezeului său, deopotrivă din cea
preasfântă şi din cea sfântă .
23 Doar să nu intre la perdea, nici să nu se apropie de altar,
din cauză că are un cusur; ca să nu spurce sanctuarele mele,
pentru că eu DOMNUL îi sfinţesc .
24 Şi Moise i-a spus lui Aaron şi fiilor săi şi tuturor copiilor
lui Israel .

CApitoLuL 22

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:

2  Spune-i  lui  Aaron  şi  fiilor  săi,  să  se  separe  de  lucru-
rile sfinte ale copiilor lui Israel, să nu pângărească numele
meu sfânt în acele lucruri pe care ei mi le sfinţesc: Eu sunt
DOMNUL .

3 Să le spui: Oricine din toată sămânţa voastră printre ge-
neraţiile  voastre,  merge  la  lucrurile  sfinte,  pe  care  copiii
lui  Israel  le  sfinţesc  DOMNULUI,  avându-şi  necurăţia  asu-
pra  sa,  acel  suflet  să  fie  stârpit  din  prezenţa  mea:  Eu  sunt
DOMNUL .
4 Din sămânţa lui Aaron, orice bărbat care este lepros, sau
are o scurgere, acela să nu mănânce din lucrurile sfinte, până
este curat . Şi oricine atinge orice lucru necurat prin moarte,
sau pe un bărbat căruia îi iese sămânţa de împreunare;
5  Sau  oricine  atinge  orice  târâtoare,  prin  care  el  este  făcut
necurat, sau un om de la care poate lua necurăţie, orice fel de
necurăţie ar avea;
6 Sufletul care a atins aşa ceva să fie necurat până seara şi să
nu mănânce din lucrurile sfinte, decât dacă îşi spală carnea
cu apă .
7 Şi când soarele a apus, să fie curat şi după aceea să mănânce
din lucrurile sfinte; deoarece aceasta este mâncarea sa .
8 Ceea ce moare de la sine, sau este sfâşiat de fiare, să nu mă-
nânce pentru a nu se pângări în aceasta: Eu sunt DOMNUL .
9 De aceea ei să ţină rânduiala mea, ca nu cumva să poarte
păcat pentru aceasta şi de aceea să moară, dacă o pângăreşte:
Eu DOMNUL îi sfinţesc .
10 ¶ Nici un străin să nu mănânce din lucrul sfânt, un călă-
tor oaspete al preotului, sau un servitor angajat, să nu mă-
nânce lucrul sfânt .
11 Dar dacă preotul cumpără vreun suflet cu banii săi, el să
mănânce din aceasta şi cel ce este născut în casa lui, să mă-
nânce din mâncarea lui .
12  De  asemenea  dacă  fiica  preotului  este  măritată  după
un  străin,  ea  nu  poate  mânca  dintr-o  ofrandă  a  lucrurilor
sfinte .
13 Dar dacă fiica preotului este văduvă sau divorţată şi nu
are copil şi este întoarsă la casa tatălui ei, ca în tinereţea ei,
să mănânce din mâncarea tatălui ei, dar nici un străin să nu
mănânce din ea .
14 Şi dacă un bărbat mănâncă din lucrul sfânt în neştiinţă,
atunci, el să adauge la acesta a cincea parte din el şi să îl dea
preotului cu lucrul sfânt .
15 Iar ei să nu spurce lucrurile sfinte ale copiilor lui Israel, pe
care le aduc DOMNULUI;
16 Sau să le permită să poarte nelegiuirea încălcării, mân-
când lucrurile lor sfinte, pentru că eu DOMNUL îi sfinţesc .
17 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:
18 Vorbeşte lui Aaron şi fiilor săi şi tuturor copiilor lui Israel
şi spune-le: Oricine din casa lui Israel sau dintre străinii din
Israel,  doreşte  să  îşi  aducă  darul  pentru  toate  jurămintele
sale şi toate ofrandele sale de bunăvoie, pe care să le aducă
DOMNULUI ca ofrandă arsă;
19 Să  aduceţi de bunăvoie  o  parte bărbătească, fără  cusur,
dintre boi, dintre oi sau dintre capre .
20 Dar orice are cusur, să nu îl aduceţi, pentru că nu vă va fi
bine primit .
21  Şi  oricine  aduce  un  sacrificiu  al  ofrandelor  de  pace
DOMNULUI, ca să îşi împlinească jurământul, sau ofrandă
de bunăvoie dintre boi sau oi, aceasta să fie fără cusur pentru
a fi bine primită, nici un cusur să nu fie în el .
22 Să nu aduceţi DOMNULUI nimic dintre acestea: orb sau
zdrobit  sau  ciung  sau  având  o  rană  care  curge  sau  cruste
scărpinate sau râios, nici să nu faceţi, din ele pe altar, ofran-
dă prin foc pentru DOMNUL .
23 Fie un taur sau un miel care are ceva în plus sau o lipsă în
părţile lui, să îl aduci ca ofrandă de bunăvoie; dar pentru un

83

Leviticul  23

jurământ, nu va fi bine primit .
24 Să nu aduceţi DOMNULUI ceea ce este lovit sau zdrobit
sau frânt sau tăiat; nici să nu faceţi din ele ofrandă în ţara
voastră .
25 Nici să nu aduceţi pâinea Dumnezeului vostru în nici una
din acestea din mâna unui străin; deoarece în ele este putre-
ziciunea lor şi cusururi sunt în ele, nu vă vor fi bine primite .
26 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
27 Când un taur sau o oaie sau o capră se nasc, să fie şapte
zile sub mamă; şi din ziua a opta şi de aici încolo va fi bine
primit ca ofrandă făcută DOMNULUI prin foc .
28 Şi dacă este vacă sau oaie, să nu o înjunghiaţi pe ea şi pu-
iul ei în aceeaşi zi .
29  Şi  când  doriţi  să  aduceţi  un  sacrificiu  de  mulţumire
DOMNULUI, să îl aduceţi de bunăvoie .
30 În aceeaşi zi să fie mâncat; să nu lăsaţi nimic din el până
dimineaţa: Eu sunt DOMNUL .
31 De aceea să ţineţi poruncile mele şi să le împliniţi: Eu sunt
DOMNUL .
32 Să nu pângăriţi numele meu sfânt, ci eu să fiu sfinţit prin-
tre copiii lui Israel: Eu sunt DOMNUL care vă sfinţeşte,
33  Cel  care  v-a  scos  afară  din  ţara  Egiptului,  pentru  a  fi
Dumnezeul vostru: Eu sunt DOMNUL .

CApitoLuL 23

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:

2 Vorbeşte copiilor lui Israel şi spune-le: Referitor la săr-
bătorile DOMNULUI, pe care le veţi proclama adunări sfinte,
acestea sunt sărbătorile mele .
3 În şase zile să se facă lucrare, dar ziua a şaptea este sabatul
odihnei, o adunare solemnă, sfântă; să nu faceţi nici o lucra-
re în ea, acesta este sabatul DOMNULUI în toate locuinţele
voastre .
4 ¶ Acestea sunt sărbătorile DOMNULUI, adunări sfinte, pe
care să le proclamaţi la timpurile lor .
5 În ziua a paisprezecea, din luna întâi pe înserat, sunt paş-
tele DOMNULUI .
6 Şi în ziua a cincisprezecea a aceleaşi luni este sărbătoarea
azimelor DOMNULUI, şapte zile trebuie să mâncaţi azime .
7 În ziua întâi să aveţi o adunare solemnă, sfântă: Să nu fa-
ceţi nici o lucrare de servire în ea .
8 Dar să aduceţi DOMNULUI ofrandă făcută prin foc, şapte
zile; în ziua a şaptea este o adunare solemnă, sfântă: Să nu
faceţi nici o lucrare de servire în ea .
9 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:
10 Vorbeşte copiilor lui Israel şi spune-le: Când veţi intra în
ţara pe care v-o dau şi veţi secera secerişul ei, să aduceţi la
preot un snop din primele roade ale secerişului vostru;
11  Şi  el  va  legăna  snopul  înaintea  DOMNULUI  ca  să  vă  fie
bine primit; preotul îl va legăna a doua zi după sabat .
12 Şi să aduceţi, în ziua când veţi legăna acest snop, un miel
fără cusur de un an ca ofrandă arsă DOMNULUI .
13 Şi ofranda ei de mâncare să fie două zecimi dintr-o măsu-
ră de floarea făinii amestecată cu untdelemn, ofrandă făcută
DOMNULUI prin foc, pentru o aromă dulce; şi darul lor de
băutură să fie din vin, a patra parte dintr-un hin .
14  Şi  să  nu  mâncaţi  nici  pâine  nici  grâne  prăjite  nici  spice
verzi, până în aceeaşi zi în care aţi adus un dar Dumnezeului
vostru,  acesta  să  fie  un  statut  veşnic  prin  toate  generaţiile
voastre în toate locuinţele voastre .
15 ¶ Şi să vă număraţi din ziua următoare sabatului, din ziua
în care aţi adus mănunchiul ofrandei legănate; şapte sabate

întregi;
16 Chiar până în ziua următoare celui de al şaptelea sabat să
număraţi cincizeci de zile; şi să aduceţi un nou dar de mân-
care DOMNULUI .
17 Să scoateţi din locuinţele voastre două pâini legănate, fă-
cute din două zecimi dintr-o măsură de floarea făinii; să fie
coapte  cu  dospeală;  acestea  sunt  primele  roade  consacrate
DOMNULUI .
18 Şi să aduceţi împreună cu pâinile, şapte miei fără cusur,
de un an, şi un taur tânăr şi doi berbeci, ei sunt ofrandă arsă
DOMNULUI, împreună cu darul lor de mâncare şi cu darul
lor de băutură, o ofrandă făcută prin foc, de o aromă dulce
DOMNULUI .
19 Atunci să sacrificaţi un ied dintre capre ca ofrandă pen-
tru păcat şi doi miei de un an ca un sacrificiu al ofrandelor
de pace .
20 Şi preotul să îi legene împreună cu pâinea primelor roade
ca ofrandă legănată înaintea DOMNULUI, cu cei doi miei, să
fie sfinţi DOMNULUI, pentru preot .
21 Şi să proclamaţi în aceeaşi zi, să vă fie o adunare solemnă,
sfântă: Să nu faceţi nici o lucrare de servire în ea, acesta să
vă fie un statut veşnic în toate locuinţele voastre prin toate
generaţiile voastre .
22  Şi  când  culegeţi  secerişul  pământului  vostru,  să  nu  se-
ceri în întregime colţurile câmpului tău când seceri, nici să
nu aduni spicele căzute după secerişul tău, să le laşi pentru
cel sărac şi pentru cel străin: Eu sunt DOMNUL Dumnezeul
vostru .
23 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:
24 Vorbeşte copiilor lui Israel, spunând: În luna a şaptea, în
ziua întâi a lunii, să aveţi un sabat, o amintire cu sunet de
trâmbiţă, o adunare solemnă, sfântă .
25 Să nu faceţi nici o lucrare de servire în ea, ci să aduceţi
DOMNULUI ofrandă făcută prin foc .
26 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
27 De asemenea în ziua a zecea a acestei a şaptea luni să fie o
zi a ispăşirii, aceasta să fie o adunare solemnă, sfântă pentru
voi; şi să vă umiliţi sufletele şi să aduceţi ofrandă făcută prin
foc DOMNULUI .
28 Şi să nu faceţi nici o lucrare în ziua aceea, pentru că este
o zi a ispăşirii, pentru a se face ispăşire pentru voi înaintea
DOMNULUI Dumnezeului vostru .
29 Pentru că orice suflet nu se va umili în ziua aceea, să fie
stârpit din mijlocul poporului său .
30 Şi orice suflet care face vreo lucrare în aceea zi, pe acel
suflet eu îl voi nimici din mijlocul poporului său .
31 Să nu faceţi nici un fel de lucrare; un statut veşnic să fie
prin toate generaţiile voastre în toate locuinţele voastre .
32 Acesta să fie pentru voi un sabat al odihnei şi să vă umiliţi
sufletele, în ziua a noua a lunii, la apus, de la apus la apus, să
vă sărbătoriţi sabatul .
33 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:
34 Vorbeşte copiilor lui Israel, spunând: Ziua a cincispreze-
cea a acestei a şaptea luni, să fie sărbătoarea corturilor con-
sacrată DOMNULUI, timp de şapte zile .
35 În prima zi să fie o adunare solemnă sfântă: Să nu faceţi
nici o lucrare de servire în ea .
36 Şapte zile să aduceţi ofrandă făcută prin foc, DOMNULUI,
în ziua a opta să fie o adunare solemnă, sfântă pentru voi; şi
să aduceţi ofrandă făcută prin foc, DOMNULUI, aceasta este
o adunare solemnă: Să nu faceţi nici o lucrare de servire în
ea .

84

Leviticul  25

37 Acestea sunt sărbătorile DOMNULUI, pe care să le procla-
maţi pentru a fi adunări sfinte, ca să aduceţi ofrandă făcută
prin foc DOMNULUI, ofrandă arsă şi un dar de mâncare, un
sacrificiu şi daruri de băutură, fiecare lucru în ziua lui,
38 Pe lângă sabatele DOMNULUI şi pe lângă darurile voastre
şi pe lângă toate jurămintele voastre şi pe lângă toate daruri-
le voastre de bunăvoie, pe care le aduceţi DOMNULUI .
39 De asemenea tot în ziua a cincisprezecea a lunii a şaptea,
după ce aţi adunat rodul pământului, să ţineţi o sărbătoare
consacrată DOMNULUI, şapte zile, în prima zi să fie un sabat
şi în ziua a opta să fie un sabat .
40 Şi să luaţi în prima zi din crengile pomilor buni, ramuri
de palmier şi din crengile copacilor groşi şi sălcii de la izvor;
şi  să  vă  bucuraţi  înaintea  DOMNULUI  Dumnezeul  vostru,
şapte zile .
41 Şi să ţineţi o sărbătoare pentru  DOMNUL, şapte zile pe
an . Acesta să fie un statut veşnic în generaţiile voastre, să o
sărbătoriţi în luna a şaptea .
42 Să locuiţi în corturi şapte zile; toţi cei ce sunt născuţi is-
raeliţi, să locuiască în corturi;
43 Ca generaţiile voastre să ştie că eu am făcut pe copiii lui
Israel să locuiască în corturi, când i-am scos afară din ţara
Egiptului: Eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru .
44  Şi  Moise  a  spus  copiilor
DOMNULUI .

lui  Israel  sărbătorile

CApitoLuL 24

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Porunceşte copiilor lui Israel, ca ei să îţi aducă untde-
lemn pur de măsline bătute, pentru lumină, pentru a face ca
lămpile să ardă continuu .
3  În  afara  perdelei  mărturiei,  în  tabernacolul  întâlnirii,
Aaron să le pună în ordine de seara până dimineaţa înaintea
DOMNULUI, continuu; acesta să fie un statut veşnic în toate
generaţiile voastre .
4  Să  pună  în  ordine  lămpile  pe  sfeşnicul  cel  pur,  continuu
înaintea DOMNULUI .
5 Şi să iei floarea făinii şi să coci douăsprezece turte din ea,
două zecimi să fie într-o turtă .
6 Şi să le pui pe două rânduri, şase pe un rând, pe masa pură
înaintea DOMNULUI .
7 Şi să pui tămâie pură pe fiecare rând, ca aceasta să fie pe
pâine ca o amintire, o ofrandă făcută prin foc DOMNULUI .
8 În fiecare sabat să o pună în ordine înaintea DOMNULUI,
continuu,  fiind  luată  de  la  copiii  lui  Israel  printr-un  legă-
mânt veşnic .
9 Şi aceasta să fie a lui Aaron şi a fiilor săi; şi ei să o mănân-
ce în locul sfânt, pentru că aceasta este preasfântă pentru el
dintre ofrandele făcute prin foc DOMNULUI, printr-un sta-
tut veşnic .
10 ¶ Şi fiul unei femei israelite, al cărui tată era egiptean, a
ieşit dintre copiii lui Israel; şi acest fiu al femeii israelite şi un
bărbat al lui Israel s-au luptat în tabără;
11 Şi fiul femeii israelite a blasfemiat numele DOMNULUI şi a
blestemat . Iar ei l-au adus la Moise (şi numele mamei sale era
Şelomit, fiica lui Dibri, din tribul lui Dan);
12  Şi  l-au  pus  sub  pază,  ca  mintea  DOMNULUI  să  le  fie
arătată .
13 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
14 Scoate pe cel ce a blestemat în afara taberei; şi toţi cei ce
l-au auzit să îşi pună mâinile pe capul lui şi toată adunarea
să îl ucidă cu pietre .

15 Şi să vorbeşti copiilor lui Israel, spunând: Oricine bleste-
mă pe Dumnezeul său să îşi poarte păcatul .
16 Şi cel ce a blasfemiat numele DOMNULUI, acela cu sigu-
ranţă să fie dat morţii şi toată adunarea să îl ucidă negreşit
cu pietre; cel străin în acelaşi fel ca cel născut în ţară, când el
blasfemiază numele DOMNULUI, să fie dat morţii .
17 Şi cel ce ucide vreun om să fie cu siguranţă dat morţii .
18 Şi cel ce ucide un animal va plăti; animal pentru animal .
19  Şi  dacă  un  bărbat  provoacă  o  vătămare  aproapelui  său;
precum a făcut, astfel să îi fie făcut;
20 Spărtură pentru spărtură, ochi pentru ochi, dinte pentru
dinte, precum a provocat o vătămare într-un om, astfel să îi
fie făcut .
21 Şi cel ce ucide o vită, va plăti vita; şi cel ce ucide un om,
să fie dat morţii .
22 Să aveţi un singur fel de lege, pentru străin în acelaşi fel
ca pentru unul din ţara voastră, pentru că eu sunt DOMNUL
Dumnezeul vostru .
23 Şi Moise a vorbit copiilor lui Israel, ca ei să scoată pe cel ce
a blestemat în afara taberei şi să îl ucidă cu pietre . Şi copiii lui
Israel au făcut precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise .

CApitoLuL 25

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise în muntele Sinai, zicând:

2 Vorbeşte copiilor lui Israel şi spune-le: Când veţi ajunge

în ţara pe care v-o dau, ţara să ţină un sabat DOMNULUI .
3 Şase ani să semeni câmpul tău şi şase ani să tai via ta şi să
aduni rodul lor;
4 Dar în al şaptelea an să fie un sabat al odihnei pământului,
un sabat pentru DOMNUL, să nu semeni câmpul tău, nici să
nu tai via ta .
5 Ceea ce creşte de la sine din secerişul tău să nu seceri, nici
să nu strângi ciorchinii din via ta netăiată, pentru că este un
an al odihnei pământului .
6  Şi  sabatul  pământului  să  fie  mâncare  pentru  voi;  pentru
tine şi pentru servitorii tăi şi pentru servitoarele tale şi pen-
tru angajaţii tăi şi pentru străinul tău care locuieşte tempo-
rar cu tine,
7 Şi pentru vitele tale şi pentru animalele tale care sunt pe
pământul tău, tot rodul lui să fie mâncare .
8 ¶ Şi să îţi numeri şapte sabate ale anilor, de şapte ori şapte
ani; şi durata celor şapte sabate ale anilor să îţi fie ţie de pa-
truzeci şi nouă de ani .
9  Atunci  să  faci  să  sune  tare  trâmbiţa  jubileului  în  ziua  a
zecea a lunii a şaptea, în ziua ispăşirii să faceţi să sune, trâm-
biţa prin toată ţara voastră .
10 Şi să sfinţiți fiecare al cincizecilea an şi să proclamaţi li-
bertate prin toată ţara tuturor locuitorilor ei, acesta să vă fie
un jubileu; şi să întoarceţi înapoi, pe fiecare om, la moşteni-
rea lui şi să întoarceţi înapoi pe fiecare om la familia lui .
11 Un jubileu să vă fie al cincizecilea an, nici să nu semănaţi,
nici să nu seceraţi ceea ce creşte de la sine, nici să nu strângi
ciorchinii viei tale netăiate .
12 Pentru că este jubileul; acesta să fie sfânt pentru voi, să
mâncaţi rodul lui care iese din câmp .
13 În anul acestui jubileu să întoarceţi înapoi, pe fiecare băr-
bat, la posesiunea lui .
14 Şi dacă vinzi orice aproapelui tău, sau cumperi ceva din
mâna aproapelui tău, să nu vă oprimaţi unul pe altul,
15 Conform cu numărul anilor de după jubileu să cumperi
de la aproapele tău şi conform cu numărul anilor roadelor,
el să îţi vândă ţie;

85

Leviticul  26

16  Conform  cu  numărul  anilor  să  creşti  preţul  lor  şi  con-
form împuţinării anilor să micşorezi preţul lor, căci conform
cu numărul anilor roadelor, el o să îţi vândă .
17  De  aceea  să  nu  vă  oprimaţi  unul  pe  altul;  ci  să  te  temi
de Dumnezeul tău, pentru că eu sunt DOMNUL Dumnezeul
vostru .
18 Pentru aceea să împliniţi statutele mele şi să ţineţi judecă-
ţile mele şi să le împliniţi; şi să locuiţi în ţară în siguranţă .
19 Şi ţara să aducă rodul ei şi să mâncaţi spre săturarea voas-
tră şi să locuiţi în siguranţă în ea .
20 Şi dacă veţi spune: Ce vom mânca în al şaptelea an? Iată,
nu vom semăna, nici nu vom aduna în rodul nostru;
21  Atunci  voi  porunci  binecuvântarea  mea  peste  voi  în  al
şaselea an, iar el va face rod pentru trei ani .
22 Şi veţi semăna în al optulea an şi veţi mânca tot din rodul
vechi până în al noulea an; până ce roadele lui vor intra la voi
veţi mânca din cele vechi .
23 ¶ Pământul să nu fie vândut pentru totdeauna, căci pă-
mântul este al meu; pentru că voi sunteţi străini şi locuitori
temporari cu mine .
24 Şi în toată ţara stăpânirii voastre să daţi o răscumpărare
pentru pământ .
25 Dacă fratele tău sărăceşte şi a vândut ceva din moştenirile
sale şi dacă vine cineva dintre rudele sale să o răscumpere,
atunci să răscumpere ceea ce fratele lui a vândut .
26 Şi dacă bărbatul nu are pe nimeni ca să răscumpere şi el
însuşi este în stare să o răscumpere;
27 Atunci să socotească anii de la vânzarea ei şi să plătească
înapoi ce este în plus bărbatului căruia i-a vândut-o; ca să se
întoarcă înapoi la stăpânirea sa .
28  Dar  dacă  nu  este  în  stare  să  îi  plătească  înapoi,  atunci
ceea ce este vândut să rămână în mâna celui ce a cumpărat,
până în anul jubileului; şi la jubileu să iasă şi să se întoarcă
în stăpânirea sa .
29 Şi dacă un bărbat vinde o casă de locuit într-o cetate în-
conjurată cu ziduri, atunci el poate să o răscumpere în de-
cursul unui an întreg după ce aceasta este vândută; în decur-
sul unui an întreg poate să o răscumpere .
30 Şi dacă nu o răscumpără pe durata unui an întreg, atunci
casa care este în cetatea înconjurată cu ziduri să fie întemeia-
tă pentru totdeauna celui ce a cumpărat-o prin toate genera-
ţiile sale, aceasta să nu iasă la jubileu .
31 Dar casele din satele care nu au ziduri, de jur împrejur, să
fie socotite precum câmpurile ţinutului, ele pot fi răscumpă-
rate şi vor ieşi la jubileu .
32 Totuşi cetăţile leviţilor şi casele din cetăţile stăpânirilor
lor, leviţii le pot răscumpăra oricând .
33 Şi dacă un bărbat cumpără de la un levit, atunci casa care
a fost vândută şi cetatea stăpânirii sale, să iasă la jubileu, căci
casele din cetăţile leviţilor sunt stăpânirea lor printre copiii
lui Israel .
34 Dar câmpul de la împrejurimile cetăţilor lor să nu fie vân-
dut; pentru că este stăpânirea lor veşnică .
35 Şi dacă fratele tău sărăceşte şi decade lângă tine; atunci să
îl ajuţi, da, chiar dacă este un străin, sau un locuitor tempo-
rar; ca el să trăiască cu tine .
36  Nu  lua  camătă  de  la  el,  sau  dobândă,  ci  să  te  temi  de
Dumnezeul tău; ca fratele tău să trăiască cu tine .
37 Să nu îi dai banii cu camătă, nici să nu îi împrumuţi me-
rinde cu dobândă .
38  Eu  sunt  DOMNUL  Dumnezeul  vostru,  care  v-am  scos
afară din ţara Egiptului, pentru a vă da ţara Canaanului şi

pentru a fi Dumnezeul vostru .
39 ¶ Şi dacă fratele tău care locuieşte lângă tine sărăceşte şi ţi
s-a vândut, să nu îl obligi să îţi facă muncă de rob;
40 Ci ca un angajat şi ca un locuitor temporar, să fie cu tine
şi să îţi servească până în anul jubileului .
41 Şi să plece de la tine, deopotrivă el şi copiii lui cu el şi să
se întoarcă la propria familie şi la stăpânirile taţilor săi să se
întoarcă .
42 Pentru că ei sunt servitorii mei, pe care i-am scos afară
din ţara Egiptului, nu vor fi vânduţi ca robi .
43  Să  nu  domneşti  peste  el  cu  asprime;  ci  să  te  temi  de
Dumnezeul tău .
44 Deopotrivă robii tăi şi roabele tale, pe care le vei avea, să
fie dintre păgânii care sunt în jurul tău; dintre ei să îţi cum-
peri robi şi roabe .
45 Mai mult dintre copiii străinilor care locuiesc temporar
printre voi, dintre ei să cumpăraţi şi dintre familiile lor care
sunt cu voi, pe care ei i-au născut în ţara voastră, şi ei să fie
stăpânirea voastră .
46 Şi să îi luaţi ca moştenire pentru copiii voştri, ca să îi moş-
tenească drept stăpânire; să fie robii voştri pentru totdeauna;
dar peste fraţii voştri, copiii lui Israel, să nu domniţi unul
peste altul cu asprime .
47 Şi dacă un locuitor temporar sau un străin se îmbogăţeşte
lângă tine şi dacă fratele tău care locuieşte lângă el sărăceşte
şi se vinde străinului sau celui ce locuieşte temporar lângă
tine, sau la urmaşii familiei străinului,
48 După ce este vândut el poate fi răscumpărat din nou; unul
dintre fraţi poate să îl răscumpere;
49 Fie unchiul său, fie fiul unchiului său, poate să îl răscum-
pere, sau oricine îi este rudă apropiată din familie poate să
îl răscumpere; sau dacă este în stare, se poate răscumpăra el
însuşi .
50 Şi să socotească cu cel ce l-a cumpărat, din anul în care
acela i-a fost vândut până în anul jubileului; şi preţul vânză-
rii sale să fie conform cu numărul anilor, să îi fie conform cu
zilele unui servitor angajat .
51 Dacă sunt încă mulţi ani rămaşi, conform cu aceia, să dea
înapoi preţul răscumpărării sale din banii pentru care a fost
cumpărat .
52  Şi  dacă  rămân  doar  câţiva  ani  până  la  anul  jubileului,
atunci să socotească împreună cu el şi conform cu anii săi să
îi dea înapoi preţul răscumpărării sale .
53 Şi să fie cu el precum cu un servitor angajat anual; şi celă-
lalt să nu domnească peste el cu asprime, în faţa ta .
54 Şi dacă nu este răscumpărat în aceşti ani, atunci să iasă în
anul jubileului, deopotrivă el şi copiii lui cu el .
55 Pentru că mie îmi sunt servitori copiii lui Israel; ei sunt
servitorii mei pe care i-am scos din ţara Egiptului: Eu sunt
DOMNUL Dumnezeul vostru .

CApitoLuL 26

Să nu vă faceţi nici idoli nici chip cioplit, nici să nu ridicaţi

un chip stând în picioare, nici să nu ridicaţi vreun chip de
piatră în pământul vostru, ca să va prosternaţi lui, pentru că
eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru .
2 Să ţineţi sabatele mele şi să respectaţi sanctuarul meu: Eu
sunt DOMNUL .
3 Dacă umblaţi în statutele mele şi ţineţi poruncile mele şi
le împliniţi,
4 Atunci vă voi da ploaie la timpul cuvenit şi pământul îşi va
aduce venitul lui şi pomii câmpului îşi vor aduce rodul lor .

86

Leviticul  27

5 Şi treieratul vostru se va întinde până la culesul viilor şi
culesul viilor se va întinde până la timpul semănatului; şi vă
veţi mânca pâinea pe săturate şi veţi locui în ţara voastră în
siguranţă .
6 Şi vă voi da pace în ţară şi vă veţi culca şi nimeni nu vă va
înfrica; şi voi scoate fiarele rele afară din ţară şi sabia nu va
trece prin ţara voastră .
7 Şi veţi alunga pe duşmanii voştri, iar ei vor cădea în faţa
voastră prin sabie .
8 Şi cinci dintre voi vor alunga o sută şi o sută dintre voi vor
pune  pe  fugă  o  mie;  şi  duşmanii  voştri  vor  cădea  înaintea
voastră prin sabie .
9 Pentru că voi lua cunoştinţă de voi şi vă voi face roditori şi
vă voi înmulţi şi voi întemeia legământul meu cu voi .
10 Şi veţi mânca din cele vechi şi veţi scoate pe cele vechi din
cauza celor noi .
11 Şi voi aşeza tabernacolul meu printre voi; şi sufletul meu
nu se va dezgusta de voi .
12 Şi voi umbla în mijlocul vostru şi voi fi Dumnezeul vostru
şi voi veţi fi poporul meu .
13 Eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru, care v-am scos afa-
ră din ţara Egiptului, ca să nu fiţi robii lor; şi am frânt legătu-
rile jugului vostru şi v-am făcut să mergeţi drept .
14 ¶ Dar dacă nu îmi veţi da ascultare şi nu veţi împlini toate
aceste porunci;
15 Şi dacă veţi dispreţui statutele mele, sau dacă sufletul vos-
tru  va  detesta  judecăţile  mele,  astfel  încât  nu  veţi  împlini
toate poruncile mele, ci veţi rupe legământul meu,
16 Eu de asemenea vă voi face aceasta, voi rândui peste voi
teroare, tuberculoză şi febra arzătoare, care va mistui ochii
şi  va  cauza  întristare  inimii,  iar  voi  veţi  semăna  sămânţa
voastră în zadar, pentru că duşmanii voştri o vor mânca .
17 Şi îmi voi întoarce faţa împotriva voastră şi veţi fi ucişi
înaintea duşmanilor voştri, cei ce vă urăsc vor domni peste
voi; şi veţi fugi când nimeni nu vă urmăreşte .
18 Şi dacă totuşi din cauza tuturor acestor lucruri nu îmi veţi
da ascultare, atunci vă voi pedepsi înşeptit pentru păcatele
voastre .
19 Şi voi frânge mândria puterii voastre; şi voi face, ca fierul,
cerul vostru; şi ca arama, pământul vostru;
20 Şi tăria voastră va fi cheltuită în zadar, pentru că pămân-
tul vostru nu îşi va aduce venitul, nici pomii pământului nu
îşi vor aduce roadele .
21  Şi  dacă  umblaţi  împotriva  mea  şi  nu  îmi  veţi  da  ascul-
tare;  voi  aduce  înşeptit  plăgi  peste  voi,  conform  păcatelor
voastre .
22 De asemenea voi trimite fiare sălbatice printre voi, care
vă vor jefui de copiii voştri şi vor distruge vitele voastre şi vă
vor împuţina la număr; şi căile vieţii voastre vor fi pustiite .
23 Şi dacă nu vă veţi lăsa corectați de mine prin acestea, ci
veţi umbla împotriva mea,
24 Atunci eu de asemenea voi umbla împotriva voastră şi vă
voi pedepsi înşeptit pentru păcatele voastre .
25 Şi voi aduce sabie peste voi, care va pedepsi cearta voastră
cu legământul meu; şi când vă veţi aduna înăuntrul cetăţilor
voastre, voi trimite ciuma printre voi; şi veţi fi daţi în mâna
duşmanului .
26 Şi după ce voi fi frânt toiagul pâinii voastre, zece femei
vor coace pâinea voastră într-un singur cuptor şi vă vor da
pâinea  voastră  înapoi  cu  măsură;  şi  veţi  mânca  dar  nu  vă
veţi sătura .
27 Şi dacă din cauza a toată aceasta nu îmi veţi da ascultare,

ci veţi umbla împotriva mea,
28 Atunci şi eu voi umbla împotriva voastră în furie; şi eu,
chiar eu, vă voi pedepsi înşeptit pentru păcatele voastre .
29 Şi carnea fiilor voştri o veţi mânca şi carnea fiicelor voas-
tre o veţi mânca .
30 Şi voi distruge înălţimile voastre şi voi stârpi idolii voştri
şi voi arunca trupurile voastre moarte peste trupurile moar-
te ale idolilor voştri şi sufletul meu vă va detesta .
31 Şi voi risipi cetăţile voastre şi voi aduce sanctuarele voas-
tre la pustiire şi nu voi mirosi aroma parfumurilor voastre
dulci .
32 Şi voi aduce ţara la pustiire; şi duşmanii voştri, care locu-
iesc în ea, vor fi înmărmuriţi la aceasta .
33 Şi vă voi împrăştia printre păgâni şi voi scoate sabie după
voi; şi ţara voastră va fi pustiită şi cetăţile voastre risipite .
34 Atunci ţara se va bucura de sabatele ei, atâta timp cât va
zăcea pustiită şi voi veţi fi în ţara duşmanilor voştri; atunci
ţara se va odihni şi se va bucura de sabatele ei .
35 Atâta timp cât zace pustiită ea se va odihni; deoarece nu
s-a odihnit în sabatele voastre, când aţi locuit în ea .
36 Şi peste cei ce au rămas în viaţă voi trimite o slăbiciune în
inimile lor în ţările duşmanilor voştri; şi sunetul unei frun-
ze scuturate îi va urmări; şi vor fugi precum fuga de sabie; şi
vor cădea când nimeni nu îi urmăreşte .
37 Şi vor cădea unul peste altul, de parcă ar fi înaintea unei
săbii, când nimeni nu îi urmăreşte; şi nu veţi avea putere să
staţi în picioare înaintea duşmanilor voştri .
38  Şi  veţi  pieri  printre  păgâni  şi  ţara  duşmanilor  voştri  vă
va mânca .
39 Şi cei rămaşi dintre voi vor lâncezi în nelegiuirea lor în ţă-
rile duşmanilor voştri; şi de asemenea în nelegiuirile taţilor
lor vor lâncezi împreună cu ei .
40 ¶ Dacă îşi vor mărturisi nelegiuirea lor şi nelegiuirea taţi-
lor lor, cu păcatul lor pe care l-au păcătuit împotriva mea şi
de asemenea că au umblat împotriva mea;
41 Şi că eu de asemenea am umblat împotriva lor şi i-am adus
în ţara duşmanilor lor; dacă atunci inimile lor necircumcise
se vor umili şi vor accepta atunci pedeapsa nelegiuirii lor,
42 Atunci îmi voi aminti legământul meu cu Iacob şi de ase-
menea legământul meu cu Isaac şi de asemenea legământul
meu cu Avraam mi-l voi aminti; şi îmi voi aminti de ţară .
43 De asemenea ţara va fi părăsită de ei şi se va bucura de
sabatele ei, atâta timp cât va zăcea pustiită fără ei; şi vor ac-
cepta  pedeapsa  nelegiuirii  lor;  pentru  că,  da,  pentru  că  au
dispreţuit judecăţile mele şi pentru că sufletul lor a detestat
statutele mele .
44 Şi totuşi pentru toate acestea, când vor fi în ţara duşmani-
lor lor, nu îi voi lepăda, nici nu îi voi detesta, ca să îi nimicesc
în  întregime  şi  să  rup  legământul  meu  cu  ei,  pentru  că  eu
sunt DOMNUL Dumnezeul lor .
45 Dar de dragul lor îmi voi aminti legământul strămoşilor
lor, pe care i-am scos din ţara Egiptului înaintea ochilor pă-
gânilor, ca să fiu Dumnezeul lor: Eu sunt DOMNUL .
46  Acestea  sunt  statutele  şi  judecăţile  şi  legile,  pe  care
DOMNUL  le-a  făcut  între  el  şi  copiii  lui  Israel  pe  muntele
Sinai prin mâna lui Moise .

CApitoLuL 27

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, zicând:

2 Vorbeşte copiilor lui Israel şi spune-le: Când un om va
face un jurământ de bunăvoie, sufletele acelea să fie pentru
DOMNUL, după preţuirea ta .

87

Leviticul  27

3 Şi preţuirea ta să fie pentru partea bărbătească de la vâr-
sta de douăzeci de ani până la vârsta de şaizeci de ani, după
şekelul sanctuarului preţuirea ta să fie de cincizeci de şekeli
de argint .
4 Şi dacă este parte femeiască, atunci preţuirea ta să fie de
treizeci de şekeli .
5 Şi dacă este în vârstă de cinci ani până la vârsta de douăzeci
de ani, atunci preţuirea ta pentru partea bărbătească să fie
douăzeci de şekeli şi pentru partea femeiască, zece şekeli .
6 Şi dacă este de la vârsta de o lună până la vârsta de cinci
ani, atunci preţuirea ta pentru partea bărbătească să fie de
cinci şekeli de argint şi pentru partea femeiască preţuirea ta
să fie de trei şekeli de argint .
7 Şi dacă este de la vârsta de şaizeci de ani şi peste, dacă este
parte bărbătească, atunci preţuirea ta să fie de cincisprezece
şekeli şi pentru partea femeiască, zece şekeli .
8 Dar dacă este mai sărac decât preţuirea ta, atunci să se pre-
zinte el însuşi înaintea preotului şi preotul să îl preţuiască;
preotul să îl preţuiască conform cu mijloacele celui ce jură .
9  Şi  dacă  este  un  animal,  din  care  oamenii  aduc  un  dar
DOMNULUI, tot ce omul dă DOMNULUI din acest dar să fie
sfânt .
10 Să nu îl schimbe, nici să nu îl înlocuiască, unul bun pen-
tru unul rău, sau unul rău pentru unul bun; şi dacă totuşi el
schimbă animal pentru animal, atunci acesta şi cel înlocuit
să fie sfinţi .
11  Şi  dacă  este  un  animal  necurat,  din  care  ei  nu  aduc  sa-
crificiu  DOMNULUI,  atunci  să  prezinte  animalul  înaintea
preotului;
12 Şi preotul să îl preţuiască, dacă este bun sau rău, conform
cu preţuirea preotului, aşa va fi .
13 Iar dacă el doreşte să îl răscumpere, atunci să adauge a
cincea partea din el la preţuirea ta .
14  ¶  Şi  când  un  bărbat  îşi  va  sfinţi  casa  pentru  a  fi  sfântă
DOMNULUI, atunci preotul să o preţuiască, dacă este bună
sau rea; precum preotul o va preţui, aşa să fie .
15 Şi dacă cel  ce  a  sfinţit-o doreşte să îşi răscumpere casa,
atunci să adauge la ea a cincea parte din banii preţuirii tale
şi să fie a lui .
16 Şi dacă un bărbat va sfinţi DOMNULUI o parte din câm-
pul stăpânirii sale, atunci preţuirea ta să fie conform cu să-
mânţa câmpului, un omer de sămânţă de orz să fie preţuit la
cincizeci de şekeli de argint .
17  Dacă  el  sfinţeşte  câmpul  său  din  anul  jubileului,  să  fie
conform preţuirii tale .
18 Dar dacă îţi sfinţeşte câmpul după jubileu, atunci preotul

să îi socotească banii conform cu anii care rămân, până la
anul jubileului şi să fie scăzut din preţuirea ta .
19 Şi dacă cel ce sfinţeşte câmpul doreşte, în vreun fel, să îl
răscumpere, atunci să îi adauge a cincea parte din banii pre-
ţuirii tale şi să îi rămână lui .
20 Şi dacă nu doreşte să răscumpere câmpul, sau dacă a vân-
dut câmpul unui alt om, să nu mai fie răscumpărat .
21 Dar câmpul, când iese la jubileu, să fie sfânt DOMNULUI,
ca un câmp dedicat; stăpânirea acestuia să fie a preotului .
22 Şi dacă un om sfinţeşte DOMNULUI un câmp pe care l-a
cumpărat, care nu este dintre câmpurile stăpânirii sale,
23  Atunci  preotul  să  îi  socotească  valoarea  preţuirii  tale,
până la anul jubileului, iar el să dea preţuirea ta în acea zi ca
lucru sfânt DOMNULUI .
24  În  anul  jubileului  câmpul  se  va  întoarce  la  cel  de  la
care a fost cumpărat, la cel căruia i-a aparţinut stăpânirea
pământului .
25 Şi toate preţuirile tale să fie conforme cu şekelul sanctua-
rului, douăzeci de ghere să fie şekelul .
26 ¶ Doar pe întâiul născut al animalelor, care să fie întâiul
născut al DOMNULUI, nici un om să nu îl sfinţească; dacă
este bou, sau oaie, este al DOMNULUI .
27 Şi dacă este dintr-un animal necurat, atunci să îl răscum-
pere conform cu preţuirea ta şi să îi adauge a cincea parte
din ea; şi dacă nu este răscumpărată, atunci să se vândă con-
form cu preţuirea ta .
28  Cu  toate  acestea  nici  un  lucru  dedicat,  pe  care  un  om
îl  va  dedica  DOMNULUI  din  tot  ce  are,  fie  dintre  oameni,
fie dintre  animale,  fie din câmpul stăpânirii  sale, să  nu fie
vândut sau răscumpărat, fiecare lucru dedicat este preasfânt
DOMNULUI .
29 Nimic dedicat, care va fi dedicat dintre oameni, să nu fie
răscumpărat; ci negreşit să fie dat morţii .
30 Şi toată zeciuiala pământului, fie din sămânţa pământu-
lui, fie din rodul pomilor, este a DOMNULUI, ea este sfântă
DOMNULUI .
31 Şi dacă un om va dori să răscumpere ceva din zeciuielile
sale, să adauge la ele a cincea parte din ele .
32 Şi referitor la zeciuiala din cireadă, sau din turmă, din tot
ce trece pe sub toiag, a zecea parte să fie sfântă DOMNULUI .
33 Să nu se uite dacă este bună sau rea, nici să nu o schim-
be  una  cu  alta;  şi  dacă  o  va  schimba  ceva,  atunci  deopo-
trivă  aceasta  şi  cea  pentru  schimb  să  fie  sfântă;  să  nu  se
răscumpere .
34 Acestea sunt poruncile, pe care DOMNUL le-a poruncit
lui Moise pentru copiii lui Israel pe muntele Sinai .

88

… Numeri …

CApitoLuL 1

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise în pustiul Sinai, în taber-

nacolul întâlnirii, în prima zi a lunii a doua, în al doilea

an după ce au ieşit din ţara Egiptului, spunând:
2 Faceţi numărătoarea întregii adunări a copiilor lui Israel,
după familiile lor, după casa taţilor lor, după numărul nu-
melor lor, fiecare parte bărbătească după capetele lor;
3 De la douăzeci de ani în sus, toţi cei care sunt în stare să
iasă la război în Israel; tu şi Aaron să îi numeri după oştirile
lor .
4  Şi  cu  tine  să  fie  un  bărbat  din  fiecare  trib;  fiecare  cap  al
casei taţilor lui .
5 Şi acestea sunt numele bărbaţilor care vor sta în picioare cu
tine, din tribul lui Ruben, Eliţur, fiul lui Şedeur .
6 Din Simeon: Şelumiel, fiul lui Ţurişadai .
7 Din Iuda: Nahşon, fiul lui Aminadab .
8 Din Isahar: Nataneel, fiul lui Ţuar .
9 Din Zabulon: Eliab, fiul lui Helon .
10 Din copiii lui Iosif, din Efraim: Elişama, fiul lui Amihud;
din Manase: Gamaliel, fiul lui Pedahţur .
11 Din Beniamin: Abidan, fiul lui Ghideoni .
12 Din Dan: Ahiezer, fiul lui Amişadai .
13 Din Aşer: Paguiel, fiul lui Ocran .
14 Din Gad: Eliasaf, fiul lui Deuel .
15 Din Neftali: Ahira, fiul lui Enan .
16 Aceştia erau cei renumiţi ai adunării, prinţi ai triburilor
taţilor lor, capi ai miilor în Israel .
17 ¶ Şi Moise şi Aaron au luat pe aceşti bărbaţi numiţi după
numele lor;
18 Şi au adunat toată adunarea în prima zi a lunii a doua şi
au declarat naşterile lor după familiile lor, după casa taţilor
lor, conform numărului numelor, de la vârsta de douăzeci de
ani în sus, după capetele lor .
19 Precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise, astfel i-a numă-
rat în pustiul Sinai .
20 Şi copiii lui Ruben, fiul cel mai mare al lui Israel, după ge-
neraţiile lor, după familiile lor, după casa taţilor lor, conform
numărului numelor, după capetele lor, fiecare parte bărbă-
tească de la vârsta de douăzeci de ani în sus, toţi care erau în
stare să iasă la război;
21 Cei număraţi dintre ei, din tribul lui Ruben, au fost patru-
zeci şi şase de mii cinci sute .
22  Dintre  copiii  lui  Simeon,  după  generaţiile  lor,  după  fa-
miliile lor, după casa taţilor lor, conform numărului nume-
lor, după capetele lor, fiecare parte bărbătească de la vârsta
de  douăzeci  de  ani  în  sus,  toţi  care  erau  în  stare  să  iasă  la
război;
23  Cei  număraţi  dintre  ei,  din  tribul  lui  Simeon,  au  fost
cincizeci şi nouă de mii trei sute .
24 Dintre copiii lui Gad, după generaţiile lor, după familiile
lor, după casa taţilor lor, conform numărului numelor, după
capetele lor, fiecare parte bărbătească de la vârsta de două-
zeci de ani în sus, toţi care erau în stare să iasă la război;
25 Cei număraţi dintre ei, din tribul lui Gad, au fost patru-
zeci şi cinci de mii şase sute cincizeci .
26 Dintre copiii lui Iuda, după generaţiile lor, după familiile
lor, după casa taţilor lor, conform numărului numelor, după
capetele lor, fiecare parte bărbătească de la vârsta de două-
zeci de ani în sus, toţi care erau în stare să iasă la război;

27 Cei număraţi dintre ei, din tribul lui Iuda, au fost şapte-
zeci şi patru de mii şase sute .
28 Dintre copiii lui Isahar, după generaţiile lor, după familiile
lor, după casa taţilor lor, conform numărului numelor, după
capetele lor, fiecare parte bărbătească de la vârsta de două-
zeci de ani în sus, toţi care erau în stare să iasă la război;
29 Cei număraţi dintre ei, din tribul lui Isahar, au fost cinci-
zeci şi patru de mii patru sute .
30 Dintre copiii lui Zabulon, după generaţiile lor, după fa-
miliile lor, după casa taţilor lor, conform numărului nume-
lor, după capetele lor, fiecare parte bărbătească de la vârsta
de  douăzeci  de  ani  în  sus,  toţi  care  erau  în  stare  să  iasă  la
război;
31  Cei  număraţi  dintre  ei,  din  tribul  lui  Zabulon,  au  fost
cincizeci şi şapte de mii patru sute .
32 Dintre copiii lui Iosif, adică, din copiii lui Efraim, după
generaţiile lor, după familiile lor, după casa taţilor lor, con-
form  numărului  numelor,  după  capetele  lor,  fiecare  parte
bărbătească de la vârsta de douăzeci de ani în sus, toţi care
erau în stare să iasă la război;
33 Cei număraţi dintre ei, din tribul lui Efraim, au fost pa-
truzeci de mii cinci sute .
34  Dintre  copiii  lui  Manase,  după  generaţiile  lor,  după  fa-
miliile lor, după casa taţilor lor, conform numărului nume-
lor, după capetele lor, fiecare parte bărbătească de la vârsta
de  douăzeci  de  ani  în  sus,  toţi  care  erau  în  stare  să  iasă  la
război;
35 Cei număraţi dintre ei, din tribul lui Manase, au fost trei-
zeci şi două de mii două sute .
36 Dintre copiii lui Beniamin, după generaţiile lor, după fa-
miliile lor, după casa taţilor lor, conform numărului nume-
lor, după capetele lor, fiecare parte bărbătească de la vârsta
de  douăzeci  de  ani  în  sus,  toţi  care  erau  în  stare  să  iasă  la
război;
37 Cei număraţi dintre ei, din tribul lui Beniamin, au fost
treizeci şi cinci de mii patru sute .
38 Dintre copiii lui Dan, după generaţiile lor, după familiile
lor, după casa taţilor lor, conform numărului numelor, după
capetele lor, fiecare parte bărbătească de la vârsta de două-
zeci de ani în sus, toţi care erau în stare să iasă la război;
39 Cei număraţi dintre ei, din tribul lui Dan, au fost şaizeci
şi două de mii şapte sute .
40 Dintre copiii lui Aşer, după generaţiile lor, după familiile
lor, după casa taţilor lor, conform numărului numelor, după
capetele lor, fiecare parte bărbătească de la vârsta de două-
zeci de ani în sus, toţi care erau în stare să iasă la război;
41 Cei număraţi dintre ei, din tribul lui Aşer, au fost patru-
zeci şi una de mii cinci sute .
42  Dintre  copiii  lui  Neftali,  după  generaţiile  lor,  după  fa-
miliile lor, după casa taţilor lor, conform numărului nume-
lor, după capetele lor, fiecare parte bărbătească de la vârsta
de  douăzeci  de  ani  în  sus,  toţi  care  erau  în  stare  să  iasă  la
război;
43 Cei număraţi dintre ei, din tribul lui Neftali, au fost cinci-
zeci şi trei de mii patru sute .
44 ¶ Aceştia sunt cei număraţi, pe care Moise şi Aaron i-au
numărat şi prinţii lui Israel, fiind doisprezece bărbaţi; fiecare
era pentru casa taţilor lui .
45  Astfel  au  fost  toţi  cei  număraţi  dintre  copiii  lui  Israel,

89

Numeri  3

după casa taţilor lor, de la vârsta de douăzeci de ani în sus,
toţi cei care erau în stare să iasă la război în Israel;
46 Da, toţi cei număraţi au fost şase sute trei mii cinci sute
cincizeci .
47 ¶ Dar leviţii după tribul taţilor lor nu au fost număraţi
printre ei .
48 Fiindcă DOMNUL vorbise lui Moise, spunând:
49 Numai tribul lui Levi să nu îl numeri, nici să nu faci nu-
mărătoarea lor printre copiii lui Israel,
50  Ci  să  numeşti  pe  leviţi  peste  tabernacolul  mărturiei  şi
peste toate vasele lui şi peste toate lucrurile care aparţin de
el; ei vor purta tabernacolul şi toate vasele lui; şi vor servi în
el şi îşi vor aşeza tabăra de jur împrejurul tabernacolului .
51 Şi când tabernacolul pleacă, leviţii să îl desfacă; şi când
tabernacolul trebuie aşezat, leviţii să îl aşeze; şi străinul care
se apropie să fie dat morţii .
52 Şi copiii lui Israel să îşi aşeze corturile, fiecare om după
tabăra lui şi fiecare om după steagul lui, prin toate oştirile
lor .
53 Dar leviţii să îşi aşeze corturile de jur împrejurul taber-
nacolului mărturiei, ca să nu fie furie peste adunarea copii-
lor lui Israel; şi leviţii vor păstra însărcinarea tabernacolului
mărturiei .
54 Şi copiii lui Israel au făcut conform cu tot ceea ce DOMNUL
i-a poruncit lui Moise, astfel au făcut ei .

CApitoLuL 2

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise şi lui Aaron, spunând:

2 Fiecare bărbat dintre copiii lui Israel să îşi aşeze cortul
lângă propriul steag cu însemnul casei taţilor lor, departe, în
jurul tabernacolului întâlnirii să îşi aşeze corturile .
3 ¶ Şi pe partea de est spre răsăritul soarelui să îşi aşeze cor-
turile cei ai steagului taberei lui Iuda după toate oştirile lor
şi  Nahşon,  fiul  lui  Aminadab,  să  fie  căpetenia  copiilor  lui
Iuda .
4 Şi oştirea lui şi cei număraţi dintre ei, au fost şaptezeci şi
patru de mii şase sute .
5 Şi cei care îşi aşează corturile lângă el să fie tribul lui Isahar
şi Nataniel, fiul lui Ţuar, să fie căpetenia copiilor lui Isahar .
6 Şi oştirea lui şi cei care au fost număraţi dintre ei, au fost
cincizeci şi patru de mii patru sute .
7 Apoi tribul lui Zabulon şi Eliab, fiul lui Helon, să fie căpe-
tenia copiilor lui Zabulon .
8 Şi oştirea lui şi cei număraţi dintre ei, au fost cincizeci şi
şapte de mii patru sute .
9 Toţi cei număraţi în toate oştirile lor în tabăra lui Iuda au
fost o sută optzeci şi şase de mii patru sute . Aceştia să plece
întâi .
10 Pe partea de sud să fie steagul taberei lui Ruben conform
cu oştirile lor şi căpetenia copiilor lui Ruben să fie Eliţur, fiul
lui Şedeur .
11 Şi oştirea lui şi cei număraţi dintre ei, au fost patruzeci şi
şase de mii cinci sute .
12  Şi  cei  ce  îşi  aşează  corturile  lângă  el  să  fie  tribul  lui
Simeon şi căpetenia copiilor lui Simeon să fie Şelumiel, fiul
lui Ţurişadai .
13 Şi oştirea lui şi cei număraţi dintre ei, au fost cincizeci şi
nouă de mii trei sute .
14 Apoi tribul lui Gad şi căpetenia fiilor lui Gad să fie Eliasaf,
fiul lui Reuel .
15 Şi oştirea lui şi cei număraţi dintre ei, au fost patruzeci şi
cinci de mii şase sute cincizeci .

90

16 Toţi cei număraţi în toate oştirile lor, în tabăra lui Ruben,
au fost o sută cincizeci şi una de mii patru sute cincizeci . Şi
ei să plece în rândul doi .
17 Apoi tabernacolul întâlnirii să plece cu tabăra leviţilor în
mijlocul taberei, după cum ei îşi aşează tabăra, astfel să ple-
ce, fiecare bărbat la locul lui după steagurile lor .
18 Pe partea de vest să fie steagul taberei lui Efraim conform
cu oştirile lor şi căpetenia fiilor lui Efraim să fie Elişama, fiul
lui Amihud .
19 Şi oştirea lui şi cei număraţi dintre ei, au fost patruzeci de
mii cinci sute .
20 Şi lângă el să fie tribul lui Manase şi căpetenia copiilor lui
Manase să fie Gamaliel, fiul lui Pedahţur .
21 Şi oştirea lui şi cei număraţi dintre ei, au fost treizeci şi
două de mii două sute .
22 Apoi tribul lui Beniamin şi căpetenia fiilor lui Beniamin
să fie Abidan, fiul lui Ghideoni .
23 Şi oştirea lui şi cei număraţi dintre ei, au fost treizeci şi
cinci de mii patru sute .
24 Toţi cei număraţi în toate oştirile lor din tabăra lui Efraim
au fost o sută opt mii o sută . Şi ei să plece în rândul trei .
25 Steagul taberei lui Dan să fie pe partea de nord după oş-
tirile lor şi căpetenia copiilor lui Dan să fie Ahiezer, fiul lui
Amişadai .
26 Şi oştirea lui şi cei număraţi dintre ei, au fost şaizeci şi
două de mii şapte sute .
27 Şi cei care îşi aşează tabăra lângă el să fie tribul lui Aşer şi
căpetenia copiilor lui Aşer să fie Paghiel, fiul lui Ocran .
28 Şi oştirea lui şi cei număraţi dintre ei, să fie patruzeci şi
una de mii cinci sute .
29 Apoi tribul lui Neftali şi căpetenia copiilor lui Neftali să
fie Ahira, fiul lui Enan .
30 Şi oştirea lui şi cei număraţi dintre ei, au fost cincizeci şi
trei de mii patru sute .
31 Toţi cei număraţi în tabăra lui Dan au fost o sută cincizeci
şi şapte de mii şase sute . Ei să plece în partea din spate cu
steagurile lor .
32 Aceştia sunt cei număraţi dintre copiii lui Israel după casa
taţilor lor, toţi cei care au fost număraţi din tabere cu toate
oştirile lor au fost şase sute trei mii cinci sute cincizeci .
33  Dar  leviţii  nu  au  fost  număraţi  printre  copiii  lui  Israel;
precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise .
34 Şi copiii lui Israel au făcut conform cu tot ceea ce DOMNUL
i-a poruncit lui Moise, astfel şi-au aşezat corturile lângă stea-
gurile lor şi astfel au plecat înainte, fiecare după familiile lor,
conform cu casa taţilor lor .

CApitoLuL 3

ACESTEA  sunt  de  asemenea  generaţiile  lui  Aaron  şi

Moise  în  ziua  în  care  DOMNUL  a  vorbit  cu  Moise  pe

muntele Sinai .
2 Şi acestea sunt numele fiilor lui Aaron, Nadab întâiul năs-
cut şi Abihu, Eleazar şi Itamar .
3  Acestea  sunt  numele  fiilor  lui  Aaron,  preoţii  care  au
fost  unşi,  pe  care  el  i-a  consacrat  să  servească  în  serviciul
preoţesc .
4 Şi Nadab şi Abihu au murit înaintea DOMNULUI, când au
oferit foc străin înaintea DOMNULUI, în pustiul Sinai şi nu
au avut copii şi Eleazar şi Itamar au servit în serviciul preo-
ţesc înaintea ochilor tatălui lor Aaron .
5 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
6  Apropie  tribul  lui  Levi  şi  prezintă-i  înaintea  lui  Aaron

Numeri  4

preotul, ca ei să îi servească .
7  Şi  ei  să  păzească  însărcinarea  lui  şi  însărcinarea  întregii
adunări înaintea tabernacolului întâlnirii, pentru a face ser-
viciul tabernacolului .
8  Şi  ei  să  păzească  toate  uneltele  tabernacolului  întâlni-
rii şi însărcinarea copiilor lui Israel, pentru a face serviciul
tabernacolului .
9 Şi să dai pe leviţi lui Aaron şi fiilor săi, ei îi sunt daţi în în-
tregime dintre copiii lui Israel .
10 Şi să rânduieşti pe Aaron şi pe fiii săi, iar ei să servească
în serviciul lor preoţesc şi străinul care se apropie să fie dat
morţii .
11 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
12 Şi eu, iată, am luat pe leviţi dintre copiii lui Israel în locul
tuturor întâilor născuţi care deschid pântecele printre copiii
lui Israel; de aceea leviţii să fie ai mei;
13 Deoarece toţi întâii născuţi sunt ai mei; pentru că în ziua
în care am lovit pe toţi întâii născuţi în ţara Egiptului mi-am
sfinţit pe toţi întâii născuţi în Israel, deopotrivă om şi ani-
mal; ai mei vor fi: Eu sunt DOMNUL .
14  ¶  Şi  DOMNUL  i-a  vorbit  lui  Moise  în  pustiul  Sinai,
spunând:
15 Numără copiii lui Levi după casa taţilor lor, după famili-
ile lor, să îi numeri fiecare parte bărbătească de la vârsta de
o lună în sus .
16 Şi Moise i-a numărat conform cu cuvântul DOMNULUI,
precum i s-a poruncit .
17 Şi aceştia au fost fiii lui Levi după numele lor, Gherşon şi
Chehat şi Merari .
18  Şi  acestea  sunt  numele  fiilor  lui  Gherşon  după  familiile
lor, Libni şi Şimei .
19  Şi  fiii  lui  Chehat  după  familiile  lor:  Amram  şi  Iţehar,
Hebron şi Uziel .
20 Şi fiii lui Merari după familiile lor, Mahli şi Muşi . Acestea
sunt familiile leviţilor conform cu casa taţilor lor .
21 Din Gherşon a fost familia libniţilor şi familia şimiţilor,
acestea sunt familiile gherşoniţilor .
22 Cei număraţi dintre ei, conform cu numărul tuturor ce-
lor  de  parte  bărbătească,  de  la  vârsta  de  o  lună  în  sus,  cei
număraţi dintre ei au fost şapte mii cinci sute .
23 Familiile gherşoniţilor să îşi aşeze corturile în spatele ta-
bernacolului spre vest .
24 Şi mai marele casei tatălui gherşoniţilor să fie Eliasaf, fiul
lui Lael .
25 Şi însărcinarea fiilor lui Gherşon în tabernacolul întâlni-
rii să fie tabernacolul şi cortul, acoperământul lui şi perdea-
ua pentru uşa tabernacolului întâlnirii,
26 Şi perdelele curţii şi covorul pentru uşa curţii, care este
lângă tabernacol şi lângă altar de jur împrejur şi frânghiile
acestuia pentru tot serviciul lui .
27 Şi din Chehat a fost familia amramiţilor şi familia iţehari-
ţilor şi familia hebroniţilor şi familia uzieliţilor, acestea sunt
familiile chehatiţilor .
28 În numărul tuturor celor de parte bărbătească de la vârsta
de o lună în sus, au fost opt mii şase sute, având însărcinarea
sanctuarului .
29 Familiile fiilor lui Chehat să îşi aşeze corturile în partea
de sud a tabernacolului .
30  Şi  mai  marele  casei  tatălui  familiilor  chehatiţilor  să  fie
Eliţafan, fiul lui Uziel .
31  Şi  însărcinarea  lor  să  fie  chivotul  şi  masa  şi  sfeşnicul  şi
altarele şi vasele sanctuarului cu care ei servesc şi perdeaua

91

şi tot serviciul lor .
32 Şi Eleazar, fiul lui Aaron, preotul, să fie mai marele peste
mai marele leviţilor şi să aibă supravegherea celor ce au în-
sărcinarea sanctuarului .
33 Din Merari a fost familia mahliţilor şi familia muşiţilor,
acestea sunt familiile lui Merari .
34  Şi  cei  număraţi  dintre  ei,  conform  cu  numărul  tuturor
celor de parte bărbătească de la vârsta de o lună în sus, au
fost şase mii două sute .
35  Şi  mai  marele  casei  tatălui  familiilor  lui  Merari  a  fost
Ţuriel, fiul lui Abihail, aceştia să îşi aşeze corturile în partea
de nord a tabernacolului .
36 Şi sub custodia şi însărcinarea fiilor lui Merari să fie scân-
durile tabernacolului şi drugii lui şi stâlpii lui şi soclurile lor
şi toate vasele lui şi tot ce serveşte acolo,
37 Şi stâlpii curţii de jur împrejur şi soclurile lor şi ţăruşii lor
şi frânghiile lor .
38 Dar cei ce îşi aşează tabăra înaintea tabernacolului spre
est,  înaintea  tabernacolului  întâlnirii  spre  est,  să  fie  Moise
şi Aaron şi fiii săi, având însărcinarea sanctuarului ca sar-
cină a copiilor lui Israel; şi străinul care se apropie să fie dat
morţii .
39  Toţi  cei  număraţi  dintre  leviţi,  pe  care  Moise  şi  Aaron
i-au  numărat  la  porunca  DOMNULUI,  prin  toate  familiile
lor, toţi cei de parte bărbătească în vârstă de la o lună în sus,
au fost douăzeci şi două de mii .
40 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Numără pe toţi întâii
născuţi din cei de parte bărbătească dintre copiii lui Israel de
la vârsta de o lună în sus şi ia numărul numelor lor .
41 Şi să iei pe leviţi pentru mine (eu sunt DOMNUL) în locul
tuturor întâilor născuţi ai copiilor lui Israel; şi vitele leviţilor
în locul întâilor pui născuţi ai vitelor copiilor lui Israel .
42  Şi  Moise  a  numărat  precum  DOMNUL  i-a  poruncit,  pe
toţi întâii născuţi dintre copiii lui Israel .
43 Şi toţi întâii născuţi de parte bărbătească după numărul
numelor, de la vârsta de o lună în sus, dintre cei care au fost
număraţi dintre ei, erau douăzeci şi două de mii două sute
şaptezeci şi trei .
44 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
45 Ia pe leviţi în locul tuturor întâilor născuţi ai copiilor lui
Israel şi vitele leviţilor în locul vitelor acelora; şi leviţii să fie
ai mei: Eu sunt DOMNUL .
46 Şi pentru cei care trebuie răscumpăraţi, cei două sute şap-
tezeci şi trei dintre întâii născuţi ai copiilor lui Israel, care
sunt mai mulţi decât leviţii,
47 Să iei cinci şekeli de fiecare cap; după şekelul sanctuarului
să îi iei (şekelul are douăzeci de ghere),
48 Şi să dai banii, cu care trebuie răscumpărat numărul ce-
lor în plus, lui Aaron şi fiilor săi .
49 Şi Moise a luat banii de răscumpărare de la cei care depă-
şeau numărul celor răscumpăraţi de leviţi,
50 De la întâii născuţi ai copiilor lui Israel a luat banii; o mie
trei sute şaizeci şi cinci de şekeli, după şekelul sanctuarului .
51 Şi Moise a dat banii de la cei ce fuseseră răscumpăraţi, lui
Aaron şi fiilor săi, conform cuvântului DOMNULUI, precum
DOMNUL i-a poruncit lui Moise .

CApitoLuL 4

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise şi lui Aaron, spunând:

2  Fă  numărătoarea  fiilor  lui  Chehat  dintre  fiii  lui  Levi,

după familiile lor, după casa taţilor lor,
3  De  la  vârsta  de  treizeci  de  ani  în  sus  până  la  vârsta  de

Numeri  4

cincizeci de ani, toţi cei ce intră în oştire, să facă lucrarea în
tabernacolului întâlnirii .
4 Acesta să fie serviciul fiilor lui Chehat în tabernacolul în-
tâlnirii, referitor la lucrurile preasfinte,
5 Şi când tabăra pleacă, Aaron şi fiii săi să vină şi să ia jos
perdeaua acoperământului şi să acopere chivotul mărturiei
cu ea;
6 Şi să pună acolo acoperământul din piei de bursuci şi să
întindă deasupra lui o pânză în întregime de albastru şi să
îi pună drugii .
7 Şi peste masa pâinii punerii înainte să întindă o pânză din
albastru şi să pună pe ea farfuriile şi lingurile şi bolurile şi
capacele ei cu care să le acopere şi pâinea cea neîncetată să
fie pe ea;
8 Şi să întindă peste ele o pânză de stacojiu şi să o acopere cu
un acoperământ din piei de bursuci şi să îi pună drugii .
9 Şi să ia o pânză de albastru şi să acopere sfeşnicul luminii
şi lămpile lui şi mucările lui şi cenuşarele lui şi untdelemnul
vaselor lui, cu care ei servesc acestuia;
10 Şi să îl pună pe acesta şi toate vasele lui într-un acoperă-
mânt din piei de bursuci şi să îl pună pe un drug .
11 Şi peste altarul de aur să întindă o pânză de albastru şi
să o acopere cu un acoperământ din piei de bursuci şi să îi
pună drugii;
12  Şi  să  ia  toate  uneltele  serviciului,  cu  care  ei  servesc  în
sanctuar şi să le pună într-o pânză de albastru şi să le aco-
pere cu un acoperământ din piei de bursuci şi să le pună pe
un drug;
13 Şi să ia cenuşa de pe altar şi să întindă o pânză purpurie
peste el;
14 Şi să pună pe el toate vasele lui, cu care ei servesc în jurul
lui, cenuşarele, cârligele de carne, lopeţile şi oalele, toate va-
sele altarului; şi să întindă peste acestea un acoperământ din
piei de bursuci şi să îi pună drugii .
15 Şi după ce Aaron şi fiii săi vor fi terminat cu acoperămân-
tul sanctuarului  şi a  tuturor vaselor sanctuarului, pe  când
tabăra este gata să plece înainte; după aceea, fiii lui Chehat
să vină să care acestea, dar ei să nu atingă nici un lucru sfânt,
ca nu cumva să moară . Aceste lucruri sunt sarcina fiilor lui
Chehat în tabernacolul întâlnirii .
16 Şi serviciului lui Eleaza, fiul lui Aaron, îi aparţine untde-
lemnul pentru lumină şi tămâia dulce şi ofranda de mânca-
re zilnică şi untdelemnul ungerii şi supravegherea întregului
tabernacol şi a tot ce este în el, în sanctuar şi în vasele lui .
17 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise şi lui Aaron, spunând:
18 Nu stârpiţi tribul familiilor chehatiţilor dintre leviţi;
19 Ci astfel să le faceţi, ca ei să trăiască şi să nu moară, când
se apropie de lucrurile preasfinte, Aaron şi fiii săi să intre şi
să rânduiască pe fiecare în serviciul lui şi la sarcina lui .
20 Dar ei să nu intre să se uite când lucrurile preasfinte sunt
acoperite, ca nu cumva să moară .
21 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
22  Fă  de  asemenea  numărătoarea  fiilor  lui  Gherşon,  prin
toate casele taţilor lor, după familiile lor;
23 De la vârsta de treizeci de ani în sus până la vârsta de cinci-
zeci de ani să îi numeri; pe toţi cei ce intră ca să împlinească
serviciul, ca să facă lucrarea în tabernacolul întâlnirii .
24 Acesta este serviciul familiilor gherşoniţilor, pentru a ser-
vi şi pentru sarcini,
25 Şi ei să care covoarele tabernacolului şi tabernacolul în-
tâlnirii,  acoperământul  său  şi  acoperământul  pieilor  de
bursuci care este deasupra acestuia şi perdeaua pentru  uşa

tabernacolului întâlnirii,
26  Şi  perdelele  curţii  şi  perdeaua  pentru  uşa  porţii  curţii,
care  este  lângă  tabernacol  şi  lângă  altar  de  jur  împrejur  şi
frânghiile lor şi toate uneltele serviciului lor şi tot ce este fă-
cut pentru ei, astfel să servească ei .
27 La numirea lui Aaron şi a fiilor săi să fie tot serviciul fiilor
gherşoniţilor, în toate sarcinile lor şi în tot serviciul lor şi să
numiţi în grija lor toate însărcinările lor .
28  Acesta  este  serviciul  familiilor  fiilor  lui  Gherşon  în  ta-
bernacolul întâlnirii şi însărcinarea lor să fie sub mâna lui
Itamar, fiul lui Aaron, preotul .
29 Cât despre fiii lui Merari, să îi numeri după familiile lor,
după casa taţilor lor .
30  De  la  vârsta  de  treizeci  de  ani  în  sus  până  la  vârsta  de
cincizeci de ani să îi numeri, pe fiecare bărbat care intră în
serviciu, ca să facă lucrarea tabernacolului întâlnirii .
31 Şi aceasta este însărcinarea pentru sarcina lor, conform cu
tot serviciul lor în tabernacolul întâlnirii, scândurile taber-
nacolului şi drugii lor şi stâlpii lor şi soclurile lor .
32 Şi stâlpii curţii de jur împrejur şi soclurile lor şi ţăruşii lor
şi frânghiile lor, cu toate uneltele lor şi cu tot serviciul lor şi
după nume să număraţi uneltele însărcinării sarcinii lor .
33 Acesta este serviciul familiilor fiilor lui Merari, conform
cu tot serviciul lor, în tabernacolul întâlnirii, sub mâna lui
Itamar, fiul lui Aaron, preotul .
34 ¶ Şi Moise şi Aaron şi mai marele adunării au numărat pe
fiii chehatiţilor după familiile lor şi după casa taţilor lor,
35  De  la  vârsta  de  treizeci  de  ani  în  sus  până  la  vârsta  de
cincizeci de ani, fiecare bărbat care intră în serviciu, pentru
lucrarea în tabernacolul întâlnirii;
36 Şi cei număraţi dintre ei după familiile lor erau două mii
şapte sute cincizeci .
37 Aceştia au fost cei număraţi din familiile chehatiţilor, toţi
cei  ce  pot  face  serviciul  în  tabernacolul  întâlnirii,  pe  care
Moise şi Aaron i-au numărat conform poruncii DOMNULUI
prin mâna lui Moise .
38 Şi toţi cei număraţi dintre fiii lui Gherşon, după toate fa-
miliile lor şi după casa taţilor lor,
39  De  la  vârsta  de  treizeci  de  ani  în  sus  până  la  vârsta  de
cincizeci de ani, fiecare bărbat care intră în serviciu, pentru
lucrarea în tabernacolul întâlnirii,
40 Cei număraţi dintre ei, după toate familiile lor, după casa
taţilor lor, au fost două mii şase sute treizeci .
41 Aceştia sunt cei număraţi din familiile fiilor lui Gherşon,
dintre toţi cei ce pot face serviciul în tabernacolul întâlni-
rii, pe care Moise şi Aaron i-au numărat conform poruncii
DOMNULUI .
42 Şi cei număraţi din familiile fiilor lui Merari, după toate
familiile lor, după casa taţilor lor,
43  De  la  vârsta  de  treizeci  de  ani  în  sus  până  la  vârsta  de
cincizeci de ani, fiecare bărbat care intră în serviciu, pentru
lucrarea în tabernacolul întâlnirii,
44  Cei  număraţi  dintre  ei  după  familiile  lor,  erau  trei  mii
două sute .
45 Aceştia sunt cei număraţi din familiile fiilor lui Merari,
pe  care  Moise  şi  Aaron  i-au  numărat  conform  cuvântului
DOMNULUI prin mâna lui Moise .
46 Toţi cei număraţi dintre leviţi, pe care Moise şi Aaron şi
mai marele lui Israel i-au numărat, după familiile lor şi după
casa taţilor lor,
47  De  la  vârsta  de  treizeci  de  ani  în  sus  până  la  vâr-
sta  de  cincizeci  de  ani,  fiecare  bărbat  care  a  venit  să  facă

92

Numeri  6

lucrarea serviciului şi serviciul sarcinii sale în tabernacolul
întâlnirii,
48  Şi  cei  număraţi  dintre  ei,  au  fost  opt  mii  cinci  sute
optzeci .
49 Conform cu porunca DOMNULUI au fost număraţi prin
mâna lui Moise, fiecare om conform serviciului său şi con-
form  sarcinii  sale;  astfel  au  fost  număraţi  de  el,  precum
DOMNUL i-a poruncit lui Moise .

CApitoLuL 5

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise spunând:

2  Porunceşte  copiilor  lui  Israel,  să  scoată  din  tabără  pe
fiecare lepros şi pe fiecare om care are o scurgere şi pe oricine
este pângărit cu mort,
3 Deopotrivă parte bărbătească şi parte femeiască să îi scoa-
teţi afară, în afara taberei să îi scoateţi pe aceştia; ca să nu
pângărească taberele lor, în mijlocul cărora locuiesc eu .
4 Şi copiii lui Israel au făcut astfel şi i-au scos afară, în afara
taberei, precum DOMNUL i-a vorbit lui Moise, astfel au făcut
copiii lui Israel .
5 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
6 Vorbeşte copiilor lui Israel: Când un bărbat sau o femeie
va face orice păcat pe care oamenii îl fac, lucrând o încălcare
împotriva DOMNULUI şi acea persoană este vinovată,
7 Atunci să îşi mărturisească păcatul pe care l-a făcut şi să
plătească  pentru  încălcarea  sa  cu  suma  întreagă  a  acesteia
şi să adauge a cincea parte din ea şi să o dea celui împotriva
căruia a încălcat .
8 Dar dacă bărbatul nu are nici o rudă căruia să îi plătească,
să fie plătită DOMNULUI încălcarea, adică preotului; pe lân-
gă berbecul ispăşirii, prin care se va face ispăşire pentru el .
9 Şi fiecare ofrandă din toate lucrurile sfinte ale copiilor lui
Israel, pe care ei le aduc preotului, să fie ale lui .
10 Şi toate lucrurile sfinţite ale fiecărui om să fie ale lui, orice
dă vreun bărbat preotului să fie al lui .
11 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
12  Vorbeşte  copiilor  lui  Israel  şi  spune-le:  Dacă  soţia  unui
bărbat se abate şi face încălcare împotriva lui,
13 Şi dacă un bărbat se culcă cu ea carnal şi acest lucru este
ascuns de ochii soţului ei şi este ţinut ascuns şi ea este pân-
gărită şi nu sunt martori împotriva ei, nici nu a fost prinsă;
14 Şi duhul geloziei vine asupra lui şi este gelos pe soţia sa şi
ea este pângărită; sau dacă duhul geloziei vine asupra lui şi el
este gelos pe soţia sa iar ea nu este pângărită,
15 Atunci bărbatul să aducă pe soţia sa la preot şi să aducă
darul ei pentru ea, a zecea parte dintr-o efă de făină de orz;
să nu pună untdelemn peste el, nici tămâie să nu pună peste
el; pentru că este o ofrandă de gelozie, o ofrandă de amintire,
aducând nelegiuirea în amintire .
16 Şi preotul să o apropie şi să o pună înaintea DOMNULUI;
17 Şi preotul să ia apă sfântă într-un vas de pământ; şi din
pulberea care este pe podeaua tabernacolului preotul să ia şi
să o pună în apă;
18 Şi preotul să pună femeia înaintea DOMNULUI şi să des-
copere capul femeii şi să pună ofranda de amintire pe palme-
le ei, care este ofranda de gelozie şi preotul să aibă în mâna sa
apa amară care provoacă blestemul,
19 Şi preotul să îi poruncească printr-un jurământ şi să spu-
nă femeii: Dacă nici un bărbat nu s-a culcat cu tine şi dacă
nu te-ai abătut spre necurăţie cu un altul în locul soţului tău,
să fii liberă de această apă amară care provoacă blestemul;
20  Dar  dacă  te-ai  abătut  la  un  altul  în  locul  soţului  tău  şi

dacă te-ai pângărit şi vreun bărbat s-a culcat cu tine în afară
de soţul tău;
21  Atunci  preotul  să  poruncească  femeii  cu  un  jurământ
de  blestem  şi  preotul  să  spună  femeii:  DOMNUL  să  te  facă
un blestem şi un jurământ în mijlocul poporului tău, când
DOMNUL  va  face  coapsa  ta  să  cadă  şi  pântecele  tău  să  se
umfle .
22 Şi această apă care provoacă blestemul să intre în mărun-
taiele tale, ca să umfle pântecele tău şi coapsa ta să cadă şi
femeia să spună: Amin, Amin .
23  Şi  preotul  să  scrie  aceste  blesteme  într-o  carte  şi  să  le
şteargă cu apa amară .
24 Şi să facă pe femeie să bea apa amară care provoacă bleste-
mul şi apa care provoacă blestemul să intre în ea şi va deveni
amară .
25 Apoi preotul să ia ofranda de gelozie din mâna femeii şi
să legene ofranda înaintea DOMNULUI şi să o ofere pe altar;
26 Şi preotul să ia o mână plină din ofrandă, din amintirea
acesteia şi să o ardă pe altar şi după aceea să facă pe femeie
să bea apa .
27 Şi după ce a făcut-o să bea apa, atunci se va întâmpla că,
dacă  s-a  pângărit  şi  a  făcut  încălcare  împotriva  soţului  ei,
apa care provoacă blestemul să intre în ea şi va deveni amară
şi pântecele ei se va umfla şi coapsa ei va cădea şi femeia va fi
un blestem în mijlocul poporului ei .
28 Dar dacă femeia nu s-a pângărit, ci este curată, atunci ea
să fie liberă şi să conceapă sămânţă .
29 Aceasta este legea geloziei, când o soţie se abate la altul în
locul soţului ei şi se pângăreşte;
30 Sau când duhul de gelozie vine asupra lui şi este gelos pe
nevasta sa şi o pune să stea înaintea DOMNULUI şi preotul
să îi facă după toată această lege .
31 Atunci bărbatul să fie nevinovat de nelegiuire şi această
femeie să poarte nelegiuirea ei .

CApitoLuL 6

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Vorbeşte copiilor lui Israel şi spune-le: Când, fie un băr-
bat,  fie  o  femeie,  se  vor  separa  ca  să  facă  o  promisiune  de
nazireu, să se separe DOMNULUI,
3 El să se separe de la vin şi băuturi tari şi să nu bea deloc
oţet  din  vin,  sau  oţet  din  băuturi  tari,  nici  să  nu  bea  vreo
băutură din struguri, nici să nu mănânce struguri proaspeţi
sau uscaţi .
4 În toate zilele separării sale să nu mănânce nimic din ceea
ce este făcut din viţa de vie, de la sâmburi până la pieliţă .
5 În toate zilele separării sale brici să nu treacă peste capul
lui, până ce se vor împlini zilele, în care el s-a separat pentru
DOMNUL, va fi sfânt şi să lase şuviţele părului capului său
să crească .
6 În toate zilele cât este el separat pentru DOMNUL, să nu
vină la nici un trup mort .
7 El să nu se facă necurat nici pentru tatăl său, nici pentru
mama sa, nici pentru fratele său, nici pentru sora sa, când
ei mor, deoarece consacrarea Dumnezeului său este asupra
capului său .
8 În toate zilele separării sale el este sfânt pentru DOMNUL .
9  Şi  dacă  vreun  om  moare  dintr-odată  lângă  el,  iar  el  şi-a
pângărit  capul  consacrării  sale,  atunci  să  îşi  radă  capul  în
ziua curăţirii sale; în ziua a şaptea să şi-l radă .
10 Şi în ziua a opta să aducă două turturele, sau doi porum-
bei tineri, la preot, la uşa tabernacolului întâlnirii;

93

Numeri  7

11 Şi preotul să ofere pe una ca ofrandă pentru păcat şi pe
cealaltă ca ofrandă arsă şi să facă ispăşire pentru el, pentru
că a păcătuit prin acea moarte şi capul să şi-l sfinţească în
aceeaşi zi .
12 Şi să consacre DOMNULUI zilele separării sale şi să aducă
un  miel  de  un  an  ca  ofrandă  pentru  fărădelege,  dar  zilele
care au fost mai înainte vor fi pierdute, deoarece separarea
lui a fost pângărită .
13 Şi aceasta este legea nazireului, când zilele separării sale
vor fi împlinite, să fie adus la uşa tabernacolului întâlnirii,
14 Şi să aducă darul său DOMNULUI, un miel de un an, fără
cusur, ca ofrandă arsă şi o mieluşea de un an, fără cusur, ca
ofrandă  pentru  păcat,  şi  un  berbec,  fără  cusur,  ca  ofrande
de pace .
15 Şi un coş de azime, turte din floarea făinii, amestecate cu
untdelemn, şi lipii din azime, unse cu untdelemn, şi darul
lor de mâncare şi darurile lor de băutură .
16  Şi  preotul  să  le  aducă  înaintea  DOMNULUI  şi  să  aducă
ofranda lui pentru păcat şi ofranda lui arsă .
17 Şi să aducă DOMNULUI berbecul ca sacrificiu al ofrande-
lor de pace, cu coşul de azime; preotul să aducă de asemenea
şi darul lui de mâncare şi darul lui de băutură .
18 Şi nazireul să îşi radă capul separării sale la uşa taberna-
colului întâlnirii şi să ia părul de pe capul separării sale şi să
îl pună în focul care este sub animalul ofrandelor de pace .
19 Şi preotul să ia spata fiartă a berbecului şi o turtă nedos-
pită din coş şi o lipie nedospită şi să le pună pe palmele nazi-
reului, după ce părul separării sale a fost ras .
20  Şi  preotul  să  le  legene  ca  ofrandă  legănată  înaintea
DOMNULUI, acesta este sfânt pentru preot, cu pieptul legă-
nat şi cu spata săltată şi după aceea nazireul poate bea vin .
21 Aceasta este legea nazireului, care a jurat, şi a darului său
către  DOMNUL, pentru separarea sa, în afară de ceea ce îi
va da mâna, conform cu jurământul, pe care l-a jurat, astfel
trebuie să facă după legea separării sale .
22 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
23 Vorbeşte lui Aaron şi fiilor săi, spunând: Astfel să binecu-
vântaţi pe copiii lui Israel, spunându-le:
24 DOMNUL să te binecuvânteze şi să te ţină;
25 Să facă DOMNUL să strălucească faţa sa peste tine şi să fie
cu har spre tine;
26 Să înalţe DOMNUL înfăţişarea sa peste tine şi să îţi dea
pacea .
27 Şi ei să pună numele meu peste copiii lui Israel, iar eu îi
voi binecuvânta .

CApitoLuL 7

ŞI s-a întâmplat în ziua în care Moise a ridicat în întregime

tabernacolul şi l-a uns şi l-a sfinţit pe el şi toate uneltele
lui, deopotrivă altarul şi toate vasele acestuia şi le-a uns şi
le-a sfinţit;
2 Că prinţii lui Israel, capii fiecărei case a taţilor lor, care erau
prinţii triburilor şi erau peste cei care au fost număraţi, au
oferit,
3 Şi au adus darul lor înaintea DOMNULUI, şase care acoperi-
te şi doisprezece boi; un car pentru doi dintre prinţi şi pentru
fiecare dintre ei un bou şi i-au adus înaintea tabernacolului .
4 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
5 Ia-le de la ei, ca să poată fi făcut serviciul tabernacolului
întâlnirii; şi să le dai leviţilor, fiecărui bărbat conform ser-
viciului său .
6 Şi Moise a luat carele şi boii şi le-a dat leviţilor .

7 Două care şi patru boi le-a dat fiilor lui Gherşon, conform
serviciului lor;
8 Şi patru care şi opt boi le-a dat fiilor lui Merari, conform
serviciului lor, sub mâna lui Itamar, fiul lui Aaron, preotul .
9 Dar fiilor lui Chehat nu le-a dat nimic, deoarece serviciul
sanctuarului ce le aparţinea era ca ei să care pe umerii lor .
10  ¶  Şi  prinţii  au  adus  ofrande  pentru  dedicarea  altarului
în ziua în care a fost uns, prinţii au adus darul lor înaintea
altarului .
11 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Să aducă darul lor, fiecare
prinţ în ziua lui, pentru dedicarea altarului .
12 Şi cel ce a adus darul său în prima zi a fost Nahşon, fiul lui
Aminadab, din tribul lui Iuda,
13 Şi darul său a fost un platou de argint, greutatea lui era
de o sută treizeci de şekeli, un bol de argint de şaptezeci de
şekeli,  după  şekelul  sanctuarului;  amândouă  erau  pline  de
floarea făinii amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
14 O lingură din aur, de zece şekeli, plină de tămâie;
15 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an, ca ofrandă
arsă;
16 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
17 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci ber-
beci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui
Nahşon, fiul lui Aminadab .
18  În  a  doua  zi  a  oferit  Nataneel,  fiul  lui  Ţuar,  prinţul  lui
Isahar,
19 A adus ca dar al său, un platou din argint, greutatea lui
era  de  o  sută  treizeci  de  şekeli,  un  bol  de  argint  de  şapte-
zeci de şekeli, după şekelul sanctuarului; amândouă pline cu
floarea făinii amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
20 O lingură din aur, de zece şekeli, plină de tămâie;
21 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an ca ofrandă
arsă;
22 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
23 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci ber-
beci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui
Nataneel, fiul lui Ţuar .
24 În ziua a treia a oferit Eliab, fiul lui Helon, prinţul copiilor
lui Zabulon,
25  Darul  său  a  fost  un  platou  din  argint,  greutatea  lui  era
de o sută treizeci de şekeli, un bol de argint de şaptezeci de
şekeli, după şekelul sanctuarului; amândouă pline cu floarea
făinii amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
26 O lingură din aur, de zece şekeli, plină de tămâie;
27 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an, ca ofrandă
arsă;
28 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
29 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci berbe-
ci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui Eliab,
fiul lui Helon .
30 În ziua a patra a oferit Eliţur, fiul lui Şedeur, prinţul co-
piilor lui Ruben,
31  Darul  său  a  fost  un  platou  din  argint  în  greutatea  de  o
sută treizeci de şekeli, un bol de argint de şaptezeci de şekeli,
după şekelul sanctuarului; amândouă pline cu floarea făinii
amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
32 O lingură din aur, de zece şekeli, plină de tămâie;
33 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an ca ofrandă
arsă;
34 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
35 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci ber-
beci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui

94

Numeri  7

Eliţur, fiul lui Şedeur .
36 În ziua a cincea a oferit Şelumiel, fiul lui Ţurişadai, prin-
ţul copiilor lui Simeon,
37  Darul  său  a  fost  un  platou  din  argint,  greutatea  lui  era
de o sută treizeci de şekeli, un bol de argint de şaptezeci de
şekeli, după şekelul sanctuarului; amândouă pline cu floarea
făinii amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
38 O lingură din aur, de zece şekeli, plină de tămâie;
39 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an ca ofrandă
arsă;
40 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
41 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci ber-
beci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui
Şelumiel, fiul lui Ţurişadai .
42 În ziua a şasea a oferit Eliasaf, fiul lui Deuel, prinţul co-
piilor lui Gad,
43  Darul  său  a  fost  un  platou  din  argint  în  greutatea  de  o
sută treizeci de şekeli, un bol de argint de şaptezeci de şekeli,
după şekelul sanctuarului; amândouă pline cu floarea făinii
amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
44 O lingură din aur, de zece şekeli, plină de tămâie;
45 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an ca ofrandă
arsă;
46 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
47 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci ber-
beci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui
Eliasaf, fiul lui Deuel .
48 În ziua a şaptea a oferit Elişama, fiul lui Amihud, prinţul
copiilor lui Efraim,
49  Darul  său  a  fost  un  platou  din  argint,  greutatea  lui  era
de o sută treizeci de şekeli, un bol de argint de şaptezeci de
şekeli, după şekelul sanctuarului; amândouă pline cu floarea
făinii amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
50 O lingură din aur, de zece şekeli, plină de tămâie;
51 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an ca ofrandă
arsă;
52 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
53 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci ber-
beci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui
Elişama, fiul lui Amihud .
54 În ziua a opta a oferit Gamaliel, fiul lui Pedahţur, prinţul
copiilor lui Manase,
55 Darul său a fost un platou din argint, în greutatea de o
sută treizeci de şekeli, un bol de argint de şaptezeci de şekeli,
după şekelul sanctuarului; amândouă pline cu floarea făinii
amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
56 O lingură din aur de zece şekeli, plină de tămâie;
57 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an ca ofrandă
arsă;
58 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
59 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci ber-
beci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui
Gamaliel, fiul lui Pedahţur .
60 În ziua a noua a oferit Abidan, fiul lui Ghideoni, prinţul
copiilor lui Beniamin,
61  Darul  său  a  fost  un  platou  din  argint,  greutatea  lui  era
de o sută treizeci de şekeli, un bol de argint de şaptezeci de
şekeli, după şekelul sanctuarului; amândouă pline cu floarea
făinii amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
62 O lingură din aur, de zece şekeli, plină de tămâie;
63 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an ca ofrandă
arsă;

64 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
65 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci ber-
beci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui
Abidan, fiul lui Ghideoni .
66 În ziua a zecea a oferit Ahiezer, fiul lui Amişadai, prinţul
copiilor lui Dan,
67  Darul  său  a  fost  un  platou  din  argint,  greutatea  lui  era
de o sută treizeci de şekeli, un bol de argint de şaptezeci de
şekeli, după şekelul sanctuarului; amândouă pline cu floarea
făinii amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
68 O lingură din aur, de zece şekeli, plină de tămâie;
69 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an ca ofrandă
arsă;
70 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
71 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci ber-
beci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui
Ahiezer, fiul lui Amişadai .
72 În ziua a unsprezecea a oferit Paghiel, fiul lui Ocran, prin-
ţul copiilor lui Aşer,
73  Darul  său  a  fost  un  platou  din  argint,  greutatea  lui  era
de o sută treizeci de şekeli, un bol de argint de şaptezeci de
şekeli, după şekelul sanctuarului; amândouă pline cu floarea
făinii amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
74 O lingură din aur, de zece şekeli, plină de tămâie;
75 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an ca ofrandă
arsă;
76 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
77 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci ber-
beci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui
Paghiel, fiul lui Ocran .
78 În ziua a douăsprezecea a oferit Ahira, fiul lui Enan, prin-
ţul copiilor lui Neftali,
79  Darul  său  a  fost  un  platou  din  argint,  greutatea  lui  era
de o sută treizeci de şekeli, un bol de argint de şaptezeci de
şekeli, după şekelul sanctuarului; amândouă pline cu floarea
făinii amestecată cu untdelemn, ca dar de mâncare;
80 O lingură din aur, de zece şekeli, plină de tămâie;
81 Un taur tânăr, un berbec, un miel de un an ca ofrandă
arsă;
82 Un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat;
83 Şi ca sacrificiu al ofrandelor de pace, doi boi, cinci ber-
beci, cinci ţapi, cinci miei de un an, acesta a fost darul lui
Ahira, fiul lui Enan .
84 Aceasta a fost dedicarea altarului, în ziua când a fost uns,
de prinţii lui Israel, douăsprezece platouri de argint, două-
sprezece boluri de argint, douăsprezece linguri de aur;
85  Fiecare  platou  din  argint  cântărind  o  sută  treizeci  de
şekeli, fiecare bol şaptezeci, toate vasele din argint cântăreau
două mii patru sute de şekeli, după şekelul sanctuarului;
86  Lingurile  din  aur  erau  douăsprezece,  pline  cu  tămâie,
cântărind zece şekeli o bucată, după şekelul sanctuarului, tot
aurul lingurilor era o sută douăzeci de şekeli .
87 Toate vitele pentru ofranda arsă erau, doisprezece tauri,
doisprezece berbeci, doisprezece miei de un an, împreună cu
darul lor de mâncare; şi doisprezece iezii dintre capre pentru
ofranda pentru păcat .
88 Şi toate vitele pentru sacrificiul ofrandelor de pace erau,
douăzeci şi patru de tauri, şaizeci de berbeci, şaizeci de ţapi,
şaizeci de miei de un an . Aceasta a fost dedicarea altarului,
după ce a fost uns .
89 Şi când a intrat Moise în tabernacolul întâlnirii, ca să îi
vorbească,  a  auzit  vocea  unuia  vorbind  de  pe  şezământul

95

Numeri  9

milei care era pe chivotul mărturiei dintre cei doi heruvimi
şi el i-a vorbit .

Capitolul 8

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2  Vorbeşte  lui  Aaron  şi  spune-i:  Când  aprinzi  lămpile,

cele şapte lămpi să dea lumină în faţa sfeşnicului .
3 Şi Aaron a făcut astfel; a aprins lămpile în faţa sfeşnicului,
precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise .
4 Şi această lucrare a sfeşnicului era din aur bătut, până la
stâlpul  lui,  până  la  florile  lui,  era  lucrare  bătută,  conform
modelului pe care DOMNUL îl arătase lui Moise, astfel a fă-
cut el sfeşnicul .
5 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
6 Ia pe leviţi dintre copiii lui Israel şi curăţă-i .
7 Şi astfel să le faci: Stropeşte apa purificării peste ei, iar ei să
îşi bărbierească toată carnea lor şi să îşi spele hainele şi astfel
să se cureţe .
8 Apoi să ia un taur tânăr cu darul lui de mâncare, floarea
făinii amestecată cu untdelemn şi un alt taur tânăr să îl iei tu
ca ofrandă pentru păcat .
9 Şi să aduci pe leviţi înaintea tabernacolului întâlnirii şi să
aduni întreaga adunare a copiilor lui Israel la un loc;
10 Şi să aduci pe leviţi înaintea DOMNULUI şi copiii lui Israel
să îşi pună mâinile peste leviţi;
11 Şi Aaron să ofere pe leviţi înaintea DOMNULUI ca o ofran-
dă a copiilor lui Israel, ca ei să facă serviciul DOMNULUI .
12 Şi leviţii să îşi pună mâinile pe capetele taurilor şi tu să
aduci pe unul ca ofrandă pentru păcat şi pe altul ca ofrandă
arsă, DOMNULUI, pentru a face ispăşire pentru leviţi .
13 Şi să îi pui să stea pe leviţi înaintea lui Aaron şi înaintea
fiilor săi şi să îi aduci ca o ofrandă DOMNULUI .
14 Astfel să îi separi pe leviţi dintre copiii lui Israel şi leviţii
vor fi ai mei .
15 Şi după aceea leviţii să intre să facă serviciul tabernacolu-
lui întâlnirii şi tu să îi cureţi şi să îi aduci ca ofrandă .
16 Pentru că ei sunt în întregime daţi mie dintre copiii lui
Israel;  în  locul  celor  ce  deschid  fiecare  pântece,  a  întâilor
născuţi ai tuturor copiilor lui Israel, i-am luat la mine .
17 Pentru că toţi întâii născuţi ai copiilor lui Israel sunt ai
mei, deopotrivă om şi animal, din ziua în care am lovit pe
fiecare  întâi  născut  în  ţara  Egiptului,  i-am  sfinţit  pentru
mine .
18 Şi am luat pe leviţi în locul tuturor întâilor născuţi ai co-
piilor lui Israel .
19 Şi din mijlocul copiilor lui Israel am dat pe leviţi în dar lui
Aaron şi fiilor săi, pentru a face serviciul copiilor lui Israel
în tabernacolul întâlnirii şi pentru a face ispăşire pentru co-
piii lui Israel, ca să nu fie nici o plagă printre copiii lui Israel,
când copiii lui Israel se apropie de sanctuar .
20 Şi Moise şi Aaron şi toată adunarea copiilor lui Israel, a
făcut leviţilor conform cu tot ceea ce DOMNUL i-a poruncit
lui Moise referitor la leviţi, astfel le-au făcut copiii lui Israel .
21 Şi leviţii s-au purificat şi şi-au spălat hainele; şi Aaron i-a
adus ca ofrandă înaintea DOMNULUI; şi Aaron a făcut ispă-
şire pentru ei ca să îi cureţe .
22 Şi după aceea leviţii au intrat să facă serviciul în taberna-
colul întâlnirii înaintea lui Aaron şi înaintea fiilor săi, pre-
cum DOMNUL îi poruncise lui Moise referitor la leviţi, astfel
le-au făcut .
23 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
24  Aceasta  este  ceea  ce  aparţine  leviţilor,  de  la  vârsta  de

douăzeci şi cinci de ani în sus, ei să intre pentru a servi în
serviciul tabernacolului întâlnirii,
25 Şi de la vârsta de cincizeci de ani să înceteze să servească
în serviciul acesta şi să nu mai servească;
26 Ci să servească cu fraţii lor în tabernacolul întâlnirii, pen-
tru a păzi însărcinarea şi să nu facă nici un serviciu . Astfel să
le faci leviţilor referitor la porunca lor .

CApitoLuL 9

ŞI  DOMNUL i-a vorbit lui Moise în pustiul Sinai, în pri-

ma lună a celui de al doilea an, după ce au ieşit din ţara

Egiptului, spunând:
2 Copiii lui Israel să ţină de asemenea paştele la timpul rân-
duit lui .
3 În ziua a paisprezecea a acestei luni, pe înserat, să îl ţineţi
la  timpul  rânduit  lui,  conform  cu  toate  riturile  acestuia  şi
conform cu toate ceremoniile lui, să îl ţineţi .
4 Şi Moise a vorbit copiilor lui Israel să ţină paştele .
5 Şi au ţinut paştele în ziua a paisprezecea a primei luni, pe
înserat, în pustiul Sinai, conform cu tot ceea ce DOMNUL i-a
poruncit lui Moise, astfel au făcut copiii lui Israel .
6 Şi au fost anumiţi bărbaţi, care erau pângăriţi din cauza
trupului mort al unui om, astfel că nu au putut ţine paşte-
le în ziua aceea şi au venit înaintea lui Moise şi înaintea lui
Aaron în acea zi;
7 Şi acei oameni i-au spus: Noi suntem pângăriţi din cauza
trupului mort al unui om; pentru aceasta suntem ţinuţi să
nu aducem un dar DOMNULUI la timpul rânduit lui printre
copiii lui Israel?
8 Şi Moise le-a spus: Staţi liniştiţi iar eu o să ascult ce va po-
runci Domnul referitor la voi .
9 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise şi a zis:
10 Vorbeşte copiilor lui Israel, spunând: Dacă vreun bărbat
dintre voi sau din posteritatea voastră va fi necurat deoarece
a atins un trup mort, sau este în călătorie departe, totuşi el
să ţină paştele DOMNULUI .
11 În ziua a paisprezecea a celei de a doua luni pe înserat ei să
îl ţină şi să îl mănânce cu azime şi ierburi amare .
12  Şi  să  nu  lase  nimic  din  el  până  dimineaţa,  nici  să  nu  îi
frângă  vreun  os,  să  îl  ţină  conform  cu  toate  rânduielile
paştelui .
13 Dar omul care este curat şi nu este într-o călătorie şi se fe-
reşte să ţină paştele, acel suflet să fie stârpit din mijlocul po-
porului său, pentru că nu a adus darul DOMNULUI la timpul
rânduit lui, acel om să poarte păcatul său .
14 Şi dacă un străin va locui temporar printre voi şi voieşte
să  ţină  paştele  DOMNULUI;  conform  rânduielii  paştelui  şi
conform obiceiului acestuia, astfel să facă, să aveţi o singură
rânduială, deopotrivă pentru străin şi pentru cel născut în
ţară .
15  ¶  Şi  în  ziua  în  care  tabernacolul  a  fost  ridicat,  norul  a
acoperit  tabernacolul,  adică,  cortul  mărturiei,  şi  pe  înse-
rat  era  peste  tabernacol  ceva  ca  înfăţişarea  unui  foc,  până
dimineaţa .
16 Astfel a fost întotdeauna, norul îl acoperea ziua şi înfăţi-
şarea de foc pe timpul nopţii .
17 Şi când norul era ridicat de pe tabernacol, abia apoi copiii
lui  Israel  călătoreau;  şi  în  locul  unde  norul  se  aşeza,  acolo
copiii lui Israel îşi aşezau corturile lor .
18 La porunca DOMNULUI copiii lui Israel călătoreau şi la
porunca lui Dumnezeu aşezau corturile, atâta timp cât no-
rul se aşeza peste tabernacol, ei se odihneau în corturile lor .

96

Numeri  11

19 Şi când norul întârzia peste tabernacol multe zile, atunci
copiii  lui  Israel  păzeau  însărcinarea  DOMNULUI  şi  nu
călătoreau .
20 Şi astfel a fost când norul era puţine zile peste taberna-
col; conform poruncii DOMNULUI locuiau în corturile lor şi
conform poruncii DOMNULUI călătoreau .
21  Şi  astfel  a  fost  când  norul  se  aşeza  de  seara  până  dimi-
neaţa şi când norul era ridicat dimineaţa, atunci călătoreau,
fie  că  era  pe  ziuă,  fie  pe  noapte,  când  norul  era  ridicat,  ei
călătoreau .
22 Sau fie că erau două zile sau o lună sau un an, când norul
întârzia  peste  tabernacol,  rămânând  acolo,  copiii  lui  Israel
locuiau în corturile lor şi nu călătoreau, dar când acesta era
ridicat, călătoreau .
23  La  porunca  DOMNULUI  se  odihneau  în  corturile  lor  şi
la  porunca  DOMNULUI  călătoreau,  păzeau  însărcinarea
DOMNULUI, la porunca DOMNULUI prin mâna lui Moise .

CApitoLuL 10

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Fă-ţi două trâmbiţe din argint; dintr-o singură bucată
să le faci, ca să le foloseşti pentru chemarea adunării şi pen-
tru călătoria taberelor .
3 Şi când vor trâmbiţa cu ele, toată adunarea să se adune la
tine la uşa tabernacolului întâlnirii .
4 Şi dacă vor trâmbiţa doar cu una, atunci prinţii, capii mii-
lor lui Israel, să se adune la tine .
5 Când trâmbiţaţi o alarmă, atunci taberele care se află pe
partea de est să meargă înainte .
6 Când trâmbiţaţi o alarmă a doua oară, atunci taberele care
se  află  pe  partea  de  sud  să  pornească,  ei  să  sune  o  alarmă
pentru călătoriile lor .
7 Dar când adunarea trebuie adunată, să trâmbiţaţi, dar să
nu sunaţi o alarmă .
8 Şi fiii lui Aaron, preoţii, să trâmbiţeze cu trâmbiţele; şi ei
să vă fie o rânduială pentru totdeauna prin toate generaţiile
voastre .
9  Şi  dacă  mergeţi  la  război  în  ţara  voastră  împotriva  duş-
manului care vă oprimă, atunci să sunaţi o alarmă cu trâm-
biţele; şi veţi fi amintiţi înaintea DOMNULUI Dumnezeului
vostru şi veţi fi salvaţi din mâna duşmanilor voştri .
10  De  asemenea  în  ziua  veseliei  voastre  şi  în  zilele  voastre
solemne  şi  la  începuturile  lunilor  voastre,  să  trâmbiţaţi  cu
trâmbiţele  peste  ofrandele  voastre  arse  şi  peste  sacrificiile
ofrandelor  voastre  de  pace;  ca  să  vă  fie  ca  o  amintire  îna-
intea  Dumnezeului  vostru:  Eu  sunt  DOMNUL  Dumnezeul
vostru .
11 ¶ Şi s-a întâmplat în a douăzecea zi a celei de a doua luni,
în  al  doilea  an,  că  norul  a  fost  ridicat  de  pe  tabernacolul
mărturiei .
12  Şi  copiii  lui  Israel  au  pornit  în  călătoriile  lor  ieşind  din
pustiul Sinai; şi norul a rămas în pustiul Paran .
13 Şi primii au pornit conform poruncii  DOMNULUI dată
prin mâna lui Moise .
14 În primul rând a plecat steagul taberei copiilor lui Iuda,
conform oştirilor lor, şi peste oştirea lui era Nahşon, fiul lui
Aminadab .
15 Şi peste oştirea tribului copiilor lui Isahar era Nataneel,
fiul lui Ţuar .
16 Şi peste oştirea tribului copiilor lui Zabulon era Eliab, fiul
lui Helon .
17 Şi tabernacolul a fost desfăcut; şi fiii lui Gherşon şi fiii lui

Merari au pornit, purtând tabernacolul .
18 Şi steagul taberei lui Ruben a pornit conform oştirilor lor
şi peste oştirea lui era Eliţur, fiul lui Şedeur .
19 Şi peste oştirea tribului copiilor lui Simeon era Şelumiel,
fiul lui Ţurişadai .
20 Şi peste oştirea tribului copiilor lui Gad era Eliasaf, fiul
lui Deuel .
21  Şi  chehatiţii  au  pornit  purtând  sanctuarul,  şi  au  aşezat
tabernacolul înainte ca ceilalţi să ajungă .
22 Şi steagul taberei copiilor lui Efraim a pornit conform oş-
tirilor lor; şi peste oştirea lui era Elişama, fiul lui Amihud .
23 Şi peste oştirea tribului copiilor lui Manase era Gamaliel,
fiul lui Pedahţur .
24 Şi peste oştirea tribului copiilor lui Beniamin era Abidan,
fiul lui Ghideoni .
25 Şi steagul taberei copiilor lui Dan a pornit în ariergarda
tuturor taberelor prin toate oştirile lor; şi peste oştirea lui era
Ahiezer, fiul lui Amişadai .
26 Şi peste oştirea tribului copiilor lui Aşer era Paghiel, fiul
lui Ocran .
27 Şi peste oştirea tribului copiilor lui Neftali era Ahira, fiul
lui Enan .
28 Astfel au fost călătoriile copiilor lui Israel conform cu oş-
tirile lor, când porneau .
29  ¶  Şi  Moise  i-a  spus  lui  Hobab,  fiul  lui  Raguel  madiani-
tul,  socrul  lui  Moise:  Noi  călătorim  la  locul  despre  care
DOMNUL a spus: Vi-l voi da; vino cu noi şi îţi vom face bine,
pentru că DOMNUL a vorbit bine referitor la Israel .
30 Iar el i-a spus: Nu voi merge; ci voi pleca spre ţara mea şi
la rudele mele .
31 Dar el a spus: Nu ne părăsi, te rog; căci tu cunoşti cum
trebuie să ne aşezăm tabăra în pustiu şi tu vei fi ochi pentru
noi .
32 Şi va fi, dacă mergi cu noi, da, va fi, că orice bunătate ne va
face DOMNUL, la fel îţi vom face şi ţie .
33 Şi au pornit de la muntele DOMNULUI, o călătorie de trei
zile,  şi  chivotul  legământului  DOMNULUI  a  mers  înaintea
lor în călătoria de trei zile, pentru a căuta un loc de odihnă
pentru ei .
34 Şi norul DOMNULUI a fost peste ei ziua, când au plecat
din tabără .
35  Şi  se  întâmpla,  când  chivotul  pornea,  că  Moise  spunea:
Ridică-te, DOAMNE, şi să fie duşmanii tăi împrăştiaţi; şi cei
ce te urăsc să fugă dinaintea ta .
36 Şi când chivotul se oprea, spunea: Întoarce-te, DOAMNE,
la mulţimea miilor lui Israel .

CApitoLuL 11

ŞI când poporul s-a plâns, aceasta nu a plăcut DOMNULUI,

şi  DOMNUL  a  auzit  şi  mânia  lui  s-a  aprins;  şi  focul
DOMNULUI a ars printre ei şi a mistuit pe cei din cele mai
îndepărtate părţi ale taberei .
2  Şi  poporul  a  strigat  spre  Moise,  şi  când  Moise  s-a  rugat
DOMNULUI, focul a fost stins .
3  Şi  a  pus  locului  aceluia  numele  Tabeera,  deoarece  focul
DOMNULUI a ars printre ei .
4 ¶ Şi mulţimea amestecată, ce era printre ei, a căzut în lă-
comie; şi copiii lui Israel de asemenea au plâns din nou şi au
spus: Cine ne va da carne să mâncăm?
5 Ne amintim de peştii, pe care i-am mâncam în Egipt pe
gratis; de castraveţi şi de pepeni şi de praji şi de ceapă şi de
usturoi,

97

Numeri  12

6 Dar acum sufletul nostru este uscat, nu este nimic înaintea
ochilor noştri, în afară de această mană .
7 Şi mana era asemenea seminţei de coriandru şi culoarea ei
asemenea culorii de bdelium .
8 Şi poporul a mers încoace şi încolo şi au strâns-o şi au mă-
cinat-o în mori, sau au bătut-o într-o piuă şi au copt-o în tăvi
şi au făcut turte din ea şi gustul ei era ca gustul untdelem-
nului proaspăt .
9 Şi când roua a căzut peste tabără în timpul nopţii, mana a
căzut peste ea .
10  Atunci  Moise  a  auzit  poporul  plângând  prin  toate  fa-
miliile  lor,  fiecare  bărbat  în  uşa  cortului  său,  şi  mânia
DOMNULUI s-a aprins foarte tare; Moise de asemenea a fost
nemulţumit .
11 Şi Moise a spus DOMNULUI: Pentru ce ai chinuit pe ser-
vitorul tău? Şi pentru ce nu am găsit favoare înaintea ochilor
tăi, de aşezi povara acestui întreg popor asupra mea?
12 Am conceput eu pe tot poporul acesta? I-am născut eu,
ca să îmi spui: Poartă-i la sânul tău, precum un tată grijuliu
poartă sugarul, până la ţara pe care ai jurat-o taţilor lor?
13 De unde să am eu carne să dau la tot acest popor? Căci ei
mi se plâng, spunând: Dă-ne carne să mâncăm .
14 Nu sunt în stare să port tot acest popor singur, căci este
prea greu pentru mine .
15 Şi dacă te porţi astfel cu mine, ucide-mă, te rog, dacă am
găsit favoare înaintea ochilor tăi; şi nu mă lăsa să văd neno-
rocirea mea .
16 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Adună-mi şaptezeci de
bărbaţi dintre bătrânii lui Israel, pe care îi cunoşti că sunt
bătrânii poporului şi ofiţeri peste ei; şi adu-i la tabernacolul
întâlnirii, ca să stea în picioare acolo cu tine .
17 Şi eu voi coborî şi voi vorbi cu tine acolo; şi voi lua din
duhul care este peste tine şi îl voi pune peste ei; şi ei vor pur-
ta  povara  poporului  cu  tine,  ca  să  nu  o  mai  porţi  de  unul
singur .
18 Şi spune poporului: Sfinţiţi-vă pentru mâine şi carne veţi
mânca, pentru că aţi plâns în urechile DOMNULUI, spunând:
Cine ne va da carne să mâncăm? Fiindcă era bine de noi în
Egipt, de aceea DOMNUL vă va da carne şi o veţi mânca .
19 Nu veţi mânca o zi, nici două zile, nici cinci zile, nici zece
zile, nici douăzeci de zile;
20 Ci chiar o lună întreagă, până vă va ieşi afară pe nări şi vă
va fi dezgustătoare; deoarece aţi dispreţuit pe DOMNUL care
este între voi şi aţi plâns înaintea lui, spunând: De ce am ieşit
afară din Egipt?
21 Şi Moise a spus: Poporul, printre care eu sunt, sunt şase
sute de mii de pedeştri; şi tu ai spus: Eu le voi da carne, ca ei
să mănânce o lună întreagă .
22 Să fie turmele şi cirezile ucise pentru ei, ca să îi îndestu-
leze? Sau vor fi toţi peştii mării adunaţi pentru ei, pentru a-i
îndestula?
23  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Moise:  S-a  scurtat  mâna
DOMNULUI? Vei vedea acum dacă ţi se va întâmpla sau nu
cuvântul meu .
24 ¶ Şi Moise a ieşit şi a spus poporului cuvintele DOMNULUI
şi a adunat pe cei şaptezeci de bărbaţi dintre bătrânii popo-
rului şi i-a pus să stea de jur împrejurul tabernacolului .
25 Şi DOMNUL a coborât într-un nor şi i-a vorbit şi a luat din
duhul care era peste el şi l-a dat celor şaptezeci de bătrâni şi
s-a întâmplat, când duhul s-a aşezat peste ei, că au profeţit
şi nu au încetat .
26 Dar acolo au rămas doi dintre bărbaţi în tabără, numele

unuia era Eldad şi numele celuilalt Medad, şi duhul s-a aşe-
zat peste ei; şi ei au fost dintre cei ce erau scrişi, dar nu au
ieşit la tabernacol şi au profeţit în tabără .
27 Şi a alergat un tânăr şi i-a spus lui Moise zicând: Eldad şi
Medad profeţesc în tabără .
28 Şi Iosua, fiul lui Nun, servitorul lui Moise, unul dintre ti-
nerii săi, a răspuns şi a zis: Moise, domnul meu, opreşte-i .
29 Şi el i-a spus: Eşti gelos pentru mine? Să dea Dumnezeu ca
tot poporul DOMNULUI să fie profeţi şi ca DOMNUL să pună
duhul său peste ei!
30 Şi Moise s-a întors în tabără, el şi bătrânii lui Israel .
31 ¶ Şi a ieşit un vânt de la DOMNUL şi a adus prepeliţe de la
mare şi le-a lăsat să cadă lângă tabără, cât ar fi o zi de călă-
torie pe partea aceasta şi cât ar fi o zi de călătorie pe partea
cealaltă, de jur împrejurul taberei, şi cât ar fi doi coţi în înăl-
ţime peste faţa pământului .
32 Şi poporul a stat în picioare toată ziua aceea şi toată noap-
tea şi toată ziua următoare şi au adunat prepeliţele, cel ce a
adunat mai puţin a adunat zece omeri; şi le-au întins de jur
împrejurul taberei .
33 Şi pe când carnea era încă între dinţii lor, înainte să fie
mestecată, mânia DOMNULUI s-a aprins împotriva poporu-
lui şi DOMNUL a lovit poporul cu o plagă foarte mare .
34 Şi el a chemat numele acelui loc Chibrot-Hataava, deoare-
ce acolo au îngropat poporul care a lăcomit .
35 Şi poporul a călătorit de la Chibrot-Hataava la Haţerot; şi
au rămas la Haţerot .

CApitoLuL 12

ŞI Miriam şi Aaron au vorbit împotriva lui Moise din cau-

za femeii etiopiene cu care el se căsătorise, pentru că el se

căsătorise cu o femeie etiopiană .
2 Şi au spus: A vorbit DOMNUL numai prin Moise? Nu a vor-
bit el şi prin noi? Şi DOMNUL a auzit aceasta .
3  (Acum  bărbatul  Moise  era  foarte  blând,  mai  mult  decât
toţi oamenii care erau pe faţa pământului .)
4  ¶  Şi  DOMNUL  i-a  vorbit  pe  neaşteptate  lui  Moise  şi  lui
Aaron şi lui Miriam: Ieşiţi voi trei la tabernacolul întâlnirii .
Şi cei trei au ieşit .
5 Şi DOMNUL a coborât într-un stâlp de nor şi a stat în uşa
tabernacolului şi a chemat pe Aaron şi pe Miriam şi amân-
doi au ieşit înainte .
6 Şi a spus: Ascultaţi acum cuvintele mele: Dacă este un pro-
fet  între  voi,  eu  DOMNUL  mă  voi  face  cunoscut  lui  intr-o
viziune şi îi voi vorbi într-un vis .
7 Servitorul meu Moise nu este astfel, el fiind credincios în
toată casa mea .
8 Cu el voi vorbi gură către gură, chiar pe faţă şi nu în vor-
be adânci; şi asemănarea DOMNULUI o va privi, pentru ce
atunci nu v-aţi temut să vorbiţi împotriva servitorului meu
Moise?
9  Şi  mânia  DOMNULUI  s-a  aprins  împotriva  lor;  şi  s-a
plecat .
10 ¶ Şi norul s-a depărtat de pe tabernacol; şi, iată, Miriam
era leproasă, albă ca zăpada; şi Aaron a privit la Miriam şi,
iată, era leproasă .
11 Şi Aaron i-a spus lui Moise: Vai, domnul meu, te implor,
nu aşeza peste noi acest păcat în care am lucrat prosteşte şi
în care am păcătuit .
12 Să nu fie ea ca un mort, din care carnea este pe jumătate
mistuită când iese din pântecele mamei ei .
13  Şi  Moise  a  strigat  către  DOMNUL,  spunând:  Vindec-o

98

Numeri  14

acum, Dumnezeule, te implor .
14  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Moise:  Dacă  tatăl  ei  doar  ar  fi
scuipat-o  în  faţă,  nu  ar  fi  fost  ea  ruşinată  şapte  zile?  să  fie
închisă în afara taberei şapte zile şi după aceea să fie primită
din nou .
15 Şi Miriam a fost închisă în afara taberei şapte zile şi popo-
rul nu a călătorit până ce Miriam nu a fost adusă din nou .
16 Şi după aceea poporul a plecat din Haţerot şi a aşezat cor-
turile în pustiul Paran .

CApitoLuL 13

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Trimite bărbaţi, ca ei să cerceteze ţara lui Canaan, pe
care o dau copiilor lui Israel; din fiecare trib al taţilor lor să
trimiteţi un bărbat, fiecare să fie un conducător printre ei .
3 Şi Moise prin porunca DOMNULUI i-a trimis din pustiul
Paran; toţi acei bărbaţi erau capi ai copiilor lui Israel .
4  Şi  acestea  erau  numele  lor,  din  tribul  lui  Ruben:  Şamua,
fiul lui Zacur .
5 Din tribul lui Simeon: Şafat, fiul lui Hori .
6 Din tribul lui Iuda: Caleb, fiul lui Iefune .
7 Din tribul lui Isahar: Igal, fiul lui Iosif .
8 Din tribul lui Efraim: Oşea, fiul lui Nun .
9 Din tribul lui Beniamin: Palti, fiul lui Rafu .
10 Din tribul lui Zabulon: Gadiel, fiul lui Sodi .
11  Din  tribul  lui  Iosif,  adică,  din  tribul  lui  Manase:  Gadi,
fiul lui Susi .
12 Din tribul lui Dan: Amiel, fiul lui Ghemali .
13 Din tribul lui Aşer: Setur, fiul lui Mihail .
14 Din tribul lui Neftali: Nabi, fiul lui Vofsi .
15 Din tribul lui Gad: Gheuel, fiul lui Machi .
16 Acestea sunt numele bărbaţilor pe care Moise i-a trimis să
cerceteze ţara . Şi Moise a pus numele lui Oşea, fiul lui Nun,
Iosua .
17 Şi Moise i-a trimis să cerceteze ţara lui Canaan şi le-a spus:
Ridicaţi-vă pe această cale spre sud şi urcaţi-vă la munte;
18 Şi vedeţi ţara, cum este; şi poporul care locuieşte în ea,
dacă sunt puternici sau slabi, puţini sau mulţi;
19 Şi cum este ţara în care locuiesc, dacă este bună sau rea; şi
ce fel de cetăţi sunt cele în care locuiesc, sau locuiesc în cor-
turi, sau în fortificaţii .
20 Şi cum este ţara, dacă este grasă sau uscată, dacă este lemn
în ea, sau nu . Şi încurajaţi-vă şi aduceţi din rodul ţării . Acum
timpul era timpul primului rod al strugurilor .
21 ¶ Astfel că s-au urcat şi au cercetat ţara de la pustiul Ţin
până la Rehob, cum vin oamenii la Hamat .
22  Şi  au  urcat  pe  la  sud  şi  au  venit  la  Hebron;  unde  erau
Ahiman, Şeşai şi Talmai, copiii lui Anac . (Acum Hebronul a
fost zidit cu şapte ani înaintea Ţoanului în Egipt .)
23 Şi au venit la pârâul lui Eşcol şi au retezat de acolo o crean-
gă cu un singur ciorchine de struguri şi l-au purtat între doi
pe un toiag; şi au adus din rodii şi din smochine .
24 Locul a fost numit pârâul Eşcol, din cauza ciorchinelui de
struguri pe care copiii lui Israel l-au retezat de acolo .
25 Şi s-au întors de la cercetarea ţării după patruzeci de zile .
26 ¶ Şi au mers şi au venit la Moise şi la Aaron şi la toată adu-
narea copiilor lui Israel, în pustiul Paran, la Cades; şi le-au
adus înapoi răspuns, lor şi la toată adunarea, şi le-au arătat
rodul ţării .
27 Şi i-au povestit şi au spus: Am intrat în ţara unde ne-ai
trimis şi cu adevărat în aceasta curge lapte şi miere; şi acesta
este rodul ei .

28 Totuşi poporul care locuieşte în ţară este puternic şi foar-
te mare şi cetăţile sunt înconjurate cu ziduri; şi mai mult, am
văzut pe copiii lui Anac acolo .
29 Amaleciţii locuiesc în ţara de sud şi hitiţii şi iebusiţii şi
amoriţii locuiesc în munţi; şi canaaniţii locuiesc lângă mare
şi pe lângă Iordan .
30 Şi Caleb a liniştit poporul înaintea lui Moise şi a spus: Să
ne  ridicăm  deodată  şi  să  o  stăpânim;  pentru  că  suntem  în
stare să o învingem .
31 Dar bărbaţii care au urcat cu el au spus: Noi nu suntem
în stare să ne ridicăm împotriva acestui popor; pentru că ei
sunt mai tari ca noi .
32  Şi  au  adus  un  raport  rău  copiilor  lui  Israel  despre  ţara
pe care o cercetaseră, spunând: Ţara prin care am trecut să
o cercetăm, este o ţară care mănâncă pe locuitorii ei; şi tot
poporul pe care l-am văzut în ea sunt oameni de o statură
mare .
33 Şi acolo am văzut pe uriaşi, fiii lui Anac, care se trag din
uriaşi;  şi  eram  în  ochii  noştri  asemenea  lăcustelor  şi  astfel
eram şi înaintea ochilor lor .

CApitoLuL 14

ŞI toată adunarea şi-a înălţat vocea şi a strigat; şi poporul a

plâns în noaptea aceea .

2 Şi toţi copiii lui Israel au cârtit împotriva lui Moise şi îm-
potriva  lui  Aaron  şi  întreaga  adunare  le-a  spus:  Să  fi  dat
Dumnezeu să fi murit în ţara Egiptului! sau, mai bine să fi
murit în pustiu!
3 Şi pentru ce ne-a adus DOMNUL la această ţară? să cădem
prin sabie, ca soţiile noastre şi copiii noştri să fie o pradă? Nu
ar fi mai bine să ne întoarcem în Egipt?
4 Şi au spus unul altuia: Să ne facem o căpetenie şi să ne în-
toarcem în Egipt .
5 ¶ Atunci  Moise  şi  Aaron  şi  au  căzut  cu  feţele  la  pământ
înaintea întregii adunări a copiilor lui Israel .
6 Şi Iosua, fiul lui Nun, şi Caleb, fiul lui Iefune, care erau din-
tre cei ce au cercetat ţara şi-au rupt hainele,
7 Şi au vorbit întregii adunări a copiilor lui Israel, spunând:
Ţara prin care noi am trecut să o cercetăm este o ţară foarte
bună .
8 Dacă DOMNUL va găsi plăcere în noi, atunci ne va aduce în
această ţară şi ne-o va da; o ţară în care curge lapte şi miere .
9 Numai să nu vă răzvrătiţi împotriva DOMNULUI, nici să
nu vă temeţi de poporul ţării; căci ei sunt pâine pentru noi,
apărarea lor s-a depărtat de la ei şi DOMNUL este cu noi; să
nu vă temeţi de ei .
10 Dar toată adunarea a cerut să îi ucidă cu pietre . Şi gloria
DOMNULUI a apărut în tabernacolul întâlnirii înaintea tu-
turor copiilor lui Israel .
11 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Până când voieşte acest
popor să mă provoace? Şi cât timp va trece până când vor
crede în mine, cu toate semnele pe care le-am arătat printre
ei?
12 Îi voi lovi cu ciumă şi îi voi dezmoşteni şi voi face din tine
o naţiune mai mare şi mai tare decât ei .
13  Şi  Moise  a  spus  DOMNULUI:  Atunci  egiptenii  vor  auzi
aceasta, (pentru că dintre ei tu ai scos pe acest popor în tăria
ta;)
14  Şi  o  vor  spune  locuitorilor  acestei  ţări,  pentru  că  ei  au
auzit că tu,  DOMNUL, eşti în mijlocul acestui popor, că tu
DOMNUL  eşti  văzut  faţă  în  faţă  şi  că  norul  tău  stă  deasu-
pra lor şi că mergi înaintea lor, ziua într-un stâlp de nor şi

99

Numeri  15

noaptea într-un stâlp de foc .
15  Acum  dacă  o  să  ucizi  tot  poporul  acesta  ca  pe  un  sin-
gur om, atunci naţiunile care au auzit de faima ta vor vorbi,
spunând:
16 Pentru că DOMNUL nu a fost în stare să ducă acest popor
în ţara pe care le-a jurat-o, de aceea i-a ucis în pustiu .
17 Şi acum, te implor, să  fie puterea Domnului meu  mare,
conform cu ceea ce ai vorbit, spunând:
18 DOMNUL este îndelung răbdător şi bogat în milă, iertând
nelegiuirea şi fărădelegea şi în nici un fel dezvinovăţind pe
vinovat,  cercetând  nelegiuirea  taţilor  peste  copii  până  la  a
treia şi a patra generaţie .
19 Iartă, te implor, nelegiuirea acestui popor conform măre-
ţiei milei tale şi precum ai iertat acest popor, din Egipt până
acum .
20 ¶ Şi DOMNUL a spus: Am iertat conform cuvântului tău;
21 Dar pe cât este de adevărat că eu trăiesc, tot pământul va
fi umplut cu gloria DOMNULUI .
22 Pentru că toţi acei bărbaţi care au văzut gloria mea şi mi-
racolele mele, pe care le-am făcut în Egipt şi în pustiu şi m-au
ispitit de zeci de ori şi nu au dat ascultare vocii mele;
23 Cu siguranţă nu vor vedea ţara pe care am jurat-o taţilor
lor, nici unul dintre cei ce m-au provocat nu o va vedea,
24 Ci servitorul meu Caleb, deoarece a avut un alt duh cu
el şi m-a urmat pe deplin, pe el îl voi duce în ţara în care a
mers; şi sămânţa lui o va stăpâni .
25 (Acum amaleciţii şi canaaniţii locuiau în vale .) Mâine în-
toarceţi-vă şi plecaţi în pustiu pe calea Mării Roşii .
26 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise şi lui Aaron, spunând:
27 Cât să mai suport această adunare rea, care cârteşte îm-
potriva mea? Am auzit cârtirile copiilor lui Israel, pe care le
cârtesc împotriva mea .
28  Să  le  spui:  Pe  cât  este  de  adevărat  că  eu  trăiesc,  spune
DOMNUL, precum aţi vorbit în urechile mele, astfel vă voi
face;
29 Trupurile voastre moarte vor cădea în acest pustiu; şi toţi
cei număraţi dintre voi, conform numărului vostru în între-
gime, de la vârsta de douăzeci de ani în sus, care aţi cârtit
împotriva mea,
30 Fără îndoială, voi nu veţi intra în ţara despre care am jurat
că vă voi face să locuiţi în ea, cu excepţia lui Caleb, fiul lui
Iefune, şi Iosua, fiul lui Nun .
31 Dar micuţii voştri, despre care aţi spus că vor fi o pradă,
pe  ei  îi  voi  duce  înăuntru  şi  vor  cunoaşte  ţara  pe  care  aţi
dispreţuit-o .
32 Dar cât despre trupurile voastre moarte, ele vor cădea în
acest pustiu .
33 Şi copiii voştri vor rătăci în pustiu patruzeci de ani şi vor
purta curviile voastre, până ce trupurile voastre moarte vor
fi risipite în pustiu .
34 După numărul zilelor în care aţi cercetat ţara, adică pa-
truzeci de zile, fiecare zi pentru un an, veţi purta nelegiuirile
voastre, adică patruzeci de ani şi veţi cunoaşte înstrăinarea
mea de voi .
35 Eu DOMNUL am spus: Cu siguranţă astfel voi face la toată
această adunare rea, care s-a adunat împotriva mea; în acest
pustiu vor fi mistuiţi şi acolo vor muri .
36 ¶ Şi bărbaţii, pe care Moise i-a trimis să cerceteze ţara,
care s-au întors şi au făcut întreaga adunare să cârtească îm-
potriva lui, aducând defăimare asupra ţării,
37 Chiar acei bărbaţi care au adus raportul rău despre ţară,
au murit printr-o plagă înaintea DOMNULUI .

38 Dar Iosua, fiul lui Nun, şi Caleb, fiul lui Iefune, dintre oa-
menii care au mers să cerceteze ţara, au trăit .
39 Şi Moise a spus aceste cuvinte tuturor copiilor lui Israel; şi
tot poporul a jelit mult .
40  Şi  s-au  sculat  devreme  dimineaţa  şi  s-au  urcat  în  vâr-
ful muntelui, spunând: Iată-ne şi vom urca la locul pe care
DOMNUL l-a promis, căci am păcătuit .
41  Şi  Moise  a  spus:  Pentru  ce  încălcaţi  acum  porunca
DOMNULUI? Aceasta nu va prospera .
42 Nu vă urcaţi, pentru că DOMNUL nu este printre voi; ca să
nu fiţi bătuţi înaintea duşmanilor voştri .
43 Fiindcă amaleciţii şi canaaniţii sunt acolo înaintea voastră
şi veţi cădea prin sabie, deoarece v-aţi întors de la DOMNUL,
de aceea DOMNUL nu va fi cu voi .
44 Dar ei au îndrăznit să urce pe vârful dealului, totuşi chi-
votul legământului DOMNULUI şi Moise, nu s-au depărtat
de tabără .
45 Atunci amaleciţii au coborât şi canaaniţii care au locuit
pe acel deal şi i-au bătut şi i-au învins, până la Horma .

CApitoLuL 15

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2  Vorbeşte  copiilor  lui  Israel  şi  spune-le:  Când  veţi  fi

ajuns în ţara locuinţelor voastre, pe care v-o dau,
3 Şi veţi face o ofrandă prin foc DOMNULUI, o ofrandă arsă,
sau  un  sacrificiu  în  împlinirea  unui  jurământ,  sau  într-o
ofrandă de bunăvoinţă, sau în sărbătorile voastre solemne,
ca să faceţi o aromă dulce DOMNULUI, din cireadă, sau din
turmă,
4 Atunci cel ce aduce darul său DOMNULUI, să aducă dar de
mâncare, a zecea parte dintr-o măsură de făină amestecată
cu a patra parte dintr-un hin de untdelemn .
5 Şi a patra parte dintr-un hin de vin ca un dar de băutură să
îl pregăteşti cu ofranda arsă sau sacrificiul, pentru un singur
miel .
6 Sau pentru un berbec, să îl pregăteşti ca dar de mâncare cu
două zecimi dintr-o măsură de făină amestecată cu a treia
parte dintr-un hin de untdelemn .
7 Şi ca dar de băutură să aduci a treia parte dintr-un hin de
vin, de o aromă dulce DOMNULUI .
8  Şi  când  pregăteşti  un  taur,  ca  ofrandă  arsă,  sau  ca  sacri-
ficiu  în  împlinirea  unui  jurământ,  sau  ca  ofrande  de  pace
DOMNULUI,
9 Să se aducă, cu un taur, un dar de mâncare din trei zecimi
dintr-o măsură de făină amestecată cu o jumătate de hin de
untdelemn .
10 Şi să aduci ca dar de băutură o jumătate de hin de vin, ca
ofrandă făcută prin foc, de o aromă dulce DOMNULUI .
11 Astfel să se facă pentru un singur taur sau pentru un sin-
gur berbec sau pentru un miel sau un ied .
12 Conform cu numărul celor pe care le veţi pregăti, astfel să
faceţi fiecăreia dintre ele, după numărul lor .
13 Toţi cei născuţi în ţară să facă aceste lucruri după acest
obicei, în aducerea unei ofrande făcută prin foc, de o aromă
dulce DOMNULUI .
14  Şi  dacă  un  străin  locuieşte  temporar  cu  voi  sau  oricine
este printre voi, în generaţiile voastre, şi aduce ofrandă fă-
cută prin foc, de o aromă dulce DOMNULUI, precum faceţi
voi, să facă şi el .
15 O singură rânduială să fie deopotrivă pentru voi, cei din
adunare,  şi  la  fel  pentru  străinul  ce  locuieşte  temporar  cu
voi, o rânduială pentru totdeauna în generaţiile voastre; cum

100

Numeri  16

sunteţi voi, astfel să fie şi străinul înaintea DOMNULUI .
16 O singură lege şi un singur obicei să fie pentru voi şi pen-
tru străinul care locuieşte temporar cu voi .
17 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
18 Vorbeşte copiilor lui Israel şi spune-le: Când veţi ajunge
în ţara în care vă duc,
19 Atunci să fie astfel: când mâncaţi din pâinea ţării, să adu-
ceţi ofrandă ridicată pentru DOMNUL .
20 Să aduceţi o turtă din primul vostru aluat ca ofrandă ri-
dicată, precum faceţi ofranda ridicată din aria de vânturat,
astfel să o săltaţi .
21  Din  primul  vostru  aluat  să  daţi  DOMNULUI  o  ofrandă
ridicată în generaţiile voastre .
22 ¶ Şi dacă aţi greşit şi nu aţi împlinit toate aceste porunci,
pe care DOMNUL le-a vorbit lui Moise,
23 Tot ce DOMNUL v-a poruncit prin mâna lui Moise, din
ziua când DOMNUL i-a poruncit lui Moise şi de atunci îna-
inte prin toate generaţiile voastre,
24 Atunci să fie: dacă este făcut prin ignoranţă fără cunoaş-
terea  adunării,  toată  adunarea  să  aducă  un  taur  tânăr  ca
ofrandă  arsă,  de  o  aromă  dulce  DOMNULUI,  împreună  cu
darul lui de mâncare şi darul lui de băutură, conform obice-
iului, şi un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat .
25  Şi  preotul  să  facă  ispăşire  pentru  toată  adunarea  co-
piilor  lui  Israel  şi  acesta  le  va  fi  iertat,  fiindcă  aceasta  este
ignoranţă;  iar  ei  să  aducă  darul  lor,  un  sacrificiu  făcut
prin  foc  DOMNULUI,  şi  ofranda  lor  pentru  păcat  înaintea
DOMNULUI, pentru ignoranţa lor;
26 Şi va fi iertat întregii adunări a copiilor lui Israel şi străi-
nului ce locuieşte temporar printre ei; văzând că tot poporul
era în ignoranţă .
27 Şi dacă vreun suflet păcătuieşte prin ignoranţă, atunci să
aducă o capră de un an ca ofrandă pentru păcat .
28 Şi preotul să facă ispăşire pentru sufletul care păcătuieş-
te  prin  ignoranţă,  când  păcătuieşte  prin  ignoranţă  înain-
tea  DOMNULUI, pentru a face ispăşire pentru el, şi îi va fi
iertat .
29 Să aveţi o singură lege pentru cel ce păcătuieşte prin igno-
ranţă, deopotrivă pentru cel născut printre copiii lui Israel şi
pentru străinul ce locuieşte temporar printre ei .
30 ¶ Dar sufletul care o face îngâmfat, fie născut în ţară, fie
străin, acela îl ocărăşte pe DOMNUL; şi sufletul acela să fie
stârpit din mijlocul poporului său .
31 Deoarece a dispreţuit cuvântul DOMNULUI şi a încălcat
porunca lui, acel suflet să fie stârpit cu desăvârşire; nelegiui-
rea sa să fie asupra sa .
32 Şi în timp ce copiii lui Israel erau în pustiu, au găsit un
bărbat ce aduna lemne în ziua de sabat .
33 Şi cei ce l-au găsit adunând lemne l-au adus la Moise şi
Aaron şi la toată adunarea .
34 Şi l-au pus sub pază, deoarece nu a fost declarat ce îi va
fi făcut .
35  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Moise:  Acel  bărbat  negreşit  să
fie dat morţii, toată adunarea să îl ucidă cu pietre, în afara
taberei .
36 Şi toată adunarea l-a scos în afara taberei şi l-au ucis cu
pietre şi a murit; precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise .
37 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
38 Vorbeşte copiilor lui Israel şi porunceşte-le să îşi facă ciu-
curi pe marginile hainelor lor, prin toate generaţiile lor, şi să
pună peste ciucurii marginilor o panglică de albastru .
39 Şi aceasta să vă fie drept bordură, ca să o priviţi şi să vă

aduceţi aminte toate poruncile DOMNULUI şi să le împliniţi;
şi să nu căutaţi după inima voastră şi după ochii voştri, după
care obişnuiaţi să mergeţi curvind .
40 Ca să vă amintiţi şi să împliniţi toate poruncile mele şi să
fiţi sfinţi Dumnezeului vostru .
41 Eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru, care v-am scos din
ţara Egiptului, să fiu Dumnezeul vostru: Eu sunt DOMNUL
Dumnezeul vostru .

CApitoLuL 16

ŞI Core, fiul lui Iţehar, fiul lui Chehat, fiul lui Levi şi Datan

şi Abiram, fiii lui Eliab şi On, fiul lui Pelet, fiii lui Ruben,

au luat câţiva bărbaţi,
2 Şi s-au ridicat înaintea lui Moise, cu unii dintre copiii lui
Israel,  două sute cincizeci de prinţi ai adunării, faimoşi  în
adunare, bărbaţi de renume;
3 Şi s-au adunat împotriva lui Moise şi împotriva lui Aaron
şi  le-au  spus:  Luaţi  prea  mult  asupra  voastră,  văzând  că
toată  adunarea  este  sfântă,  fiecare  om,  şi  DOMNUL  este  în
mijlocul lor, pentru ce atunci vă înălţaţi deasupra adunării
DOMNULUI?
4 Şi când Moise a auzit aceasta, a căzut cu faţa sa la pământ,
5  Şi  i-a  vorbit  lui  Core  şi  întregii  lui  cete,  spunând:  Chiar
mâine DOMNUL va arăta cine sunt ai lui şi cine este sfânt; şi
îl va face să se apropie de el, chiar pe cel pe care l-a ales îl va
face să se apropie de el .
6 Să faceţi aceasta: luaţi cenuşare, Core şi toată ceata lui;
7  Şi  puneţi  foc  în  ele  şi  puneţi  tămâie  în  ele  înaintea
DOMNULUI mâine şi va fi, că bărbatul pe care DOMNUL îl
alege, acela va fi sfânt, luaţi prea mult asupra voastră, voi fii
ai lui Levi .
8 Şi Moise i-a spus lui Core: Ascultaţi, vă rog, fii ai lui Levi,
9 Vi se pare doar un lucru mic, că Dumnezeul lui Israel v-a
separat din adunarea lui Israel, ca să vă apropie de el pentru
a face serviciul tabernacolului DOMNULUI şi să staţi în pi-
cioare înaintea adunării ca să îi serviţi?
10 Şi te-a apropiat pe tine de el şi pe toţi fraţii tăi, fiii lui Levi,
cu tine şi căutaţi şi preoţia?
11 De ce tu şi toată ceata ta sunteţi împotriva DOMNULUI; şi
ce este Aaron ca să cârtiţi împotriva lui?
12 ¶ Şi Moise a trimis să cheme pe Datan şi pe Abiram, fiii
lui Eliab, care au spus: Nu vom urca;
13  Este  un  lucru  mic  că  tu  ne-ai  scos  dintr-o  ţară  în  care
curge lapte şi miere, să ne ucizi în pustiu, doar ca să te faci
prinţ peste noi?
14 Mai mult, nu ne-ai dus într-o ţară în care curge lapte şi
miere, nici nu ne-ai dat moştenire câmpuri şi vii, voieşti să
scoţi ochii acestor oameni? Refuzăm să urcăm .
15 Şi Moise s-a înfuriat tare si a spus  DOMNULUI: Nu lua
cunoştinţă de ofranda lor, nu am luat nici un singur măgar
de la ei, nici nu am vătămat pe nimeni dintre ei .
16 Şi Moise i-a spus lui Core: Tu şi toată ceata ta să fiţi înain-
tea DOMNULUI, tu şi ei şi Aaron, mâine;
17 Şi să ia fiecare cenuşarul său şi să pună tămâie în ele şi
aduceţi-le înaintea DOMNULUI, fiecare cenuşarul lui, două
sute cincizeci de cenuşare; şi tu şi Aaron, fiecare cu cenuşa-
rul lui .
18 Şi ei au luat fiecare cenuşarul său şi au pus foc în ele şi au
pus tămâie peste ele şi au stat în picioare în uşa tabernacolu-
lui întâlnirii, cu Moise şi Aaron .
19 Şi Core a adunat toată adunarea împotriva lor la uşa ta-
bernacolului întâlnirii şi gloria DOMNULUI a apărut întregii

101

Numeri  18

adunări .
20 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise şi lui Aaron, spunând:
21 Separaţi-vă din mijlocul acestei adunări, ca să îi mistui
într-o clipită .
22 Şi ei au căzut cu feţele lor la pământ şi au spus: Dumnezeule,
Dumnezeul duhurilor a toată făptura, va păcătui un singur
om şi te vei înfuria pe toată adunarea?
23 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
24 Vorbeşte adunării, zicând: Ridicaţi-vă din jurul cortului
lui Core, Datan şi Abiram .
25 Şi Moise s-a ridicat şi a mers la Datan şi Abiram; şi bătrâ-
nii lui Israel l-au urmat .
26  Şi  a  vorbit  adunării,  spunând:  Plecaţi,  vă  rog,  de  lângă
corturile acestor bărbaţi stricaţi şi nu atingeţi nimic din ale
lor, ca nu cumva să fiţi mistuiţi în toate păcatele lor .
27 Astfel că ei s-au ridicat de lângă cortul lui Core, Datan şi
Abiram, de fiecare parte; şi Datan şi Abiram au ieşit şi au stat
în uşa corturilor lor şi soţiile lor şi fiii lor şi copilaşii lor .
28 Şi Moise a spus: Prin aceasta veţi cunoaşte că DOMNUL
m-a trimis să fac toate aceste lucrări, pentru că nu le-am fă-
cut din mintea mea .
29 Dacă aceşti oameni mor de moartea obişnuită a tuturor
oamenilor, sau dacă vor fi cercetaţi după cercetarea tuturor
oamenilor, atunci nu DOMNUL m-a trimis .
30 Dar dacă DOMNUL face un lucru nou şi pământul îşi des-
chide gura şi îi înghite, cu tot ceea ce le aparţine şi coboară
de vii în groapă, atunci veţi înţelege că aceşti bărbaţi au pro-
vocat pe DOMNUL .
31 Şi s-a întâmplat, pe când a terminat de vorbit toate aceste
cuvinte, că pământul care era sub ei s-a despicat în două,
32 Şi pământul şi-a deschis gura şi i-a înghiţit şi casele lor şi
pe toţi oamenii care au aparţinut de Core şi toate bunurile
lor .
33  Ei  şi  tot  ce  le-a  aparţinut,  au  coborât  de  vii  în  groapă
şi  pământul  s-a  închis  peste  ei;  şi  ei  au  pierit  din  mijlocul
adunării .
34 Şi tot Israelul care a fost de jur împrejurul lor a fugit la
ţipătul lor, căci au spus: Nu cumva pământul să ne înghită
şi pe noi .
35 ¶ Şi a ieşit un foc de la DOMNUL şi a mistuit pe cei două
sute cincizeci de bărbaţi care au oferit tămâie .
36 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
37 Vorbeşte-i preotului Eleazar, fiul lui Aaron, să ridice ce-
nuşarele din foc şi împrăştie tu focul din ele, pentru că ele
sunt sfinţite .
38 Cenuşarele acestor păcătoşi păcătuind împotriva propri-
ilor suflete, să le facă tăvi late ca acoperământ al altarului,
fiindcă le-au oferit înaintea DOMNULUI, de aceea sunt sfin-
ţite; şi ele vor fi un semn tuturor copiilor lui Israel .
39 Şi preotul Eleazar, a luat cenuşarele de aramă, cu care au
oferit cei ce au fost arşi; şi au fost făcute tăvi late ca acoperă-
mânt al altarului;
40 Pentru a fi o amintire copiilor lui Israel, ca nici un stră-
in, care nu este din sămânţa lui Aaron, să nu se apropie să
ofere tămâie înaintea DOMNULUI; ca să nu fie asemenea lui
Core şi cetei sale, precum DOMNUL i-a spus prin mâna lui
Moise .
41 ¶ Dar a doua zi toată adunarea copiilor lui Israel a câr-
tit împotriva lui Moise şi Aaron, spunând: Aţi ucis poporul
DOMNULUI .
42 Şi s-a întâmplat, când adunarea s-a strâns împotriva lui
Moise  şi  împotriva  lui  Aaron,  că  au  privit  la  tabernacolul

întâlnirii; şi, iată, norul l-a acoperit şi gloria DOMNULUI a
apărut .
43  Şi  Moise  şi  Aaron  au  venit  înaintea  tabernacolului
întâlnirii .
44 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
45  Ridicaţi-vă  din  mijlocul  adunării,  ca  să  îi  mistui  într-o
clipită . Iar ei au căzut cu feţele lor la pământ .
46 Şi Moise i-a spus lui Aaron: Ia un cenuşar şi pune foc din
altar în el şi pune tămâie deasupra şi mergi repede la aduna-
re şi fă ispăşire pentru ei, fiindcă a ieşit furie de la DOMNUL;
a început plaga .
47 Şi Aaron a luat precum Moise i-a poruncit şi a alergat în
mijlocul adunării; şi, iată, plaga începuse prin popor; şi el a
pus tămâie şi a făcut ispăşire pentru popor .
48 Şi a stat între cei morţi şi cei vii; şi plaga a fost oprită .
49 Acum cei ce au murit prin plagă au fost patrusprezece mii
şapte sute, pe lângă cei ce au murit din cauza lucrului făcut
de Core .
50 Şi Aaron s-a întors la Moise la uşa tabernacolului întâlni-
rii şi plaga s-a oprit .

CApitoLuL 17

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Vorbeşte copiilor lui Israel şi ia de la fiecare dintre ei un
toiag conform casei taţilor lor, dintre toţi prinţii lor conform
casei  taţilor  lor  douăsprezece  toiege;  scrie  numele  fiecărui
bărbat pe toiagul său .
3 Şi să scrii numele lui Aaron pe toiagul lui Levi, pentru ca
un singur toiag să fie pentru capul casei taţilor lor .
4  Şi  să  le  pui  în  tabernacolul  întâlnirii  înaintea  mărturiei,
unde mă voi întâlni cu voi .
5 Şi se va întâmpla, că toiagul bărbatului, pe care îl voi alege,
va înflori; şi voi face să înceteze dinaintea mea cârtirile copi-
ilor lui Israel, prin care ei cârtesc împotriva voastră .
6 Şi Moise a vorbit copiilor lui Israel şi fiecare dintre prinţii
lor i-a dat un toiag, pentru fiecare prinţ un singur toiag, con-
form cu casele taţilor lor, douăsprezece toiege şi toiagul lui
Aaron era printre toiegele lor .
7 Şi Moise a pus toiegele înaintea DOMNULUI în tabernaco-
lul mărturiei .
8 ¶ Şi s-a întâmplat, că a doua zi Moise a intrat în tabernaco-
lul mărturiei; şi, iată, toiagul lui Aaron pentru casa lui Levi
a  fost  înmugurit şi  a scos muguri  şi a  înflorit  flori  şi  a  dat
migdale .
9  Şi  Moise  a  scos  afară,  dinaintea  DOMNULUI,  toate  toie-
gele, la toţi copiii lui Israel, iar ei au privit şi şi-a luat fiecare
toiagul său .
10 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Adu toiagul lui Aaron din
nou înaintea mărturiei, să fie ţinut ca dovadă împotriva răz-
vrătiţilor; şi să pui capăt cârtirilor lor faţă de mine, ca să nu
moară .
11 Şi Moise a făcut precum DOMNUL i-a poruncit, astfel a
făcut .
12 Şi copiii lui Israel i-au spus lui Moise, zicând: Iată, murim,
pierim, pierim cu toţii .
13 Oricine se apropie de tabernacolul DOMNULUI va muri;
vom muri cu toţii?

CApitoLuL 18

ŞI DOMNUL i-a spus lui Aaron: Tu şi fiii tăi şi casa tatălui

tău cu tine veţi purta nelegiuirea sanctuarului; şi tu şi fiii

tăi cu tine veţi purta nelegiuirea preoţiei voastre .

102

Numeri  19

2 Şi pe fraţii tăi de asemenea din tribul lui Levi, tribul tatălui
tău, să îi aduci cu tine, ca să se alăture ţie şi să îţi serveas-
că, dar tu şi fiii tăi cu tine să serviţi înaintea tabernacolului
mărturiei .
3 Iar ei să păzească însărcinarea ta şi însărcinarea întregului
tabernacol, numai să nu se apropie de vasele sanctuarului şi
de altar, ca nici ei şi nici voi de asemenea, să nu muriţi .
4 Şi să se alăture ţie şi să păzească însărcinarea tabernaco-
lului  întâlnirii,  pentru  tot  serviciul  tabernacolului,  dar  un
străin să nu se apropie de voi .
5 Şi să păziţi însărcinarea sanctuarului şi însărcinarea alta-
rului, ca să nu mai fie furie vreodată peste copiii lui Israel .
6 Şi eu, iată, am luat pe fraţii voştri leviţi din mijlocul co-
piilor lui Israel, ţie îţi sunt daţi ca un dar pentru DOMNUL,
pentru a face serviciul tabernacolului întâlnirii .
7 De aceea tu şi fiii tăi cu tine să ţineţi serviciul vostru preo-
ţesc pentru fiecare lucru al altarului şi înăuntrul perdelei; şi
să serviţi, v-am dat serviciul vostru preoţesc ca un serviciu al
darului; şi străinul care se apropie să fie dat morţii .
8 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Aaron: Iată, eu de asemenea ţi-
am dat însărcinarea ofrandelor mele săltate a tuturor lucru-
rilor sfinţite ale copiilor lui Israel; ţi le-am dat ţie şi fiilor tăi
din cauza ungerii, printr-o rânduială pentru totdeauna .
9 Aceasta să fie a ta din lucrurile preasfinte, puse deoparte de
la foc, fiecare dar al lor, fiecare dar de mâncare al lor şi fieca-
re ofrandă a lor pentru păcat şi fiecare ofrandă a lor pentru
fărădelege, pe care să mi le aducă din nou, să fie preasfântă
pentru tine şi pentru fiii tăi .
10 În locul preasfânt să o mănânci; fiecare parte bărbătească
să o mănânce, aceasta să îţi fie sfânt .
11 Şi aceasta este a ta, ofranda ridicată din darul lor, cu toate
ofrandele legănate ale copiilor lui Israel, ţi le-am dat ţie şi fi-
ilor şi fiicelor tale cu tine, printr-un statut pentru totdeauna,
oricine este curat în casa ta să mănânce din ele .
12  Toată  grăsimea  untdelemnului  şi  toată  grăsimea  vinu-
lui  şi  a  grâului,  primele  roade  ale  lor  pe  care  le  vor  oferi
DOMNULUI, pe ele ţi le-am dat .
13 Şi cele dintâi roade coapte în ţară, pe care ei le vor aduce
DOMNULUI,  să  fie  ale  tale;  oricine  este  curat  în  casa  ta  să
mănânce din ele .
14 Orice lucru dedicat în Israel să fie al tău .
15 Orice deschide pântecele a toată făptura, pe care ei îl aduc
DOMNULUI, fie el de la oameni sau vite, să fie al tău, cu toate
acestea întâiul născut al omului să îl răscumperi negreşit şi
întâiul născut al vitelor necurate să îl răscumperi .
16 Şi cei ce trebuie răscumpăraţi de la vârsta de o lună să îi
răscumperi  conform  estimării  tale,  cu  banii  a  cinci  şekeli,
după şekelul sanctuarului, care este de douăzeci de ghere .
17 Dar întâiul născut al unei vaci, sau întâiul născut al unei
oi, sau întâiul născut al unei capre, să nu îl răscumperi; ei sunt
sfinţi, să stropeşti sângele lor pe altar şi să arzi grăsimea lor
ca o ofrandă făcută prin foc, de o aromă dulce DOMNULUI .
18 Şi carnea lor să fie a ta, precum sunt ale tale pieptul legă-
nat şi spata dreaptă .
19  Toate  ofrandele  săltate  din  lucrurile  sfinte,  pe  care  co-
piii  lui  Israel  le  oferă  DOMNULUI,  ţi  le-am  dat  ţie  şi  fiilor
tăi şi fiicelor tale cu tine, printr-un statut pentru totdeauna,
acesta este, pentru totdeauna, un legământ al sării înaintea
DOMNULUI, ţie şi seminţei tale cu tine .
20 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Aaron: Să nu ai nici o moş-
tenire în ţara lor, nici să nu ai vreo parte în mijlocul lor, eu
sunt partea ta şi moştenirea ta printre copiii lui Israel .

21 Şi, iată, am dat copiilor lui Levi toate zeciuielile ca o moş-
tenire, pentru serviciul lor pe care îl servesc, serviciul taber-
nacolului întâlnirii .
22 Nici nu trebuie de aici înainte să se apropie copiii lui Israel
de tabernacolul întâlnirii, ca nu cumva să poarte vreun păcat
şi să moară .
23  Ci  leviţii  să  facă  serviciul  tabernacolului  întâlnirii  şi  să
poarte nelegiuirea lor, acesta să fie un statut pentru totdeau-
na prin generaţiile voastre, ca în mijlocul copiilor lui Israel
ei să nu aibă nici o moştenire .
24  Dar  zeciuielile  copiilor  lui  Israel,  pe  care  ei  le  aduc  ca
ofrandă  ridicată  pentru  DOMNUL,  le-am  dat  leviţilor  ca
moştenire, de aceea le-am spus: Printre copiii lui Israel ei să
nu aibă nici o moştenire .
25 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
26 Astfel vorbeşte leviţilor şi spune-le: Când luaţi de la co-
piii lui Israel zeciuielile pe care vi le-am dat ca moştenire a
voastră, atunci să oferiţi DOMNULUI o ofrandă ridicată din
acestea, adică a zecea parte din zeciuială .
27 Şi această ofrandă ridicată a voastră vă va fi socotită, ca
grânele  din  aria  de  vânturat  şi  ca  plinătatea  teascului  de
vin .
28 Astfel să aduceţi de asemenea o ofrandă ridicată pentru
DOMNUL din toate zeciuielile voastre, pe care le primiţi de
la copiii lui Israel; şi să daţi preotului Aaron din ofranda ri-
dicată pentru DOMNUL .
29 Din toate darurile voastre să oferiţi fiecare ofrandă ridi-
cată pentru DOMNUL, din tot ce este mai bun al acestora,
adică din partea lor sfinţită .
30 De aceea să le spui: Când aţi săltat ce este mai bun din
ele, atunci aceasta va fi socotită leviţilor ca venit al ariei de
vânturat şi ca venit al teascului de vin .
31 Şi să o mâncaţi în fiecare loc, voi şi cei ai caselor voastre,
pentru că aceasta este răsplata voastră pentru serviciul vos-
tru în tabernacolul întâlnirii .
32 Şi nu veţi purta nici un păcat din cauza aceasta, când aţi
ridicat din acestea ce este mai bun, nici nu veţi pângări lu-
crurile sfinte ale copiilor lui Israel, ca nu cumva să muriţi .

CApitoLuL 19

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise şi lui Aaron, spunând:

2 Aceasta este rânduiala legii pe care DOMNUL a porun-
cit-o, spunând: Vorbeşte copiilor lui Israel, ca ei să îţi aducă
o viţea roşie fără pată, în care nu este cusur şi peste care nu
s-a pus niciodată jug;
3 Şi să o daţi preotului Eleazar, ca să o scoată în afara taberei
şi cineva să o înjunghie înaintea feţei sale,
4 Şi preotul Eleazar să ia din sângele ei cu degetul său şi să
stropească din sângele ei drept înaintea tabernacolului întâl-
nirii de şapte ori;
5 Şi cineva să ardă viţeaua înaintea ochilor săi; şi pielea ei şi
carnea ei şi sângele ei, cu balega ei, să le ardă;
6 Şi preotul să ia lemn de cedru şi isop şi stacojiu şi le arunce
în mijlocul arderii viţelei .
7 Apoi preotul să îşi spele hainele şi el să îşi îmbăieze carnea
în apă şi după aceea să intre în tabără şi preotul va fi necurat
până seara .
8 Şi cel ce o arde să îşi spele hainele în apă şi să îşi îmbăieze
carnea în apă şi va fi necurat până seara .
9 Şi un bărbat care este curat să adune cenuşa viţelei şi să o
pună în afara taberei într-un loc curat şi să fie ţinută pentru
adunarea copiilor lui Israel ca apă de separare, aceasta este o

103

Numeri  20

purificare pentru păcat .
10 Şi cel ce adună cenuşa viţelei să îşi spele hainele şi să fie
necurat până seara şi aceasta să fie copiilor lui Israel şi stră-
inului  care  locuieşte  temporar  printre  ei,  un  statut  pentru
totdeauna .
11 ¶ Cel ce atinge trupul mort al vreunui om, să fie necurat
şapte zile .
12 Să se purifice cu această apă în ziua a treia şi în ziua a şap-
tea va fi curat, dar dacă nu se purifică în ziua a treia, atunci
în ziua a şaptea nu va fi curat .
13 Oricine atinge trupul mort al vreunui om mort şi nu se
purifică, spurcă tabernacolul DOMNULUI; şi acel suflet să fie
stârpit  din  Israel,  deoarece  apa  separării  nu  a  fost  stropită
peste el, el va fi necurat; necurăţia lui este de acum peste el .
14 Aceasta este legea: când un om moare într-un cort, tot ce
intră în cort şi tot ce este în cort va fi necurat şapte zile .
15 Şi orice vas deschis, care nu are acoperământ legat peste
el, este necurat .
16 Şi oricine atinge pe cineva ucis cu o sabie în câmpurile
deschise sau un trup mort sau un os al unui om sau un mor-
mânt, va fi necurat şapte zile .
17 Şi pentru o persoană necurată, ei să ia din cenuşa viţelei
arse a purificării pentru păcat, şi să se adauge apă curgătoare
la aceasta într-un vas .
18 Şi o persoană curată să ia isop şi să îl înmoaie în apă şi să o
stropească peste cort şi peste toate vasele şi peste persoanele,
care erau acolo, şi peste cel ce atinge un os sau pe cineva ucis
sau pe cineva mort sau un mormânt .
19 Şi persoana curată să stropească peste cel necurat în ziua
a treia şi în ziua a şaptea; şi în ziua a şaptea să se purifice şi să
îşi spele hainele şi să se îmbăieze şi seara va fi curat .
20 Dar bărbatul care va fi necurat şi nu se va purifica, acel
suflet să fie stârpit din mijlocul adunării, deoarece a spurcat
sanctuarul DOMNULUI, apa separării nu a fost stropită pes-
te el, el este necurat .
21 Şi acesta să le fie un statut pentru totdeauna, cel ce stro-
peşte  apa  separării  să  îşi  spele  hainele;  şi  cel  ce  atinge  apa
separării să fie necurat până seara .
22 Şi orice atinge persoana necurată va fi necurat; şi sufletul
care atinge acel lucru să fie necurat până seara .

CApitoLuL 20

ATUNCI au ajuns copiii lui Israel, adică întreaga aduna-

re, în deşertul Ţin, în prima lună, şi poporul a locuit în

Cades; şi acolo a murit Miriam şi acolo a fost îngropată .
2 Şi acolo nu era apă pentru adunare şi s-au adunat împotri-
va lui Moise şi împotriva lui Aaron .
3 Şi poporul s-a certat cu Moise şi a vorbit, spunând: De am
fi murit când fraţii noştri au murit înaintea DOMNULUI!
4 Şi de ce aţi adus adunarea DOMNULUI în acest pustiu, ca
noi şi vitele noastre să murim aici?
5 Şi de ce ne-aţi scos din Egipt pentru a ne aduce în acest loc
rău?  Nu  este  loc  pentru  sămânţă  sau  pentru  smochine  sau
pentru viţă sau pentru rodii; nici nu este deloc apă pentru
băut .
6 Şi Moise şi Aaron au plecat din prezenţa adunării la uşa
tabernacolului întâlnirii şi au căzut cu feţele lor la pământ;
şi gloria DOMNULUI li s-a arătat .
7 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
8 Ia toiagul şi strânge adunarea la un loc, tu şi Aaron fratele
tău şi vorbiţi stâncii înaintea ochilor lor; şi ea va da apa ei, iar
tu să le aduci apă din stâncă, astfel să dai adunării şi vitelor

lor să bea .
9 Şi Moise a luat toiagul de dinaintea DOMNULUI, precum
i-a poruncit .
10 Şi Moise şi Aaron au strâns adunarea la un loc înaintea
stâncii şi el le-a spus: Ascultaţi acum, răzvrătiţilor; trebuie
să vă aducem apă din această stâncă?
11 Şi Moise şi-a ridicat mâna şi cu toiagul său a lovit stânca
de două ori şi apa a ieşit afară din abundenţă, şi adunarea a
băut şi vitele lor la fel .
12 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise şi lui Aaron: Deoarece nu
m-aţi crezut, pentru a mă sfinţi în ochii copiilor lui Israel,
de aceea nu veţi duce această adunare în ţara pe care le-am
dat-o .
13  Aceasta  este  apa  din  Meriba;  pentru  că  copiii  lui  Israel
s-au certat cu DOMNUL şi el a fost sfinţit în ei .
14 ¶ Şi Moise a trimis mesageri de la Cades la împăratul din
Edom: Astfel spune fratele tău Israel: Tu cunoşti toată dure-
rea căzută peste noi;
15 Cum taţii noştri au coborât în Egipt şi am locuit în Egipt
o lungă perioadă de timp; şi egiptenii ne-au chinuit pe noi şi
pe taţii noştri;
16  Şi  când  am  strigat  către  DOMNUL,  el  a  ascultat  vocea
noastră şi a trimis un înger şi ne-a scos afară din Egipt; şi,
iată, noi suntem în Cades, o cetate la marginea graniţei tale;
17 Lasă-ne să trecem, te rog, prin ţara ta, nu vom trece nici
prin câmpuri, nici prin vii, nici nu vom bea din apa fântâni-
lor, vom merge pe drumul mare al împăratului, nu ne vom
abate nici la dreapta nici la stânga, până ce vom fi trecut de
graniţele tale .
18 Şi Edom i-a spus: Să nu treci pe la mine ca să nu ies împo-
triva ta cu sabia .
19 Şi copiii lui Israel i-au spus: Vom merge pe drumul mare
şi dacă eu şi vitele mele beau din apa ta, atunci voi plăti pen-
tru ea; voi trece doar prin ţară, cu piciorul, fără să fac nici
un alt lucru .
20 Şi el a spus: Să nu treci . Şi Edom a ieşit împotriva lui cu
mult popor şi cu mână tare .
21 Astfel Edom a refuzat să lase pe Israel să treacă prin gra-
niţa sa, pentru aceasta Israel s-a abătut de la el .
22 ¶ Şi copiii lui Israel şi întreaga adunare, au călătorit de la
Cades şi au ajuns la muntele Hor .
23 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise şi Aaron, în muntele Hor,
la graniţa ţării lui Edom, spunând:
24 Aaron va fi adunat la poporul său, pentru că nu va intra
în ţara pe care eu am dat-o copiilor lui Israel, pentru că v-aţi
răzvrătiţi împotriva cuvântului meu la apa de la Meriba .
25  Ia  pe  Aaron  şi  pe  Eleazar,  fiul  său,  şi  urcă-i  la  muntele
Hor;
26 Şi dezbracă pe Aaron de veştmintele sale şi îmbracă-l cu
ele pe Eleazar fiul său; şi Aaron va fi adunat la poporul său şi
va muri acolo .
27 Şi Moise a făcut precum DOMNUL i-a poruncit, şi ei au
urcat pe muntele Hor înaintea ochilor întregii adunări .
28 Şi Moise a dezbrăcat pe Aaron de veştmintele sale şi l-a
îmbrăcat pe Eleazar, fiul său, cu ele; şi Aaron a murit aco-
lo în vârful muntelui, iar Moise şi Eleazar au coborât de pe
munte .
29  Şi  când  toată  adunarea  a  văzut  că  Aaron  a  murit,  toată
casa lui Israel a jelit pentru Aaron, treizeci de zile .

104

Numeri  22

CApitoLuL 21

ŞI  când  împăratul  Arad  canaanitul,  care  locuia  în  sud,

a  auzit  spunându-se  că  Israel  vine  pe  calea  spionilor,
atunci  a  luptat  împotriva  lui  Israel  şi  a  luat  pe  unii  din  ei
prizonieri .
2 Şi Israel a făcut un jurământ DOMNULUI şi a spus: Dacă
vei da negreşit pe acest popor în mâna mea, atunci voi dis-
truge cu totul cetăţile lor .
3 Şi DOMNUL a dat ascultare vocii lui Israel şi i-a dat pe ca-
naaniţi în mâna lor; şi i-au distrus cu totul pe ei şi cetăţile
lor; şi au pus numele acelui loc, Horma .
4 ¶ Şi  au  călătorit  de  la  muntele  Hor  pe  calea  Mării  Roşii,
să ocolească ţara lui Edom, şi sufletul poporului a fost mult
descurajat din cauza drumului .
5 Şi poporul a vorbit împotriva lui Dumnezeu şi împotriva
lui Moise, spunând: Pentru aceasta ne-aţi făcut să ne urcăm
din Egipt, ca să murim în pustiu? Căci nu este nici pâine, nici
urmă de apă; şi sufletul nostru detestă această pâine uşoară .
6 Şi DOMNUL a trimis şerpi înfocaţi în mijlocul poporului şi
au muşcat poporul şi mult popor din Israel a murit .
7 De aceea poporul a venit la Moise şi a spus: Am păcătu-
it, fiindcă am vorbit împotriva DOMNULUI şi împotriva ta;
roagă-te  DOMNULUI, ca să îndepărteze şerpii de la noi . Şi
Moise s-a rugat pentru popor .
8  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Moise:  Fă-ţi  un  şarpe  înfocat  şi
pune-l pe o prăjină şi se va întâmpla, că fiecare om muşcat,
când îl priveşte, va trăi .
9 Şi Moise a făcut un şarpe din aramă şi l-a pus pe o prăjină
şi s-a întâmplat, că dacă un şarpe a muşcat pe cineva, când
acesta a privit şarpele de aramă, a trăit .
10 ¶ Şi copiii lui Israel au mers înainte şi au aşezat corturile
în Obot .
11  Şi  au  călătorit  de  la  Obot  şi  au  aşezat  corturile  la  Iie-
Abarim, în pustiul care este înaintea lui Moab, spre răsăritul
soarelui .
12 De acolo s-au mutat şi au aşezat corturile în valea Zered .
13 De acolo s-au mutat şi au aşezat corturile de partea cea-
laltă a Arnonului, care este în pustiul care iese din ţinuturi-
le amoriţilor; pentru că Arnon este graniţa lui Moab, între
Moab şi amoriţi .
14 Pentru aceasta s-a spus în cartea războaielor DOMNULUI:
Ce a făcut în Marea Roşie şi în pâraiele Arnonului,
15 Şi la scurgerile pâraielor care coboară în jos la locuinţa lui
Ar şi se întinde peste graniţa lui Moab .
16 Şi de acolo au mers la Beer, care este fântâna despre care
DOMNUL i-a vorbit lui Moise: Adună poporul la un loc şi le
voi da apă .
17 Atunci Israel a cântat această cântare: Înalţă-te fântână;
cântaţi-i voi,
18 Prinţii au săpat fântâna, nobilii poporului au săpat-o, sub
conducerea legiuitorului, cu toiegele lor;
19 Şi de la Matana la Nahaliel; şi de la Nahaliel la Bamot .
20 Şi de la Bamot în valea care este în ţinutul lui Moab, la
vârful Pisga, care priveşte spre Ieşimon .
21 ¶ Şi Israel a trimis mesageri la Sihon împăratul amoriţi-
lor, spunând:
22 Lasă-mă să trec prin ţara ta, nu ne vom abate în câmpuri
sau în vii; nu vom bea din apele vreunei fântâni, ci vom mer-
ge  înainte  pe  drumul  mare  al  împăratului,  până  ce  vom  fi
trecut de graniţele tale .
23 Şi Sihon nu a permis lui Israel să treacă peste graniţa sa, ci
Sihon a adunat tot poporul său şi a ieşit împotriva lui Israel

în pustiu şi a venit la Iahaţ şi a luptat împotriva lui Israel .
24 Şi Israel l-a lovit cu tăişul săbiei şi a stăpânit ţara lui de la
Arnon până la Iaboc, chiar până la copiii lui Amon, fiindcă
graniţa copiilor lui Amon era puternică .
25 Şi Israel a luat toate aceste cetăţi şi Israel a locuit în toate
cetăţile amoriţilor, în Hesbon şi în toate satele lor .
26 Fiindcă Hesbon era cetatea lui Sihon, împăratul amori-
ţilor,  care  luptase  împotriva  împăratului  de  dinainte  al  lui
Moab, şi îi luase toată ţara din mână, până la Arnon .
27 Pentru aceasta cei ce vorbesc în proverbe spun: Veniţi la
Hesbon, să se zidească şi să se pregătească cetatea lui Sihon;
28 Fiindcă un foc a ieşit din Hesbon, o flacără din cetatea
lui Sihon, aceasta a mistuit Arul Moabului şi pe căpeteniile
înălţimilor din Arnon .
29 Vai ţie, Moab, eşti ruinat, popor al lui Chemoş! El a dat pe
fiii săi şi pe fiicele sale, care au scăpat, în captivitate la Sihon,
împăratul amoriţilor .
30 Am tras asupra lor; Hesbon a pierit chiar până la Dibon
şi  i-am  pustiit  chiar  până  la  Nofah,  care  ajunge  până  la
Mediba .
31 Astfel Israel a locuit în ţara amoriţilor .
32 Şi Moise a trimis să spioneze Iaezerul şi ei au luat satele
lor şi au alungat pe amoriţii care erau acolo .
33 Şi s-au întors şi au urcat pe calea din Basan; şi Og, împă-
ratul Basanului, a ieşit împotriva lor, el şi tot poporul său, la
bătălia de la Edrei .
34 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Nu te teme de el, căci l-am
dat în mâna ta, pe el şi pe tot poporul lui şi ţara lui; şi să îi faci
cum i-ai făcut lui Sihon, împăratul amoriţilor, care a locuit
la Hesbon .
35 Astfel că l-au lovit pe el şi pe fiii săi şi pe tot poporul său,
până ce nu a mai fost lăsat nici unul în viaţă şi ei i-au stăpâ-
nit ţara .

CApitoLuL 22

ŞI copiii lui Israel au plecat şi au aşezat corturile în câmpii-

le lui Moab de partea aceasta a Iordanului lângă Ierihon .
2  Şi  Balac,  fiul  lui  Ţipor,  a  văzut  tot  ceea  ce  Israel  făcuse
amoriţilor .
3 Şi Moab a fost foarte înfricoşat de popor, pentru că erau
mulţi, şi Moab s-a tulburat din cauza copiilor lui Israel .
4  Şi  Moab  le-a  spus  bătrânilor  lui  Madian:  Acum,  această
mulţime va linge pe toţi cei ce sunt de jur împrejurul nostru,
precum  boul  linge  iarba  câmpului .  Şi  Balac,  fiul  lui  Ţipor,
era împăratul moabiţilor în acel timp .
5 De aceea a trimis mesageri la Balaam, fiul lui Beor, la Petor,
care este lângă râul din ţara copiilor poporului său, pentru
a-l chema, spunând: Iată, a ieşit un popor din Egipt; iată, ei
acoperă faţa pământului şi s-au aşezat înaintea mea;
6 Şi acum vino, te rog, blestemă-mi acest popor, pentru că ei
sunt prea puternici pentru mine, s-ar putea să înving; ca să
îi batem şi să îi alungăm din ţară; căci ştiu că pe cine bine-
cuvântezi tu, este binecuvântat, şi pe cine blestemi tu, este
blestemat .
7  Şi  bătrânii  lui  Moab  şi  bătrânii  lui  Madian  au  plecat  cu
răsplăţile pentru ghicire în mâna lor; şi au venit la Balaam şi
i-au spus cuvintele lui Balac .
8 Şi el le-a spus: Găzduiţi aici în această noapte şi vă voi adu-
ce vorbă din nou, precum DOMNUL îmi va vorbi şi prinţii
lui Moab au rămas cu Balaam .
9 Şi Dumnezeu a venit la Balaam şi a spus: Cine sunt aceşti
bărbaţi găzduiţi la tine?

105

Numeri  23

10  Şi  Balaam  i-a  spus  lui  Dumnezeu:  Balac,  fiul  lui  Ţipor,
împăratul lui Moab, a trimis la mine, spunând:
11 Iată, a ieşit din Egipt un popor care acoperă faţa pămân-
tului, vino acum, blestemă-i pentru mine; poate că voi fi în
stare să îi înving şi să îi alung .
12 Şi Dumnezeu i-a spus lui Balaam: Să nu mergi cu ei; să nu
blestemi poporul, pentru că ei sunt binecuvântaţi .
13 Şi Balaam s-a sculat dimineaţa şi a spus prinţilor lui Balac:
Întoarceţi-vă în ţara voastră, pentru că DOMNUL refuză să
mă lase să merg cu voi .
14 Şi prinţii lui Moab s-au ridicat şi au mers la Balac şi au
spus: Balaam refuză să vină cu noi .
15 ¶ Şi Balac a trimis din nou prinţi, mai mulţi şi mai ono-
rabili decât ceilalţi .
16 Şi ei au venit la Balaam şi i-au spus: Astfel spune Balac,
fiul lui Ţipor: Te rog, nu lăsa nimic să te împiedice de a veni
la mine;
17  Pentru  că  foarte  mult  te  voi  onora  şi  voi  face  orice  îmi
spui, vino de aceea, te rog, blestemă-mi acest popor .
18 Şi Balaam a răspuns şi a spus servitorilor lui Balac: Dacă
Balac mi-ar da casa lui plină de argint şi aur, eu nu pot trece
peste cuvântul DOMNULUI Dumnezeul meu, pentru a face
mai puţin sau mai mult .
19  De  aceea  acum,  vă  rog,  rămâneţi  şi  voi  aici  în  această
noapte, ca să ştiu ce îmi va spune mai mult DOMNUL .
20  Şi  Dumnezeu  a  venit  la  Balaam  în  timpul  nopţii  şi  i-a
spus: Dacă bărbaţii vin să te cheme, scoală-te şi du-te cu ei;
dar totuşi cuvântul pe care ţi-l voi spune: Acela să îl faci .
21 Şi Balaam s-a sculat dimineaţa şi şi-a înşeuat măgăriţa şi
a mers cu prinţii lui Moab .
22 ¶ Şi mânia lui Dumnezeu s-a aprins pentru că el s-a dus
şi îngerul DOMNULUI a stat în picioare pe cale ca potrivnic
împotriva lui . Acum el călărea pe măgăriţa sa şi cei doi ser-
vitori ai lui erau cu el .
23 Şi măgăriţa a văzut îngerul DOMNULUI stând în picioare
pe cal şi sabia lui trasă în mâna sa şi măgăriţa s-a abătut afa-
ră de pe cale şi a intrat în câmp; şi Balaam a lovit măgăriţa
să o întoarcă pe cale .
24 Dar îngerul DOMNULUI a stat pe o cărare a viilor, un zid
fiind de această parte şi un zid de cealaltă parte .
25 Şi când măgăriţa a văzut îngerul DOMNULUI, s-a trântit
de zid şi a turtit piciorul lui Balaam de zid şi el a lovit-o din
nou .
26 Şi îngerul DOMNULUI a mers mai departe şi a stat în pi-
cioare într-un loc strâmt, unde nu era drum să întorci nici la
dreapta nici la stânga .
27 Şi când măgăriţa a văzut pe îngerul DOMNULUI, a căzut
sub Balaam şi mânia lui Balaam s-a aprins şi el a lovit măgă-
riţa cu un toiag .
28  Şi  DOMNUL  a  deschis  gura  măgăriţei  şi  ea  a  spus  lui
Balaam: Ce ţi-am făcut, că m-ai lovit de aceste trei ori?
29 Şi Balaam a spus măgăriţei: Pentru că m-ai batjocorit, de
ar fi fost o sabie în mâna mea te-aş fi ucis chiar acum .
30  Iar  măgăriţa  i-a  spus  lui  Balaam:  Nu  sunt  eu  măgăriţa
ta, pe care ai călărit de când am fost a ta până în această zi?
Obişnuiam vreodată să îţi fac astfel? Iar el a spus: Nu .
31 Atunci DOMNUL a deschis ochii lui Balaam şi el a văzut
pe îngerul DOMNULUI stând în picioare pe cale şi sabia lui
trasă în mâna lui şi şi-a plecat capul şi s-a aruncat cu faţa sa
la pământ .
32 Şi îngerul DOMNULUI i-a spus: Pentru ce ţi-ai lovit mă-
găriţa de aceste trei ori? Iată, am ieşit să stau împotriva ta,

deoarece calea ta este sucită înaintea mea,
33 Şi măgăriţa m-a văzut şi s-a abătut de la mine de aceste
trei ori, dacă nu s-ar fi abătut de la mine, cu siguranţă te-aş
fi ucis şi pe ea aş fi lăsat-o vie .
34  Şi  Balaam  a  spus  îngerului  DOMNULUI:  Am  păcătuit,
pentru că nu am ştiut că stai în cale împotriva mea; acum de
aceea, te rog, dacă aceasta te nemulţumeşte, mă voi întoarce
înapoi .
35 Şi îngerul DOMNULUI i-a spus lui Balaam: Du-te cu aceş-
ti bărbaţi, dar numai cuvântul pe care ţi-l voi spune: Acela să
îl vorbeşti . Astfel Balaam a mers cu prinţii lui Balac .
36 ¶ Şi când Balac a auzit că a venit Balaam, a ieşit să îl întâl-
nească la o cetate a lui Moab, care este pe graniţa Arnonului,
care este în ţinutul cel mai îndepărtat .
37 Şi Balac i-a spus lui Balaam: Nu am trimis la tine cu stă-
ruinţă ca să te cheme? Pentru ce nu ai venit la mine? Nu sunt
eu în stare să te onorez?
38  Şi  Balaam  i-a  spus  lui  Balac:  Iată,  am  venit  la  tine,  am
eu vreo putere în vreun fel să spun ceva? cuvântul pe care
Dumnezeu îl pune în gura mea, aceea voi vorbi .
39 Şi Balaam a mers cu Balac şi au venit la Chiriat-Huţot .
40 Şi Balac a oferit boi şi oi şi a trimis la Balaam şi la prinţii
care erau cu el .
41 Şi s-a întâmplat, a doua zi, că Balac a luat pe Balaam şi l-a
urcat la înălţimile lui Baal, ca de acolo să vadă până şi cea
mai îndepărtată margine a poporului .

CApitoLuL 23

ŞI Balaam i-a spus lui Balac: Zideşte-mi aici şapte altare şi

pregăteşte-mi aici şapte boi şi şapte berbeci .

2 Şi Balac a făcut cum spusese Balaam; şi Balac şi Balaam au
oferit pe fiecare altar un taur şi un berbec .
3 Şi Balaam i-a spus lui Balac: Stai în picioare lângă ofranda
ta arsă şi eu voi merge, poate cumva DOMNUL va veni să mă
întâlnească şi orice îmi va arăta îţi voi spune . Şi el a mers la
un loc înalt .
4 Şi Dumnezeu a întâlnit pe Balaam, iar el i-a spus: Am pre-
gătit  şapte  altare  şi  am  oferit  pe  fiecare  altar  un  taur  şi  un
berbec .
5  Şi  DOMNUL  a  pus  cuvânt  în  gura  lui  Balaam  şi  a  spus:
Întoarce-te la Balac şi astfel să vorbeşti .
6 Şi s-a întors la el şi, iată, el stătea în picioare lângă ofranda
lui arsă, el şi toţi prinţii lui Moab .
7 Şi şi-a rostit parabola şi a spus: Balac împăratul lui Moab
m-a adus din Aram, din munţii din est, spunând: Vino, bles-
temă-mi pe Iacob şi vino, sfidează pe Israel .
8 Cum să blestem, pe cel pe care Dumnezeu nu l-a blestemat?
Sau cum să sfidez, pe cel pe care DOMNUL nu l-a sfidat?
9 Pentru că din vârful stâncilor îl văd şi de pe dealuri îl pri-
vesc, iată, poporul va locui singur şi nu va fi socotit printre
naţiuni .
10 Cine poate număra pulberea lui Iacob şi numărul celei de
a patra părţi a lui Israel? lasă-mă să mor moartea celor drepţi
şi sfârşitul meu să fie ca al lui!
11 Şi Balac i-a spus lui Balaam: Ce mi-ai făcut? Te-am luat
ca să blestemi pe duşmanii mei şi, iată, tu i-ai binecuvântat
cu totul .
12 Şi el a răspuns şi a zis: Nu trebuie să iau seama să vorbesc
ceea ce DOMNUL a pus în gura mea?
13 ¶ Şi Balac i-a spus: Vino cu mine, te rog, la un alt loc, de
unde să îi vezi, vei vedea până la cea mai îndepărtată margi-
ne a lor, dar nu îi vei vedea pe toţi; şi blestemă-i pentru mine

106

Numeri  25

de acolo .
14 Şi l-a dus în câmpul lui Ţofim, pe vârful Pisga; şi a zidit
şapte altare şi a oferit un taur şi un berbec pe fiecare altar .
15 Şi i-a spus lui Balac: Stai aici în picioare lângă ofranda ta
arsă, în timp ce eu mă voi întâlni cu DOMNUL mai încolo .
16 Şi  DOMNUL a întâlnit pe Balaam şi a pus un cuvânt în
gura lui şi a spus: Du-te din nou la Balac şi spune astfel .
17 Şi când a venit la el, iată, el stătea lângă ofranda sa arsă şi
prinţii lui Moab stăteau cu el . Şi Balac i-a spus: Ce a vorbit
DOMNUL?
18 Iar el şi-a rostit parabola şi a spus: Ridică-te Balac şi ascul-
tă; dă-mi ascultare, tu, fiul lui Ţipor,
19 Dumnezeu nu este om ca să mintă; nici fiu al omului ca
să se pocăiască; a spus el şi nu va face, sau a vorbit şi nu va
împlini?
20 Iată, eu am primit poruncă să binecuvântez şi el a binecu-
vântat; iar eu nu pot întoarce aceasta .
21 El nu a zărit nelegiuirea în Iacob, nici nu a văzut stricăciu-
ne în Israel; DOMNUL Dumnezeul său este cu el şi strigătul
unui împărat este printre ei .
22  Dumnezeu  i-a  scos  din  Egipt;  el  are  putere  precum  un
unicorn .
23 Cu adevărat nu este nici un farmec împotriva lui Iacob,
nici  nu  este  nici  o  ghicire  împotriva  lui  Israel;  referitor  la
acest  timp  se  va  spune  despre  Iacob  şi  despre  Israel:  Ce  a
lucrat Dumnezeu!
24 Iată, poporul se va ridica asemenea unui leu mare şi se va
înălţa ca un leu tânăr; nu se va întinde până nu va mânca din
pradă şi nu va bea sângele celor ucişi .
25 Şi Balac i-a spus lui Balaam: Nici îi blestema dar nici nu
îi binecuvânta .
26 Dar Balaam a răspuns şi i-a zis lui Balac: Nu ţi-am vor-
bit, spunând: Tot ceea ce DOMNUL vorbeşte, aceea trebuie
să fac?
27 Şi Balac i-a spus lui Balaam: Vino, te rog, te voi duce în-
tr-un alt loc; poate cumva îi va plăcea lui Dumnezeu să mi-i
blestemi de acolo .
28  Şi  Balac  a  adus  pe  Balaam  pe  vârful  Peor,  care  priveşte
spre Ieşimon .
29 Şi Balaam i-a spus lui Balac: Zideşte-mi aici şapte altare şi
pregăteşte-mi aici şapte tauri şi şapte berbeci .
30 Şi Balac a făcut cum spusese Balaam şi a oferit un taur şi
un berbec pe fiecare altar .

CApitoLuL 24

ŞI când Balaam a văzut că îi era plăcut DOMNULUI a bine-

cuvânta pe Israel, nu a mai ieşit, ca în alte dăţi, ca să caute

farmece, ci şi-a îndreptat faţa spre pustiu .
2 Şi Balaam şi-a înălţat ochii şi a văzut pe Israel locuind în
corturile  lor  după  seminţiile  lor;  şi  duhul  lui  Dumnezeu  a
venit peste el .
3 Şi şi-a rostit parabola şi a spus: Balaam, fiul lui Beor, a zis;
şi bărbatul a cărui ochi sunt deschişi a spus:
4 El a zis: El care a auzit cuvintele lui Dumnezeu, care a vă-
zut viziunea celui Atotputernic, în timp ce cădea în transă,
dar având ochii deschişi;
5 Ce frumoase sunt corturile tale, Iacobe şi locaşurile tale,
Israele!
6 Ca văile se întind, ca grădini la malul râului, ca pomii răşi-
noşi de aloe pe care DOMNUL i-a sădit şi ca cedri lângă ape .
7 El va turna apa din găleţile sale şi sămânţa sa va fi în multe
ape şi împăratul său se va înălţa mai sus ca Agag şi împărăţia

lui va fi înălţată .
8 Dumnezeu l-a scos din Egipt; el are putere precum a unui
unicorn; va înfuleca naţiunile, ai săi duşmani, şi le va frânge
oasele şi îi va străpunge cu săgeţile lui .
9  Se  ghemuieşte,  se  culcă  asemenea  unui  leu  şi  asemenea
unei leoaice mari, cine îl va stârni? Binecuvântat este cel ce
te binecuvântează şi blestemat este cel ce te blestemă .
10 ¶ Şi mânia lui Balac s-a aprins împotriva lui Balaam şi şi-a
lovit palmele; şi Balac i-a spus lui Balaam: Te-am chemat să
blestemi pe duşmanii mei şi, iată, i-ai binecuvântat cu totul
de aceste trei dăţi .
11 De aceea fugi la locul tău, m-am gândit să te onorez foarte
mult; dar, iată, DOMNUL te-a oprit de la onoare .
12 Şi Balaam i-a spus lui Balac: Nu am vorbit eu mesagerilor
tăi pe care i-ai trimis, zicând:
13 Şi dacă Balac mi-ar da casa lui plină de argint şi aur, nu pot
trece peste porunca DOMNULUI să fac din propria mea min-
te, fie bine fie rău; să nu vorbesc ceea ce spune DOMNUL?
14 Şi acum, iată, merg la poporul meu, vino şi te voi anun-
ţa  ce  are  să  facă  acest  popor  poporului  tău  în  zilele  de  pe
urmă .
15 ¶ Şi şi-a rostit parabola şi a spus: Balaam, fiul lui Beor, a
zis şi bărbatul ai cărui ochi sunt deschişi a zis:
16 El a spus: El care a auzit cuvintele lui Dumnezeu şi a şti-
ut  cunoaşterea  celui  Preaînalt,  care  a  văzut  viziunea  celui
Atotputernic, în timp ce cădea în transă, dar având ochii săi
deschişi;
17 Îl voi vedea, dar nu acum; îl voi privi, dar nu de aproape; o
Stea va ieşi din Iacob şi un Sceptru se va ridica din Israel şi va
lovi colţurile lui Moab şi va nimici pe toţi copiii lui Set .
18 Şi Edom va fi o stăpânire, Seir de asemenea va fi o stăpâni-
re pentru duşmanii săi; şi Israel va lucra vitejeşte .
19 Din Iacob va veni cel ce va avea dominaţie şi va nimici pe
cel ce rămâne în cetate .
20 Şi când a privit la Amalec şi-a rostit parabola şi a spus:
Amalec a fost ce dintâi între naţiuni; dar sfârşitul său de pe
urmă va fi pieirea veşnică .
21 Şi a privit la cheniţi şi şi-a rostit parabola şi a spus: Tare
este locuinţa ta şi cuibul tău îl pui într-o stâncă .
22  Totuşi  cheniţii  vor  fi  pustiiţi,  până  ce  Aşur  te  va  duce
captiv .
23  Şi  şi-a  rostit  parabola  şi  a  spus:  Vai,  cine  va  trăi  când
Dumnezeu face aceasta!
24 Şi corăbii vor veni de pe ţărmul Chitimului şi vor chinui pe
Aşur şi vor chinui pe Eber şi va pieri şi el pentru totdeauna .
25 Şi Balaam s-a ridicat şi a plecat şi s-a întors la locul său; şi
Balac de asemenea a plecat pe drumul său .

CApitoLuL 25

cu fiicele lui Moab .

ŞI Israel a locuit în Sitim şi poporul a început să curvească

2 Şi ei au chemat poporul la sacrificiile dumnezeilor lor; şi
poporul a mâncat şi s-a prosternat dumnezeilor lor .
3 Şi Israel s-a alipit de Baal-Peor şi mânia  DOMNULUI s-a
aprins împotriva lui Israel .
4 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Ia pe toţi capii poporului
şi spânzură-i înaintea DOMNULUI în faţa soarelui, ca mânia
încinsă a DOMNULUI să se abată de la Israel .
5 Şi Moise a spus judecătorilor lui Israel: Fiecare să ucidă pe
oamenii săi care s-au alipit de Baal-Peor .
6 ¶ Şi, iată, unul dintre copiii lui Israel a venit şi a adus, la
fraţii săi, o femeie madianită, înaintea ochilor lui Moise şi

107

Numeri  26

înaintea  ochilor  întregii  adunări  a  copiilor  lui  Israel,  care
plângeau înaintea uşii tabernacolului întâlnirii .
7 Şi când Fineas, fiul lui Eleazar, fiul preotului Aaron, a vă-
zut, s-a ridicat din mijlocul adunării şi a luat o lance în mâna
sa;
8 Şi a mers după bărbatul lui Israel în cort şi i-a străpuns pe
amândoi, pe bărbatul din Israel şi pe femeie prin pântecele
ei . Astfel plaga a fost oprită de la copiii lui Israel .
9 Şi cei ce au murit în plagă au fost douăzeci şi patru de mii .
10 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
11 Fineas, fiul lui Eleazar, fiul preotului Aaron, a abătut furia
mea de la copiii lui Israel, în timp ce era zelos pentru mine,
printre ei, astfel că nu am mistuit pe copiii lui Israel în ge-
lozia mea .
12  Pentru  aceasta  spune:  Iată,  îi  dau  legământul  meu  de
pace,
13 Şi să îl aibă el şi sămânţa lui după el, chiar legământul unei
preoţii veşnice; pentru că a fost zelos pentru Dumnezeul său
şi a făcut ispăşire pentru copiii lui Israel .
14 Acum numele israelitului care a fost ucis, adică cel ucis
împreună cu femeia madianită, era Zimri, fiul lui Salu, un
prinţ al unei case părinteşti printre simeoniţi .
15  Şi  numele  femeii  madianite  care  a  fost  ucisă  era  Cozbi,
fiica lui Ţur; el era cap peste o comunitate şi a unei case pă-
rinteşti în Madian .
16 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
17 Vatămă-i pe madianiţi şi loveşte-i;
18 Pentru că ei te-au vătămat cu uneltirile lor, cu care te-au
ademenit în lucrarea lui Peor şi în lucrarea lui Cozbi, fiica
unui prinţ din Madian, sora lor, care a fost ucisă în ziua plă-
gii, venite din cauza lui Peor .

CApitoLuL 26

ŞI  s-a  întâmplat  după  plagă,  că  DOMNUL  i-a  vorbit  lui

Moise şi lui Eleazar, fiul lui Aaron, preotul, spunând:
2 Faceţi numărătoarea întregii adunări a copiilor lui Israel,
de la vârsta de douăzeci de ani în sus, prin toată casa taţilor
lor, toţi cei ce sunt în stare să meargă la război în Israel .
3 Şi Moise şi preotul Eleazar au vorbit cu ei în câmpiile lui
Moab, lângă Iordan, aproape de Ierihon, spunând:
4 Faceţi numărătoarea poporului, de la vârsta de douăzeci de
ani în sus; precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise şi copii-
lor lui Israel care au ieşit din ţara Egiptului .
5 ¶ Ruben, fiul cel mai în vârstă al lui Israel: copiii lui Ruben;
Hanoc, din care iese familia hanochiţilor; din Palu, familia
paluiţilor;
6  Din  Heţron,  familia  heţroniţilor;  din  Carmi,  familia
carmiţilor .
7 Acestea sunt familiile rubeniţilor şi cei număraţi dintre ei
erau patruzeci şi trei de mii şapte sute treizeci .
8 Şi fiii lui Palu: Eliab .
9 Şi fiii lui Eliab: Nemuel şi Datan şi Abiram . Acesta este acel
Datan şi Abiram, faimoşi în adunare, care au luptat împotri-
va lui Moise şi împotriva lui Aaron în ceata lui Core, când
s-au luptat împotriva DOMNULUI;
10 Şi pământul şi-a deschis gura şi i-a înghiţit împreună cu
Core, când acea ceată a murit, în timp ce focul mistuia două
sute cincizeci de bărbaţi; şi ei au devenit un semn .
11 Cu toate acestea copiii lui Core nu au murit .
12  Fiii  lui  Simeon  după  familiile  lor:  din  Nemuel,  familia
nemueliţilor; din Iamin, familia iaminiţilor; din Iachin, fa-
milia iachiniţilor;

13  Din  Zerah,  familia  zerahiţilor;  din  Saul,  familia
sauliţilor .
14  Acestea  sunt  familiile  simeoniţilor,  douăzeci  şi  două  de
mii două sute .
15  Fiii  lui  Gad  după  familiile  lor:  din  Ţefon,  familia  ţefo-
niţilor;  din  Haghi,  familia  haghiţilor;  din  Şuni,  familia
şuniţilor;
16 Din Ozni, familia ozniţilor; din Eri, familia eriţilor;
17 Din Arod, familia arodiţilor; din Areli, familia areliţilor .
18 Acestea sunt familiile copiilor lui Gad conform cu cei nu-
măraţi dintre ei, patruzeci de mii cinci sute .
19 Fiii lui Iuda: Er şi Onan; şi Er şi Onan au murit în ţara lui
Canaan .
20 Şi fiii lui Iuda după familiile lor au fost: din Şelah, familia
şelaniţilor;  din  Pereţ,  familia  perţiţilor;  din  Zerah,  familia
zerahiţilor .
21 Şi fiii lui Pereţ au fost: din Heţron, familia heţroniţilor;
din Hamul, familia hamuliţilor .
22 Acestea sunt familiile lui Iuda conform cu cei număraţi
dintre ei, şaptezeci şi şase de mii cinci sute .
23 Din fiii lui Isahar după familiile lor: din Tola, familia to-
laiţilor; din Pua, familia puniţilor;
24  Din  Iaşub,  familia  iaşubiţilor;  din  Şimron,  familia
şimroniţilor .
25 Acestea sunt familiile lui Isahar conform cu cei număraţi
dintre ei, şaizeci şi patru de mii trei sute .
26 Din fiii lui Zabulon după familiile lor: din Sered, familia
serediţilor; din Elon, familia eloniţilor; din Iahleel, familia
iahleeliţilor .
27 Acestea sunt familiile Zabuloniţilor conform cu cei nu-
măraţi dintre ei, şaizeci de mii cinci sute .
28 Fiii lui Iosif după familiile lor: Manase şi Efraim .
29  Din  fiii  lui  Manase:  din  Machir,  familia  machiriţilor;
şi  Machir  a  născut  pe  Galaad;  din  Galaad  a  ieşit  familia
galaadiţilor .
30 Aceştia sunt fiii lui Galaad: din Iezer, familia iezeriţilor;
din Helec, familia heleciţilor;
31  Şi  din  Asriel,  familia  asrieliţilor;  şi  din  Sihem,  familia
sihemiţilor;
32 Şi din Şemida, familia şemidaiţilor; şi din Hefer, familia
heferiţilor .
33 Şi Ţelofhad, fiul lui Hefer, nu a avut fii, ci fiice şi numele
fiicelor lui Ţelofhad erau Mala şi Noa, Hogla, Milca şi Tirţa .
34 Acestea sunt familiile lui Manase şi cei număraţi dintre
ei, cincizeci şi două de mii şapte sute .
35 Aceştia sunt fiii lui Efraim după familiile lor: din Şutelah,
familia  şutalhiţilor;  din  Becher,  familia  becehriţilor;  din
Tahan, familia tahaniţilor .
36  Şi  aceştia  sunt  fiii  lui  Şutelah:  din  Eran,  familia
eraniţilor .
37 Acestea sunt familiile fiilor lui Efraim conform cu cei nu-
măraţi dintre  ei,  treizeci şi două  de mii  cinci sute .  Aceştia
sunt fiii lui Iosif, după familiile lor .
38 Fiii lui Beniamin, după familiile lor: din Bela, familia be-
laiţilor;  din  Aşbel,  familia  aşbeliţilor;  din  Ahiram,  familia
ahiramiţilor;
39  Din  Şufam,  familia  şufamiţilor;  din  Hufam,  familia
hufamiţilor .
40 Şi fiii lui Bela au fost Ard şi Naaman, din Ard, familia ar-
diţilor; şi din Naaman, familia naamaniţilor .
41 Aceştia sunt fiii lui Beniamin, după familiile lor, şi cei nu-
măraţi dintre ei erau patruzeci şi cinci de mii şase sute .

108

Numeri  28

familia

ieţeriţilor;  din  Şilem,

42  Aceştia  sunt  fiii  lui  Dan  după  familiile  lor:  din  Şuham,
familia şuhamiţilor . Acestea sunt familiile lui Dan, după fa-
miliile lor .
43 Toate familiile şuhamiţilor, conform cu cei număraţi din-
tre ei, erau şaizeci şi patru de mii patru sute .
44  Din  copiii  lui  Aşer  după  familiile  lor:  din  Imna,  fami-
lia imnaiţilor; din Iesui, familia iesuiţilor; din Beria, familia
beriiţilor .
45  Din  fiii  lui  Beria:  din  Heber,  familia  heberiţilor;  din
Malchiel, familia malchieliţilor .
46 Şi numele fiicei lui Aşer era Serah .
47 Acestea sunt familiile fiilor lui Aşer conform cu cei nu-
măraţi dintre ei; care erau cincizeci şi trei de mii patru sute .
48 Din fiii lui Neftali după familiile lor: din Iahţeel, familia
iahţeeliţilor; din Guni, familia guniţilor;
familia
49  Din  Ieţer,
şilemiţilor .
50 Acestea sunt familiile din Neftali, după familiile lor, şi cei
număraţi dintre ei erau patruzeci şi cinci de mii patru sute .
51 Aceştia au fost cei număraţi dintre copiii lui Israel, şase
sute una mii şapte sute treizeci .
52 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
53 Acestora le va fi împărţită ţara drept moştenire, conform
numărului numelor .
54 Celor mai mulţi să le dai mai multă moştenire şi celor mai
puţini să le dai mai puţină moştenire; fiecăruia să îi fie dată
moştenirea sa conform cu cei număraţi din el .
55 Cu toate acestea ţara să fie împărţită prin sorţi, conform
numelor triburilor taţilor lor să moştenească .
56  Conform  sorţului  să  fie  împărţită  stăpânirea  lor  între
mulţi şi puţini .
57 ¶ Şi aceştia sunt cei număraţi dintre leviţi după familiile
lor: din Gherşon, familia gherşoniţilor; din Chehat, familia
chehatiţilor; din Merari, familia merariţilor .
58  Acestea  sunt  familiile  leviţilor:  familia  libniţilor,  fami-
lia hebroniţilor, familia mahliţilor, familia muşiţilor, familia
coreiţilor . Şi Chehat a născut pe Amram .
59 Şi numele soţiei lui Amram a fost Iochebed, fiica lui Levi,
pe care mama ei i-a născut-o lui Levi în Egipt; şi i-a născut
lui Amram pe Aaron şi Moise şi pe Miriam sora lor .
60  Şi  lui  Aaron  i-a  fost  născut  Nadab  şi  Abihu,  Eleazar  şi
Itamar .
61 Şi Nadab şi Abihu au murit, când au oferit foc străin îna-
intea DOMNULUI .
62 Şi cei număraţi dintre ei erau douăzeci şi trei de mii, toţi
de parte bărbătească de la vârsta de o lună în sus, şi nu au
fost număraţi printre copiii lui Israel, pentru că lor nu le-a
fost dată nici o moştenire în mijlocul copiilor lui Israel .
63 ¶ Aceştia sunt cei număraţi de Moise şi preotul Eleazar,
care au numărat pe copiii lui Israel în câmpiile lui Moab lân-
gă Iordan, aproape de Ierihon .
64 Dar printre aceştia nu a fost nici un bărbat dintre cei pe
care Moise şi preotul Aaron i-au numărat, când au numărat
copiii lui Israel în pustiul Sinai .
65 Pentru că DOMNUL spusese despre ei: Negreşit vor muri
în pustiu . Şi nu a rămas nici unul dintre ei, în afară de Caleb,
fiul lui Iefune, şi Iosua, fiul lui Nun .

Mala, Noa, Hogla şi Milca şi Tirţa .
2 Şi ele au stat în picioare înaintea lui Moise şi înaintea pre-
otului Eleazar şi înaintea prinţilor şi a toată adunarea, la uşa
tabernacolului întâlnirii, spunând:
3 Tatăl nostru a murit în pustiu şi el nu a fost în ceata celor
ce s-au adunat împotriva DOMNULUI în ceata lui Core; ci a
murit în propriul său păcat şi nu a avut fii .
4 De ce să fie scos numele tatălui nostru din mijlocul familiei
lui, doar fiindcă nu a avut vreun fiu? Dă-ne nouă dar o stăpâ-
nire între fraţii tatălui nostru .
5 Şi Moise a adus cauza lor înaintea DOMNULUI .
6 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
7 Fiicele lui Ţelofhad vorbesc drept, cu adevărat să le dai o
stăpânire  a  moştenirii  în  mijlocul  fraţilor  tatălui  lor;  şi  să
faci ca moştenirea tatălui lor să treacă asupra lor .
8 Şi să vorbeşti copiilor lui Israel, spunând: Dacă un bărbat
moare şi nu are fiu, atunci să faceţi ca moştenirea lui să trea-
că la fiica sa .
9 Şi dacă nu are fiică, atunci să daţi moştenirea lui fraţilor
săi .
10 Şi dacă nu are fraţi, atunci să daţi moştenirea lui fraţilor
tatălui său .
11 Şi dacă tatăl său nu are fraţi, atunci să daţi moştenirea lui
rudei sale cea mai apropiată din familia sa şi el să o stăpâ-
nească; şi acesta va fi un statut al judecăţii pentru copiii lui
Israel, precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise .
12 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Urcă-te pe acest munte,
Abarim, şi priveşte ţara pe care am dat-o copiilor lui Israel .
13 Şi după ce o vei privi, vei fi adunat şi tu la poporul tău,
precum Aaron fratele tău a fost adunat .
14 Pentru că v-aţi răzvrătit împotriva poruncii mele în pus-
tiul Ţin, în cearta adunării, în loc să mă sfinţiţi la apa dina-
intea  ochilor  lor,  aceea  era  apa  de  la  Meriba,  în  Cades,  în
pustiul Ţin .
15 ¶ Şi Moise a vorbit DOMNULUI, spunând:
16 Să pună DOMNUL, Dumnezeul duhurilor a toată făptura,
un bărbat peste adunare,
17 Bărbat care să iasă înaintea lor şi care să intre înaintea lor
şi care să îi conducă şi care să îi ducă în ţară; ca adunarea
DOMNULUI să nu fie ca nişte oi fără păstor .
18 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Ia-ţi pe Iosua, fiul lui Nun,
un bărbat în care este duhul şi aşează-ţi mâna peste el;
19 Şi să îl pui înaintea preotului Eleazar şi înaintea întregii
adunări; şi să îi dai poruncă înaintea ochilor lor .
20 Şi să pui din onoarea ta peste el, ca toată adunarea copii-
lor lui Israel să dea ascultare .
21  Şi  el  să  stea  în  picioare  înaintea  preotului  Eleazar,  care
va  cere  sfat  pentru  el  după  judecata  lui  Urim  înaintea
DOMNULUI; la cuvântul său ei vor ieşi şi la cuvântul său ei
vor intra, el şi toţi copiii lui Israel împreună cu el, chiar toată
adunarea .
22 Şi Moise a făcut precum DOMNUL i-a poruncit şi a luat
pe Iosua şi l-a pus înaintea preotului Eleazar şi înaintea în-
tregii adunări .
23 Şi şi-a aşezat mâinile peste el şi i-a dat poruncă, precum a
poruncit DOMNUL prin mâna lui Moise .

CApitoLuL 28

CApitoLuL 27

ATUNCI au venit fiicele lui Ţelofhad, fiul lui Hefer, fiul

lui Galaad, fiul lui Machir, fiul lui Manase, din familiile
lui Manase, fiul lui Iosif; şi acestea sunt numele fiicelor sale,

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Porunceşte copiilor lui Israel şi spune-le: Darul meu şi
pâinea mea pentru sacrificiile mele făcute prin foc, ca aromă
dulce pentru mine, să luaţi aminte la ele ca să mi le aduceţi

109

Numeri  29

la timpul cuvenit .
3 Şi să le spui: Aceasta este ofranda făcută prin foc pe care să
o aduceţi DOMNULUI; doi miei de un an, fără pată, zi de zi,
ca ofrandă arsă neîncetată .
4  Un  miel  să  îl  aduci  dimineaţa  şi  pe  celălalt  să  îl  aduci
seara;
5 Şi o zecime dintr-o efă de făină ca dar de mâncare, ameste-
cată cu o pătrime dintr-un hin de untdelemn bătut .
6 Aceasta este ofrandă arsă, neîncetată, care a fost rânduită
în muntele Sinai, de o aromă dulce, un sacrificiu făcut prin
foc DOMNULUI .
7 Şi darul lor de băutură să fie o pătrime dintr-un hin pentru
un miel, în locul sfânt să faci să fie turnat DOMNULUI vinul
tare, ca dar de băutură .
8 Şi celălalt miel să îl aduci pe înserat, la fel ca darul de mân-
care de dimineaţă şi ca un dar de băutură al lui, să îl aduci,
un sacrificiu făcut prin foc, de o aromă dulce DOMNULUI .
9 ¶ Şi în ziua de sabat, doi miei de un an, fără pată, şi două
zecimi dintr-o măsură de făină ca dar de mâncare, ameste-
cată cu untdelemn, şi darul lor de băutură;
10 Aceasta este ofranda arsă a fiecărui sabat, pe lângă ofran-
da arsă, neîncetată, şi darul ei de băutură .
11 Şi la începuturile lunilor voastre să aduceţi ofrandă arsă
DOMNULUI; doi tauri tineri şi un berbec, şapte miei de un
an, fără pată .
12 Şi trei zecimi dintr-o măsură de făină ca dar de mânca-
re, amestecată cu untdelemn, pentru un taur; şi două zecimi
dintr-o măsură de făină, ca dar de mâncare, amestecată cu
untdelemn, pentru un berbec;
13 Şi câte o zecime dintr-o măsură de făină amestecată cu
untdelemn ca dar de mâncare pentru un miel; ca ofrandă arsă
de o aromă dulce, un sacrificiu făcut prin foc DOMNULUI .
14 Şi darurile lor de băutură să fie o jumătate de hin de vin la
un taur şi o treime dintr-un hin pentru un berbec şi o pătri-
me dintr-un hin pentru un miel, aceasta este ofranda arsă a
fiecărei luni prin toate lunile anului .
15  Şi  un  ied  dintre  capre  ca  ofrandă  pentru  păcat  adus
DOMNULUI să fie oferit pe lângă ofranda arsă, neîncetată,
şi darul ei de băutură .
16 ¶ Şi paştele DOMNULUI este în ziua a paisprezecea a lunii
întâi .
17 Şi în ziua a cincisprezecea a acestei luni este sărbătoarea,
şapte zile să se mănânce azimă .
18 În ziua întâi să fie o adunare solemnă, sfântă; să nu faceţi
nici o lucrare de servire în ea .
19  Ci  să  aduceţi  ofrandă  făcută  prin  foc  ca  ofrandă  arsă
DOMNULUI; doi tauri tineri şi un berbec şi şapte miei de un
an, să vă fie fără cusur;
20  Şi  darul  lor  de  mâncare  să  fie  din  făină  amestecată  cu
untdelemn; trei zecimi dintr-o măsură să aduceţi pentru un
taur şi două zecimi dintr-o măsură pentru un berbec;
21 Câte o zecime dintr-o măsură pentru fiecare miel, din cei
şapte miei;
22 Şi un ţap ca ofrandă pentru păcat, ca să se facă ispăşire
pentru voi .
23  Să  aduceţi  acestea  pe  lângă  ofranda  arsă  de  dimineaţă,
care este drept ofrandă arsă, neîncetată .
24 Astfel să oferiţi zilnic, în toate cele şapte zile, hrana sa-
crificiului făcut prin foc, de o aromă dulce DOMNULUI, să
fie oferită pe lângă ofranda arsă, neîncetată, şi darul său de
băutură .
25 Şi în ziua a şaptea să aveţi o adunare solemnă, sfântă; să

nu faceţi vreo lucrare de servire în ea .
26 De asemenea în ziua primelor roade, când aduceţi un dar
nou de mâncare DOMNULUI, după ce se încheie săptămânile
voastre, să aveţi o adunare solemnă, sfântă; să nu faceţi nici
o lucrare de servire în ea .
27 Ci să aduceţi ofranda arsă de o aromă dulce DOMNULUI:
doi tauri tineri, un berbec, şapte miei de un an;
28 Şi darul lor de mâncare din făină amestecată cu untde-
lemn: trei zecimi dintr-o măsură pentru un taur, două ze-
cimi dintr-o măsură pentru un berbec,
29 Câte o zecime dintr-o măsură pentru un miel, din cei şap-
te miei;
30 Şi un ied dintre capre, pentru a face ispăşire pentru voi .
31 Să îi aduceţi pe lângă ofranda arsă, neîncetată, şi darul lui
de mâncare, (să vă fie fără cusur) şi darurile lor de băutură .

CApitoLuL 29

ŞI în luna a şaptea, în ziua întâi a lunii, să aveţi o adunare

solemnă, sfântă; să nu faceţi nici o lucrare de servire în

ea, aceasta vă este ziua sunării trâmbiţelor .
 2 Şi să aduceţi ofrandă arsă de o aromă dulce DOMNULUI:
un taur tânăr, un berbec şi şapte miei de un an, fără cusur .
3 Şi darul lor de mâncare să fie din făină amestecată cu unt-
delemn: trei zecimi dintr-o măsură pentru un taur şi două
zecimi dintr-o măsură pentru un berbec,
4 Şi o zecime dintr-o măsură pentru un miel, pentru fiecare
dintre cei şapte miei;
5 Şi un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat, pentru a se
face ispăşire pentru voi;
6  Pe  lângă  ofranda  arsă  a  lunii  şi  darul  ei  de  mâncare;  şi
ofranda  zilnică  arsă  şi  darul  ei  de  mâncare  şi  darurile  lor
de băutură, conform cu rânduiala lor, de o aromă dulce, un
sacrificiu făcut prin foc DOMNULUI .
7 Şi în ziua a zecea a lunii a şaptea să aveţi o adunare solem-
nă, sfântă; şi să vă umiliţi sufletele; să nu faceţi nici o lucrare
în ea,
8 Ci să aduceţi ofrandă arsă DOMNULUI de o aromă dulce:
un taur tânăr, un berbec şi şapte miei de un an; să vă fie fără
cusur .
9 Şi darul lor de mâncare să fie din făină amestecată cu unt-
delemn: trei zecimi dintr-o măsură pentru un taur şi două
zecimi dintr-o măsură pentru un berbec,
10 Şi câte o zecime dintr-o măsură pentru un miel, pentru
fiecare dintre cei şapte miei;
11  Un  ied  dintre  capre  ca  ofrandă  pentru  păcat;  pe  lângă
ofranda pentru păcat a ispăşirii şi ofranda arsă, neîncetată,
şi darul ei de mâncare şi darurile lor de băutură .
12  ¶  Şi  în  ziua  a  cincisprezecea  a  lunii  a  şaptea,  să  aveţi  o
adunare solemnă, sfântă; să nu faceţi nici o lucrare de servire
şi să ţineţi o sărbătoare DOMNULUI, timp de şapte zile;
13 Şi să aduceţi ofrandă arsă, o ofrandă făcută prin foc, de o
aromă dulce DOMNULUI; treisprezece tauri tineri, doi ber-
beci şi paisprezece miei de un an; să vă fie fără cusur;
14 Şi darul lor de mâncare să fie din făină amestecată cu unt-
delemn: trei zecimi dintr-o măsură pentru fiecare taur din-
tre cei treisprezece tauri, două zecimi dintr-o măsură pentru
fiecare berbec dintre cei doi berbeci,
15 Şi câte o zecime dintr-o măsură pentru fiecare miel din
cei paisprezece miei;
16 Şi un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat; pe lângă
ofranda arsă, neîncetată, darul ei de mâncare şi darul ei de
băutură .

110

Numeri  31

17 Şi în ziua a doua să aduceţi doisprezece tauri tineri, doi
berbeci, paisprezece miei de un an, fără cusur;
18 Şi darul lor de mâncare şi darurile lor de băutură pentru
tauri, pentru berbeci şi pentru miei, să fie conform cu numă-
rul lor, conform rânduielii;
19 Şi un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat; pe lângă
ofranda arsă, neîncetată, şi darul lor de mâncare şi darurile
lor de băutură .
20 Şi în ziua a treia: unsprezece tauri, doi berbeci, paispreze-
ce miei de un an, fără cusur;
21 Şi darul lor de mâncare şi darurile lor de băutură pentru
tauri, pentru berbeci şi pentru miei, să fie conform cu numă-
rul lor, conform rânduielii;
22 Şi un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat; pe lângă
ofranda arsă, neîncetată, şi darul ei de mâncare şi darul ei
de băutură .
23 Şi în a patra zi zece tauri, doi berbeci şi paisprezece miei
de un an, fără cusur;
24 Şi darul lor de mâncare şi darurile lor de băutură pentru
tauri, pentru berbeci şi pentru miei, să fie conform cu numă-
rul lor, conform rânduielii;
25 Şi un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat; pe lângă
ofranda arsă, neîncetată, şi darul ei de mâncare şi darul ei
de băutură .
26 Şi în ziua a cincea: nouă tauri, doi berbeci şi paisprezece
miei de un an, fără cusur;
27 Şi darul lor de mâncare şi darurile lor de băutură pentru
tauri, pentru berbeci şi pentru miei, să fie conform cu numă-
rul lor, conform rânduielii;
28 Şi un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat; pe lângă
ofranda arsă, neîncetată, şi darul ei de mâncare şi darul ei
de băutură .
29 Şi în ziua a şasea: opt tauri, doi berbeci şi paisprezece miei
de un an, fără cusur;
30 Şi darul lor de mâncare şi darurile lor de băutură pentru
tauri, pentru berbeci şi pentru miei, să fie conform cu numă-
rul lor, conform rânduielii;
31 Şi un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat; pe lângă
ofranda arsă, neîncetată, şi darul lui de mâncare şi darul lui
de băutură .
32 Şi în ziua a şaptea: şapte tauri, doi berbeci şi paisprezece
miei de un an, fără cusur;
33 Şi darul lor de mâncare şi darurile lor de băutură pentru
tauri, pentru berbeci şi pentru miei, să fie conform cu numă-
rul lor, conform rânduielii;
34 Şi un ied dintre capre ca ofrandă pentru păcat; pe lângă
ofranda arsă, neîncetată, şi darul ei de mâncare şi darul ei
de băutură .
35 În ziua a opta să aveţi o adunare, solemnă, să nu faceţi nici
o lucrare de servire în ea;
36 Ci să aduceţi ofrandă arsă, ofrandă făcută prin foc, de o
aromă dulce DOMNULUI: un taur, un berbec, şapte miei de
un an, fără cusur;
37  Darul lor de mâncare şi darurile lor de băutură  pentru
tauri, pentru berbeci şi pentru miei, să fie conform cu numă-
rul lor, conform rânduielii;
38 Şi un ţap ca ofrandă pentru păcat; pe lângă ofranda arsă,
neîncetată, şi darul ei de mâncare şi darul ei de băutură .
39 Aceste lucruri să le faceţi DOMNULUI în sărbătorile voas-
tre  rânduite,  pe  lângă  promisiunile  voastre  şi  ofrandele  de
bună voie, pentru ofrandele voastre arse şi pentru darurile
voastre de mâncare şi pentru darurile voastre de băutură şi

pentru ofrandele voastre de pace .
40 Şi Moise a spus copiilor lui Israel conform cu tot ceea ce
DOMNUL i-a poruncit lui Moise .

CApitoLuL 30

ŞI Moise a vorbit căpeteniilor triburilor referitor la copiii

lui Israel, spunând: Acesta este lucrul pe care DOMNUL

l-a poruncit .
2 Dacă un bărbat face o promisiune DOMNULUI, sau face un
jurământ ca să îşi lege sufletul cu o legătură; să nu rupă cu-
vântul său, să facă conform cu tot ceea ce iese din gura lui .
3 ¶ Dacă de asemenea o femeie face o promisiune DOMNULUI
şi se leagă cu o legătură, fiind în casa tatălui ei, în tinereţea
ei,
4 Şi tatăl ei aude promisiunea ei şi legătura ei cu care şi-a le-
gat sufletul şi dacă tatăl ei păstrează tăcerea faţă de ea, atunci
toate promisiunile ei vor sta în picioare şi fiecare legătură cu
care şi-a legat sufletul va sta în picioare .
5 Dar dacă tatăl ei îi interzice în ziua în care aude, nici una
din promisiunile ei, sau din legăturile cu care şi-a legat su-
fletul, nu va sta în picioare; şi DOMNUL o va ierta, căci tatăl
ei i-a interzis .
6 Şi dacă ea are soţ, când a promis, sau a rostit în grabă de pe
buzele ei, rostirea cu care şi-a legat sufletul;
7 Şi soţul ei a auzit aceasta şi a păstrat tăcerea faţă de ea în
ziua când a auzit, atunci promisiunile ei vor sta în picioare şi
legăturile ei, cu care şi-a legat sufletul, vor sta în picioare .
8 Dar dacă soţul ei i-a interzis în ziua în care a auzit, atunci
el să facă fără nici un efect promisiunea ei pe care ea a ju-
rat-o şi ceea ce a rostit ea în grabă cu buzele ei, şi DOMNUL
o va ierta .
9 Dar fiecare promisiune a unei văduve şi a celei ce este di-
vorţată, cu care ele şi-au legat sufletele, va sta în picioare îm-
potriva ei .
10 Şi dacă ea a promis în casa soţului ei, sau şi-a legat sufletul
cu un legământ,
11 Şi soţul l-a auzit şi păstrează tăcerea faţă de ea şi nu i-a
interzis, atunci toate promisiunile ei vor sta în picioare şi fie-
care legătură cu care şi-a legat sufletul va sta în picioare .
12 Dar dacă soţul ei le-a desfiinţat complet în ziua în care
le-a auzit, atunci orice iese de pe buzele ei referitor la promi-
siunile ei, sau referitor la legătura sufletului ei, nu va sta în
picioare, soţul ei le-a făcut fără efect; şi DOMNUL o va ierta .
13 Fiecare promisiune şi fiecare legătură prin legământ pen-
tru a chinui sufletul, soţul ei le poate întemeia, sau soţul ei
le poate desfiinţa .
14 Dar dacă soţul ei deja a păstrat tăcerea faţă de ea, de la o
zi la alta, atunci el întemeiază toate promisiunile ei, sau toate
legăturile ei, care sunt asupra ei; el le confirmă, deoarece a
păstrat tăcerea faţă de ea în ziua în care le-a auzit .
15 Dar dacă el, în orice fel, le desfiinţează după ce le-a auzit,
atunci el să poarte nelegiuirea ei .
16 Acestea sunt statutele pe care DOMNUL le-a poruncit lui
Moise, între un bărbat şi soţia sa, între tată şi fiica sa, fiind în
tinereţea ei în casa tatălui ei .

CApitoLuL 31

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Răzbună pe copiii lui Israel asupra madianiţilor; şi după

aceasta vei fi adunat la poporul tău .
3  Şi  Moise  a  vorbit  poporului,  spunând:  Înarmaţi-vă  câţi-
va  dintre  voi  pentru  război  şi  ei  să  meargă  împotriva

111

Numeri  31

madianiţilor şi să răzbune pe DOMNUL asupra lui Madian .
4 Din fiecare trib, prin toate seminţiile lui Israel, să trimiteţi
o mie la război .
5 Astfel au fost aleşi dintre miile lui Israel, o mie din fiecare
trib, douăsprezece mii înarmaţi pentru război .
6 Şi Moise i-a trimis la război, o mie dintre fiecare trib, pe
ei şi pe Fineas, fiul preotului Eleazar, la război, cu uneltele
sfinte şi trâmbiţele de sunat în mâna sa .
7 ¶ Şi s-au războit împotriva madianiţilor, precum DOMNUL
i-a poruncit lui Moise; şi au ucis toată partea bărbătească .
8  Şi  au  ucis  pe  împăraţii  lui  Madian,  pe  lângă  restul  celor
ucişi,  adică  pe  Evi  şi  pe  Rechem  şi  pe  Ţur  şi  pe  Hur  şi  pe
Reba, cinci împăraţi ai lui Madian, de asemenea l-au ucis cu
sabia pe Balaam, fiul lui Beor .
9 Şi copiii lui Israel au luat captive pe toate femeile lui Madian
şi pe micuţii lor; şi au luat ca jaf toate vitele lor şi toate tur-
mele lor şi toate bunurile lor .
10 Şi au ars cu foc toate cetăţile lor în care ei au locuit şi toate
cetăţuile lor frumoase .
11 Şi au luat tot jaful şi toată prada, deopotrivă din oameni
şi din animale .
12 Şi au adus captivii şi prada şi jaful la Moise şi la preotul
Eleazar şi la adunarea copiilor lui Israel, la tabăra din câmpi-
ile lui Moab, care sunt lângă Iordan aproape de Ierihon .
13 ¶ Şi Moise şi preotul Eleazar şi toţi prinţii adunării, au
ieşit să îi întâmpine în afara taberei .
14 Şi Moise s-a înfuriat pe ofiţerii oştirii, pe căpeteniile mii-
lor şi pe căpeteniile sutelor, care au venit de la bătălie .
15 Şi Moise le-a spus: Aţi lăsat toate femeile în viaţă?
16  Iată,  acestea  au  făcut  pe  copiii  lui  Israel,  prin  sfatul  lui
Balaam, să facă nelegiuire împotriva DOMNULUI în lucrarea
lui Peor, şi a fost o plagă în mijlocul adunării DOMNULUI .
17 De aceea, ucide acum pe fiecare dintre micuţii lor de par-
te bărbătească şi ucide fiecare femeie care a cunoscut bărbat,
culcându-se cu el .
18 Dar toţi copiii de parte femeiască, ce nu au cunoscut băr-
bat, culcându-se cu el, lăsaţi-i în viaţă pentru voi .
19 Şi oricine a ucis vreo persoană şi oricine a atins pe cineva
ucis să locuiască şapte zile în afara taberei; purificaţi-vă deo-
potrivă voi şi captivii voştri în ziua a treia şi în ziua a şaptea .
20 Şi purificaţi toate hainele voastre şi tot ce este făcut din
piei şi tot lucrul din păr de capre şi toate lucrurile făcute din
lemn.
21 Şi preotul Eleazar le-a spus bărbaţilor de război care au
mers la bătălie: Aceasta este rânduiala legii pe care DOMNUL
i-a poruncit-o lui Moise;
22  Doar  aurul  şi  argintul,  arama,  fierul,  cositorul  şi
plumbul,
23 Fiecare lucru care suportă focul, să îl treceţi prin foc şi va
fi curat, cu toate acestea va fi purificat cu apa separării; şi tot
ce nu suportă focul să îl treceţi prin apă .
24 Şi să vă spălaţi hainele în ziua a şaptea şi veţi fi curaţi şi
după aceea să intraţi în tabără .
25 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
26 Fă numărătoarea prăzii care a fost luată, deopotrivă din-
tre oameni şi dintre animale, tu şi preotul Eleazar, împreună
cu mai marii taţi ai adunării,
27 Şi împarte prada în două părţi: între cei ce au dus războ-
iul, care au ieşit la bătălie şi între toată adunarea;
28 Şi ridică un tribut  DOMNULUI de la oamenii de război
care au ieşit la luptă, un suflet din cinci sute, deopotrivă din-
tre oameni şi dintre boi şi dintre măgari şi dintre oi;

29 Ia acesta din jumătatea lor şi să îl dai preotului Eleazar, ca
ofrandă ridicată pentru DOMNUL .
30 Şi din jumătatea care este a copiilor lui Israel, să iei o por-
ţie de cincizeci, dintre oameni, dintre boi, dintre măgari şi
din turme, din toate felurile de vite şi să le dai leviţilor, care
au însărcinarea tabernacolului DOMNULUI .
31 Şi Moise şi preotul Eleazar au făcut precum DOMNUL i-a
poruncit lui Moise .
32 Şi jaful, adică restul prăzii pe care oamenii de război o
apucaseră, era şase sute şaptezeci şi cinci de mii de oi,
33 Şi şaptezeci şi două de mii de boi,
34 Şi şaizeci şi unu de mii de măgari,
35 Şi treizeci şi două de mii de persoane cu totul, femei care
nu cunoscuseră bărbat, culcându-se cu el .
36 Şi jumătatea, care era porţia celor ce au ieşit să se războ-
iască, era în număr de trei sute treizeci şi şapte de mii cinci
sute de oi;
37 Şi tributul DOMNULUI din oi a fost şase sute şaptezeci şi
cinci;
38  Şi  boii  au  fost  treizeci  şi  şase  de  mii;  din  care  tributul
DOMNULUI a fost şaptezeci şi doi;
39 Şi măgarii au fost treizeci de mii cinci sute; din care tribu-
tul DOMNULUI a fost şaizeci şi unu .
40  Şi  numărul  persoanelor  a  fost  şaisprezece  mii;  din  care
tributul DOMNULUI a fost treizeci şi două de persoane .
41 Şi Moise a dat tributul DOMNULUI, care era ofranda ridi-
cată pentru DOMNUL, preotului Eleazar, precum DOMNUL
i-a poruncit lui Moise .
42  Şi  din  jumătatea  care  era  a  copiilor  lui  Israel,  pe  care
Moise a despărţit-o de la bărbaţii care s-au războit,
43  (Acum  jumătatea  ce  aparţinea  adunării  era  de  trei  sute
treizeci şi şapte de mii cinci sute de oi,
44 Şi treizeci şi şase de mii de boi,
45 Şi treizeci de mii cinci sute de măgari,
46 Şi şaisprezece mii de persoane;)
47 Chiar din jumătatea care era a copiilor lui Israel, Moise a
luat o porţie de cincizeci, deopotrivă dintre oameni şi dintre
animale şi le-a dat leviţilor, care au păzit însărcinarea taber-
nacolului  DOMNULUI;  precum  DOMNUL  i-a  poruncit  lui
Moise .
48 ¶ Şi ofiţerii care erau peste miile oştirii, căpeteniile miilor
şi căpeteniile sutelor, s-au apropiat de Moise,
49 Şi i-au spus lui Moise: Servitorii tăi au făcut numărătoa-
rea bărbaţilor de război care sunt sub porunca noastră şi nu
lipseşte nici un bărbat dintre noi .
50 De aceea am adus un dar pentru DOMNUL, din ce a do-
bândit  fiecare  bărbat,  din  bijuterii  de  aur,  lanţuri,  brăţări,
inele, cercei şi tăbliţe, pentru a face ispăşire pentru sufletele
noastre înaintea DOMNULUI .
51 Şi Moise şi preotul Eleazar au luat aurul de la ei, toate bi-
juteriile lucrate .
52 Şi tot aurul ofrandei pe care l-au oferit  DOMNULUI, de
la căpeteniile miilor şi de la căpeteniile sutelor, a fost de şai-
sprezece mii şapte sute cincizeci de şekeli .
53  (Pentru  că  bărbaţii  de  război  prădaseră,  fiecare  bărbat
pentru el însuşi .)
54 Şi Moise şi preotul Eleazar au luat aurul de la căpetenii-
le miilor şi ai sutelor şi l-au adus în tabernacolul întâlnirii,
drept amintire pentru copiii lui Israel înaintea DOMNULUI .

112

Numeri  33

CApitoLuL 32

ACUM, copiii lui Ruben şi copiii lui Gad aveau o foar-

te mare mulţime de vite; şi au văzut ţara Iaezer şi ţara

Galaad şi, iată, locul era un loc pentru vite,
2 Copiii lui Gad şi copiii lui Ruben au venit şi i-au spus lui
Moise şi preotului Eleazar şi prinţilor adunării, spunând:
3  Atarot  şi  Dibon  şi  Iaezer  şi  Nimra  şi  Hesbon  şi  Eleale  şi
Sebam şi Nebo şi Beon,
4 Ţara pe care DOMNUL a lovit-o înaintea adunării, este un
pământ pentru vite şi servitorii tăi au vite,
5 Pentru aceasta, au spus ei, dacă am găsit har înaintea ochi-
lor tăi, fie ca această ţară să se dea servitorilor tăi în stăpâni-
re, nu ne trece peste Iordan .
6 Şi Moise a spus copiilor lui Gad şi copiilor lui Ruben: Vor
merge fraţii voştri să se războiască, iar voi veţi şedea aici?
7 Şi pentru ce descurajaţi inima copiilor lui Israel de la a in-
tra în ţara pe care DOMNUL le-a dat-o?
8 Astfel au făcut taţii voştri, când i-am trimis de la Cades-
Barnea să vadă ţara .
9 Căci, când s-au urcat la valea Eşcol şi au văzut ţara, au des-
curajat inima copiilor lui Israel, cum că nu ar trebui să intre
în ţara pe care DOMNUL le-a dat-o .
10 Şi mânia DOMNULUI s-a aprins în acel timp şi el a jurat,
spunând:
11  Negreşit  nici  unul  dintre  oamenii  care  s-au  urcat  din
Egipt, de la vârsta de douăzeci de ani în sus, nu va vedea ţara
pe care eu am jurat-o lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacob; deoa-
rece nu m-au urmat pe deplin,
12 În afară Caleb, fiul lui Iefune chenizitul, şi Iosua, fiul lui
Nun; pentru că ei au urmat pe deplin pe DOMNUL .
13 Şi mânia DOMNULUI s-a aprins împotriva lui Israel şi i-a
făcut să rătăcească în pustiu patruzeci de ani, până ce toată
generaţia care făcuse rău înaintea ochilor DOMNULUI a fost
mistuită .
14 Şi, iată, voi v-aţi ridicat în locul taţilor voştri, urmaşi în-
mulţiţi ai oamenilor păcătoşi, ca să sporiţi acum mânia în-
cinsă a DOMNULUI spre Israel .
15 Căci dacă vă abateţi de la a-l urma pe el, el îi va lăsa din
nou în pustiu; şi veţi nimici tot acest popor .
16 ¶ Şi ei s-au apropiat de el şi au spus: Vom zidi staule pentru
oi aici pentru vitele noastre şi cetăţi pentru micuţii noştri,
17 Dar noi înşine vom merge gata înarmaţi înaintea copiilor
lui Israel, până îi vom fi dus la locul lor; şi micuţii noştri vor
locui în cetăţile fortificate din cauza locuitorilor ţării .
18  Nu  ne  vom  întoarce  la  casele  noastre  până  ce  copiii  lui
Israel nu vor fi moştenit fiecare bărbat moştenirea lui .
19  Pentru  că  nu  vom  moşteni  împreună  cu  ei  dincolo  de
Iordan, sau mai departe; deoarece moştenirea noastră ne-a
căzut de această parte a Iordanului spre est .
20  Şi  Moise  le-a  spus:  Dacă  veţi  face  acest  lucru,  dacă  veţi
merge înarmaţi înaintea DOMNULUI la război,
21  Şi  veţi  trece  toţi  înarmaţi  peste  Iordan  înaintea
DOMNULUI, până ce el va fi scos afară pe duşmanii săi de
dinaintea lui,
22  Şi  ţara  va  fi  supusă  înaintea  DOMNULUI;  şi  după  aceea
vă veţi întoarce şi veţi fi fără vină înaintea  DOMNULUI; şi
această ţară va fi stăpânirea voastră înaintea DOMNULUI .
23 Dar dacă nu veţi face astfel, iată, aţi păcătuit împotriva
DOMNULUI şi fiţi siguri că păcatul vostru vă va găsi .
24 Zidiţi-vă cetăţi pentru micuţii voştri şi staule pentru oile
voastre şi faceţi ceea ce a ieşit din gura voastră .
25 Şi copiii lui Gad şi copiii lui Ruben i-au spus lui Moise:

Servitorii tăi vor face precum domnul meu porunceşte .
26 Micuţii noştri, soţiile noastre, turmele noastre şi toate vi-
tele noastre vor fi acolo în cetăţile lui Galaad;
27 Dar servitorii tăi vor trece, fiecare bărbat înarmat de răz-
boi,  înaintea  DOMNULUI  la  bătălie,  precum  domnul  meu
spune .
28  ¶  Astfel,  referitor  la  ei,  Moise  i-a  poruncit  preotului
Eleazar şi lui Iosua, fiul lui Nun, şi mai marii taţi ai triburi-
lor copiilor lui Israel,
29 Şi Moise le-a spus: Dacă copiii lui Gad şi copiii lui Ruben
vor trece împreună cu voi peste Iordan, fiecare bărbat înar-
mat de bătălie, înaintea DOMNULUI, şi ţara va fi supusă îna-
intea voastră, atunci să le daţi ţara lui Galaad în stăpânire .
30 Dar dacă nu vor trece cu voi înarmaţi, atunci să aibă stă-
pâniri printre voi în ţara lui Canaan .
31 Şi copiii lui Gad şi copiii lui Ruben au răspuns, zicând:
Precum DOMNUL a vorbit servitorilor tăi, astfel vom face .
32  Vom  trece  înarmaţi  înaintea  DOMNULUI  în  ţara  lui
Canaan, pentru ca stăpânirea moştenirii noastre de această
parte a Iordanului să fie a noastră .
33 Şi Moise le-a dat lor, adică copiilor lui Gad şi copiilor lui
Ruben şi la jumătate din tribul lui Manase, fiul lui Iosif, îm-
părăţia lui Sihon, împăratul amoriţilor, şi împărăţia lui Og,
împăratul Basanului, ţara, cu cetăţile ei în ţinuturile ei, ce-
tăţile ţării de jur împrejur .
34 Şi copiii lui Gad au zidit Dibonul şi Atarotul şi Aroerul,
35 Şi Atrotul, Şofanul şi Iaezerul şi Iogbeha,
36 Şi Betnimra şi Betharanul, cetăţi fortificate; şi staule pen-
tru oi .
37 Şi copiii lui Ruben au zidit Hesbonul şi Eleale şi Chiriat-
Haimul,
38 Şi Nebo şi Baal-Meonul, (numele lor fiind schimbate) şi
Şibma; şi au dat alte nume cetăţilor pe care le-au zidit .
39 Şi copiii lui Machir, fiul lui Manase, a mers la Galaad şi
l-au luat şi au alungat pe amoriţii care erau în el .
40 Şi Moise a dat Galaadul lui Machir, fiul lui Manase; şi el
a locuit în el .
41 Şi Iair, fiul lui Manase, a ieşit şi a luat oraşele mici de acolo
şi le-a numit Havot-Iair .
42 Şi Nobah a mers şi a luat Chenatul şi satele lui şi l-a numit
Nobah, după numele său .

CApitoLuL 33

ACESTEA sunt călătoriile copiilor lui Israel, care au ieşit

din ţara Egiptului cu oştirile lor sub mâna lui Moise şi

Aaron .
2 Şi Moise a scris plecările lor conform cu călătoriile lor prin
porunca DOMNULUI, şi acestea sunt călătoriile lor conform
cu plecările lor .
3 Şi ei au plecat de la Ramses în luna întâi, în ziua a cincispre-
zecea a lunii întâi; a doua zi după paşte, copiii lui Israel au
ieşit cu o mână înaltă înaintea ochilor tuturor egiptenilor .
4 Pentru că egiptenii au înmormântat pe întâii lor născuţi,
pe care DOMNUL i-a lovit între ei; DOMNUL a făcut de ase-
menea judecăţi asupra dumnezeilor lor .
5 Şi copiii lui Israel au plecat de la Ramses şi au aşezat cor-
turile în Sucot .
6 Şi au plecat de la Sucot şi au aşezat corturile în Etam, care
este la marginea pustiului .
7  Şi  au  plecat  de  la  Etam  şi  s-au  întors  la  Piha-Hirot,  care
este înainte de Baal-Ţefon; şi au aşezat corturile înainte de
Migdol .

113

Numeri  34

8 Şi au plecat dinaintea Piha-Hirotului şi au trecut prin mij-
locul mării în pustiu şi au mers o călătorie de trei zile în pus-
tiul Etam şi au aşezat corturile în Mara .
9 Şi au plecat de la Mara şi au venit la Elim; şi în Elim erau
douăsprezece fântâni de apă şi şaptezeci de palmieri; şi acolo
au aşezat corturile .
10 Şi au plecat de la Elim şi au aşezat corturile lângă Marea
Roşie .
11  Şi  au  plecat  de  la  Marea  Roşie  şi  au  aşezat  corturile  în
pustiul Sin .
12 Şi au plecat în călătoria lor, ieşind din pustiul Sin, şi au
aşezat corturile în Dofca .
13 Şi au plecat de la Dofca şi au aşezat corturile în Aluş .
14 Şi au plecat de la Aluş şi au aşezat corturile la Refidim,
unde nu era apă ca popor ca să bea .
15 Şi au plecat de la Refidim şi au aşezat corturile în pustiul
Sinai .
16  Şi  au  plecat  din  pustiul  Sinai  şi  au  aşezat  corturile  la
Chibrot-Hataava .
17 Şi au plecat de la Chibrot-Hataava şi au aşezat corturile
la Haţerot .
18 Şi au plecat de la Haţerot şi au aşezat corturile în Ritma .
19 Şi au plecat de la Ritma şi au aşezat corturile la Rimon-
Pereţ .
20  Şi  au  plecat  de  la  Rimon-Pereţ  şi  au  aşezat  corturile  în
Libna .
21 Şi au plecat de la Libna şi au aşezat corturile la Risa .
22 Şi au plecat de la Risa şi au aşezat corturile la Chehelata .
23 Şi au plecat de la Chehelata şi au aşezat corturile în mun-
tele Şafer .
24 Şi au plecat de la muntele Şafer şi au aşezat corturile în
Harada .
25  Şi  au  plecat  de  la  Harada  şi  au  aşezat  corturile  în
Machelot .
26 Şi au plecat de la Machelot şi au aşezat corturile la Tahat .
27 Şi au plecat de la Tahat şi au aşezat corturile la Tarah .
28 Şi au plecat de la Tarah şi au aşezat corturile în Mitca .
29  Şi  au  plecat  de  la  Mitca  şi  au  aşezat  corturile  în
Haşmona .
30  Şi  au  plecat  de  la  Haşmona  şi  au  aşezat  corturile  la
Moserot .
31 Şi au plecat de la Moserot şi au aşezat corturile în Bene-
Iaacan .
32 Şi au plecat de la Bene-Iaacan şi au aşezat corturile la Hor-
Hag-Hidgad .
33  Şi  au  mers  de  la  Hor-Hag-Hidgad  şi  au  aşezat  corturile
în Iotbata .
34 Şi au plecat de la Iotbata şi au aşezat corturile la Abrona .
35 Şi au plecat de la Abrona şi au aşezat corturile la Eţion-
Geber .
36  Şi  au  plecat  de  la  Eţion-Geber  şi  au  aşezat  corturile  în
pustiul Ţin, care este Cades .
37 Şi au plecat de la Cades şi au aşezat corturile în muntele
Hor, la marginea ţării lui Edom .
38  Şi  preotul  Aaron  a  urcat  în  muntele  Hor  la  porunca
DOMNULUI şi a murit acolo, în anul patruzeci, după ce co-
piii lui Israel ieşiseră din ţara Egiptului, în ziua întâi a lunii
a cincea .
39  Şi  Aaron  era  în  vârstă  de  o  sută  douăzeci  şi  trei  de  ani
când a murit în muntele Hor .
40 Şi împăratul Arad canaanitul, care a locuit în sudul ţării
lui Canaan, a auzit de venirea copiilor lui Israel .

41 Şi ei au plecat de la muntele Hor şi au aşezat corturile în
Ţalmona .
42  Şi  au  plecat  de  la  Ţalmona  şi  au  aşezat  corturile  în
Punon .
43 Şi au plecat de la Punon şi au aşezat corturile în Obot .
44 Şi au plecat de la Obot şi au aşezat corturile în Iieabarim,
la graniţa lui Moab .
45  Şi  au  plecat  de  la  Iim  şi  au  aşezat  corturile  în  Dibon-
Gad .
46  Şi  au  plecat  de  la  Dibon-Gad  şi  au  aşezat  corturile  în
Almon-Diblataim .
47 Şi au plecat de la Almon-Diblataim şi au aşezat corturile
în munţii Abarim, în faţa lui Nebo .
48 Şi au plecat de la munţii Abarim şi au aşezat corturile în
câmpiile lui Moab, lângă Iordan, aproape de Ierihon .
49 Şi au aşezat corturile lângă Iordan, de la Bet-Ieşimot până
la Abel-Sitim în câmpiile lui Moab .
50 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise în câmpiile lui Moab,
lângă Iordan, aproape de Ierihon, zicând:
51 Vorbeşte copiilor lui Israel şi spune-le: Când veţi fi trecut
peste Iordan în ţara lui Canaan,
52 Să alungaţi pe toţi locuitorii ţării de dinaintea voastră şi
să distrugeţi toate picturile lor şi să distrugeţi toate chipurile
lor turnate şi îndată dărâmaţi toate înălţimile lor;
53 Şi să alungaţi pe locuitorii ţării şi să locuiţi în ea, pentru
că v-am dat ţara pentru a o stăpâni .
54 Şi să împărţiţi ţara prin sorţi ca o moştenire între fami-
liile voastre; şi celor mai mulţi să daţi mai multă moştenire
şi celor mai puţini să daţi mai puţină moştenire; moştenirea
fiecărui bărbat să fie în locul unde cade sorţul lui; să moşte-
niţi conform cu triburile taţilor voştri .
55 Dar dacă nu veţi alunga pe locuitorii ţării de dinaintea
voastră, atunci se va întâmpla că cei lăsaţi de voi să rămână,
vor fi ţepuşe în ochii voştri şi ghimpi în coastele voastre şi vă
vor oprima în ţara în care veţi locui .
56 Mai mult, se va întâmpla, că vă voi face precum m-am
gândit să le fac lor .

CApitoLuL 34

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:

2 Porunceşte copiilor lui Israel şi spune-le: Când intraţi
în ţara lui Canaan; (aceasta este ţara care vă va cădea drept
moştenire, ţara lui Canaan cu graniţele ei;)
3  Atunci  ţinutul  vostru  de  sud  va  fi  de  la  pustiul  Ţin  de-a
lungul ţinutului lui Edom şi graniţa de sud va fi marginea
cea mai depărtată a Mării Sărate spre est;
4  Şi  graniţa  voastră  se  va  întoarce  de  la  sud  la  înălţimea
Acrabim  şi  va  trece  la  Ţin;  şi  ieşirea  lui  va  fi  de  la  sud  la
Cades-Barnea şi va merge la Haţar-Adar şi va trece până la
Aţmon;
5 Şi graniţa să facă o rotire de la Aţmon până la râul Egiptului
şi ieşirile ei vor fi la mare .
6  Iar  cât  despre  graniţa  de  vest,  veţi  avea  marea  cea  mare
drept graniţă; aceasta va fi graniţa voastră de vest .
7  Şi  aceasta  va  fi  graniţa  voastră  de  nord:  de  la  marea  cea
mare vă veţi însemna muntele Hor;
8  De  la  muntele  Hor  veţi  însemna  graniţa  voastră  până  la
intrarea la Hamat; şi ieşirile graniţei vor fi la Ţedad;
9 Şi graniţa va merge la Zifron şi ieşirile ei vor fi la Haţar-
Enan, aceasta va fi graniţa voastră de nord .
10 Şi veţi însemna graniţa voastră de est de la Haţar-Enan
până la Şefam;

114

Numeri  35

11 Şi ţinutul va merge în jos de la Şefam la Ribla, pe partea de
est a Ainului; şi graniţa va coborî şi va ajunge până la ţărmul
mării Chineret spre est;
12 Şi graniţa va coborî la Iordan şi ieşirile ei vor fi la Marea
Sărată, aceasta va fi ţara voastră cu graniţele ei de jur împre-
jurul ei .
13  Şi  Moise  le-a  poruncit  copiilor  lui  Israel,  spunând:
Aceasta este ţara pe care o veţi moşteni prin sorţ, despre care
DOMNUL a poruncit să fie dată celor nouă seminţii şi la o
jumătate de trib;
14 Pentru că tribul copiilor lui Ruben conform cu casa taţi-
lor lor şi tribul copiilor lui Gad conform cu casa taţilor lor,
au primit moştenirea lor; şi jumătate din tribul lui Manase
au primit moştenirea lor;
15 Cele două triburi şi jumătatea de trib au primit moşteni-
rea lor de această parte a Iordanului, lângă Ierihon spre est,
spre răsăritul soarelui .
16 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
17 Acestea sunt numele bărbaţilor care vă vor împărţi ţara:
preotul Eleazar şi Iosua, fiul lui Nun .
18 Şi să luaţi câte un prinţ din fiecare trib, să împartă ţara
prin moştenire .
19  Şi  numele  bărbaţilor  sunt  acestea:  din  tribul  lui  Iuda:
Caleb, fiul lui Iefune .
20  Şi  din  tribul  copiilor  lui  Simeon:  Şemuel,  fiul  lui
Amihud .
21 Din tribul lui Beniamin: Elidad, fiul lui Chislon .
22 Şi prinţul tribului copiilor lui Dan: Buchi, fiul lui Iogli .
23 Prinţul copiilor lui Iosif, pentru tribul copiilor lui Manase:
Haniel, fiul lui Efod .
24 Şi prinţul tribului copiilor lui Efraim: Chemuel, fiul lui
Şiftan .
25 Şi prinţul tribului copiilor lui Zabulon: Eliţafan, fiul lui
Parnac .
26  Şi  prinţul  tribului  copiilor  lui  Isahar:  Paltiel,  fiul  lui
Azan .
27  Şi  prinţul  tribului  copiilor  lui  Aşer:  Ahihud,  fiul  lui
Şelomi .
28  Şi  prinţul  tribului  copiilor  lui  Neftali:  Pedahel,  fiul  lui
Amihud .
29 Aceştia sunt cei cărora DOMNUL le-a poruncit să împartă
moştenirea copiilor lui Israel în ţara lui Canaan .

CApitoLuL 35

ŞI DOMNUL i-a vorbit lui Moise în câmpiile lui Moab, lân-

gă Iordan, aproape de Ierihon, spunând:

2 Porunceşte copiilor lui Israel, ca ei să dea leviţilor din moş-
tenirea stăpânirii lor, cetăţi pentru a locui în ele; şi să daţi de
asemenea leviţilor împrejurimile cetăţilor lor, de jur împre-
jurul lor .
3 Şi vor avea cetăţile pentru a locui în ele; şi împrejurimile
vor fi pentru vitele lor şi pentru bunurile lor şi pentru toate
animalele lor .
4  Şi  împrejurimile  cetăţilor,  pe  care  să  le  daţi  leviţilor,  se
vor întinde de la zidul cetăţii în afară, o mie de coţi de jur
împrejur .
5 Şi să măsuraţi din afara cetăţii pe latura de est, două mii de
coţi, şi pe latura de sud, două mii de coţi, şi pe latura de vest,
două mii de coţi, şi pe latura de nord, două mii de coţi; şi ce-
tatea să fie în mijloc; acestea să le fie împrejurimile cetăţilor .
6 Şi printre cetăţile pe care să le daţi leviţilor să fie şase cetăţi
de scăpare, pe care să le rânduiţi pentru ucigaşul de oameni,

ca să poată fugi acolo; şi lor să le adăugaţi patruzeci şi două
de cetăţi .
7 Astfel, toate cetăţile pe care să le daţi leviţilor să fie patru-
zeci şi opt de cetăţi; pe ele să le daţi împreună cu împreju-
rimile lor .
8 Şi cetăţile pe care să le daţi să fie din stăpânirea copiilor
lui Israel; de la cei ce au multe să daţi multe; dar de la cei ce
au puţine să daţi puţine; fiecare să dea din cetăţile sale, con-
form moştenirii sale pe care o moşteneşte .
9 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Moise, spunând:
10 Vorbeşte copiilor lui Israel şi spune-le: Când veţi fi trecut
peste Iordan în ţara lui Canaan;
11 Atunci să vă rânduiţi cetăţi care să fie cetăţi de scăpare
pentru voi; ca ucigaşul să poată fugi acolo, cel ce ucide vreo
persoană, fără intenţie .
12 Şi acestea să vă fie cetăţi pentru scăpare din faţa răzbu-
nătorului; ca ucigaşul să nu moară, până ce nu stă înaintea
adunării, în judecată .
13 Şi din aceste cetăţi, pe care le veţi da, să fie şase cetăţi de
scăpare .
14 Să daţi trei cetăţi de această parte a Iordanului şi trei ce-
tăţi să daţi în ţara lui Canaan, care să fie cetăţi de scăpare .
15 Aceste şase cetăţi să fie de scăpare, deopotrivă pentru co-
piii lui Israel şi pentru străinul şi pentru cel ce locuieşte tem-
porar printre voi; ca fiecare om, care ucide fără intenţie vreo
persoană, să poată fugi acolo .
16 Şi dacă el îl loveşte cu o unealtă de fier, încât acela moare,
el este un ucigaş; ucigaşul negreşit să fie dat morţii .
17 Şi dacă îl loveşte aruncând o piatră, de care poate muri şi
moare, el este ucigaş; ucigaşul negreşit să fie dat morţii .
18 Sau dacă îl loveşte cu o armă de mână din lemn, de care
poate muri şi moare, el este ucigaş; ucigaşul negreşit să fie
dat morţii .
19 Însuşi răzbunătorul sângelui să ucidă pe ucigaş; când îl
întâlneşte, să îl ucidă .
20 Iar dacă din ură îl împinge, sau aruncă ceva în el, stând la
pândă, ca el să moară;
21 Sau în duşmănie îl loveşte cu mâna sa, încât acela moa-
re;  cel  ce  l-a  lovit  să  fie  negreşit  dat  morţii;  pentru  că  este
un ucigaş; răzbunătorul sângelui să ucidă pe ucigaş, când îl
întâlneşte .
22 Dar dacă îl împinge pe neaşteptate fără duşmănie, sau a
aruncat ceva lucru asupra lui, fără a sta la pândă,
23 Sau cu vreo piatră de care un om poate muri, dar nevă-
zându-l şi aruncând-o asupra lui, încât acela moare şi nu era
duşmanul lui, nici nu a căutat vătămarea lui,
24  Atunci  adunarea  să  judece  între  ucigaş  şi  răzbunătorul
sângelui conform acestor judecăţi;
25 Şi adunarea să elibereze pe ucigaş din mâna răzbunăto-
rului sângelui şi adunarea să îl întoarcă la cetatea lui de scă-
pare,  unde  fugise;  şi  el  să  locuiască  în  ea  până  la  moartea
marelui preot, care a fost uns cu untdelemnul sfânt .
26 Dar dacă ucigaşul va ieşi vreodată în afara graniţelor ce-
tăţii sale de scăpare, unde fugise;
27 Şi răzbunătorul sângelui îl găseşte în afara graniţelor ce-
tăţii sale de scăpare şi răzbunătorul sângelui ucide pe ucigaş,
el nu va fi vinovat de sânge;
28 Deoarece ar fi trebuit să rămână în cetatea lui de scăpare
până  la  moartea  marelui  preot;  dar  după  moartea  marelui
preot, ucigaşul se va întoarce în pământul stăpânirii sale .
29 Astfel aceste lucruri vă vor fi drept statut de judecată prin
toate generaţiile voastre, în toate locuinţele voastre .

115

Numeri  36

30  Oricine  ucide  vreo  persoană,  ucigaşul  să  fie  dat  morţii
prin  gura  martorilor;  dar  un  singur  martor  nu  poate  face
dovada  împotriva  vreunei  persoane  pentru  a  face  ca  acela
să moară .
31 Mai mult, să nu luaţi preţ de răscumpărare pentru via-
ţa ucigaşului, cel vinovat de moarte; ci el negreşit să fie dat
morţii .
32 Şi să nu luaţi preţ de răscumpărare pentru cel fugit la ce-
tatea lui de scăpare, ca el să poată veni din nou să locuiască
în ţară, până la moartea preotului .
33 Astfel să nu murdăriţi ţara în care sunteţi; pentru că sân-
gele pângăreşte ţara; şi ţara nu poate fi curăţată de sângele
care este vărsat în ea, decât prin sângele celui ce l-a vărsat .
34 Nu pângăriţi de aceea ţara pe care o veţi locui, în care eu
locuiesc; pentru că eu DOMNUL locuiesc în mijlocul copiilor
lui Israel .

CApitoLuL 36

ŞI capii caselor taţilor familiilor copiilor lui Galaad, fiul lui

Machir, fiul lui Manase, din familiile fiilor lui Iosif, s-au
apropiat şi au vorbit înaintea lui Moise şi înaintea prinţilor,
mai marii taţi ai copiilor lui Israel;
2 Şi ei au spus: DOMNUL i-a poruncit domnului meu să dea
ţara  ca  moştenire  prin  sorţ  copiilor  lui  Israel;  şi  domnului
meu i-a fost poruncit prin DOMNUL să dea moştenirea lui
Ţelofhad, fratele nostru, fiicelor sale .
3 Şi dacă ele se vor mărita cu oricare dintre fiii altor triburi
ale  copiilor  lui  Israel,  atunci  moştenirea  lor  va  fi  luată  din
moştenirea taţilor noştri şi va fi adăugată la moştenirea tri-
bului în care ele sunt primite; astfel că va fi luată din sorţul
moştenirii noastre .

4 Şi când va fi jubileul copiilor lui Israel, atunci moştenirea
lor va fi adăugată la moştenirea tribului în care sunt ele pri-
mite; astfel moştenirea lor va fi luată din moştenirea tribului
taţilor noştri .
5 ¶ Şi Moise le-a poruncit copiilor lui Israel conform cuvân-
tului  DOMNULUI,  spunând:  Tribul  fiilor  lui  Iosif  a  vorbit
bine .
6 Acesta este lucrul pe care DOMNUL îl porunceşte referitor
la  fiicele  lui  Ţelofhad,  spunând:  Să  se  căsătorească  cu  cine
gândesc că este cel mai bine; doar că se vor căsători numai
în familiile tribului taţilor lor .
7 Astfel moştenirea copiilor lui Israel nu se va muta de la un
trib la alt trib; căci fiecare dintre copiii lui Israel să va ţine
lipit de moştenirea tribului taţilor săi .
8 Şi fiecare fată, care are moştenire în oricare trib al copii-
lor lui Israel, să fie soţie unuia din familia tribului tatălui ei,
astfel încât copiii lui Israel să se bucure fiecare de moştenirea
taţilor săi .
9 Nici să nu se mute moştenirea de la un trib la alt trib; ci fie-
care din triburile copiilor lui Israel să se ţină lipit de propria
lui moştenire .
10 Chiar precum DOMNUL i-a poruncit lui Moise, astfel au
făcut fiicele lui Ţelofhad;
11  Căci  Mahla,  Tirţa  şi  Hogla  şi  Milca  şi  Noa,  fiicele  lui
Ţelofhad, s-au măritat cu fiii fraţilor taţilor lor;
12 Şi au fost măritate în familiile fiilor lui Manase, fiul lui
Iosif; şi moştenirea lor a rămas în tribul familiei taţilor lor .
13  Acestea  sunt  poruncile  şi  judecăţile,  pe  care  DOMNUL
le-a poruncit prin mâna lui Moise, copiilor lui Israel în câm-
piile lui Moab, lângă Iordan, aproape de Ierihon .

116

… Deuteronom …

Capitolul 1

ACESTEA sunt cuvintele pe care le-a rostit Moise, între-

gului Israel, de partea aceasta a Iordanului în pustiu, în
câmpia din dreptul Mării Roşii, între Paran şi Tofel şi Laban
şi Haţerot şi Di-Zahab .
2  (Sunt  unsprezece  zile  de  călătorie  de  la  Horeb  pe  calea
Muntelui Seir până la Cades-Barnea) .
3  Şi  s-a  întâmplat  în  al  patruzecilea  an,  în  a  unsprezecea
lună, în prima zi a lunii, că Moise a vorbit copiilor lui Israel,
conform cu tot ceea ce DOMNUL i-a dat ca poruncă pentru
ei;
4 După ce ucisese pe Sihon, împăratul amoriţilor, care locu-
ia în Hesbon; şi pe Og, împăratul Basanului, care locuia la
Aştarot, în Edrei,
5 De partea aceasta a Iordanului, în ţara Moabului, Moise a
început să lămurească această lege, spunând:
6  DOMNUL  Dumnezeul  nostru  ne-a  vorbit  la  Horeb,  spu-
nând: Aţi locuit destul de mult pe muntele acesta;
7 Întoarceţi-vă şi călătoriţi şi mergeţi la muntele amoriţilor
şi la toate locurile apropiate de el, în câmpie, la dealuri şi la
vale  şi  în  sud  şi  pe  ţărmul  mării,  în  ţara  canaaniţilor  şi  la
Liban până la râul cel mare, râul Eufrat .
8 Iată, v-am pus ţara înainte, intraţi şi stăpâniţi ţara pe care
DOMNUL a jurat-o taţilor voştri, Avraam, Isaac şi Iacob, că
le-o va da lor şi seminţei lor, după ei .
9 ¶ Şi v-am vorbit în timpul acela, spunând: Nu vă pot purta
singur,
10 DOMNUL Dumnezeul vostru v-a înmulţit şi, iată, astăzi
sunteţi o mulţime ca stelele cerului .
11 (DOMNUL Dumnezeul taţilor voştri să vă facă de o mie
de ori mai mulţi decât sunteţi şi să vă binecuvânteze, precum
v-a promis!)
12  Cum  să  pot  purta  eu  singur  necazul  vostru  şi  povara
voastră şi cearta voastră?
13 Luaţi-vă bărbaţi înţelepţi şi înţelegători şi cunoscuţi prin-
tre triburile voastre şi îi voi face conducători peste voi .
14 Şi mi-aţi răspuns şi aţi zis: Lucrul pe care l-ai spus să
îl facem este bun .
15 Astfel că am luat pe mai marii triburilor voastre, bărbaţi
înţelepţi  şi  cunoscuţi,  şi  i-am  făcut  capi  peste  voi,  căpete-
nii peste mii şi căpetenii peste sute şi căpetenii peste cinci-
zeci şi căpetenii peste zeci şi administratori printre triburile
voastre,
16 Şi am poruncit judecătorilor voştri în timpul acela, spu-
nând:  Ascultaţi  cauzele  dintre  fraţii  voştri  şi  judecaţi  cu
dreptate  între  fiecare  om  şi  fratele  său  şi  străinul  care  este
cu el .
17 Să nu fiţi părtinitori în judecată, ci să ascultaţi atât pe cel
mic cât şi pe cel mare; să nu vă temeţi de faţa omului, pentru
că judecata este a lui Dumnezeu şi cauza care este prea grea
pentru voi să o aduceţi la mine şi o voi asculta .
18 Şi v-am poruncit în timpul acela toate lucrurile pe care
trebuie să le împliniţi .
19 ¶ Şi când am plecat de la Horeb, am mers prin tot pus-
tiul  acela  mare  şi  înfricoşător,  pe  care  l-aţi  văzut  pe  calea
spre  muntele  amoriţilor,  precum  ne-a  poruncit  DOMNUL
Dumnezeul nostru; şi am venit la Cades-Barnea .

20 Şi v-am spus: Aţi ajuns la muntele amoriţilor, pe care ni-l
dă DOMNUL Dumnezeul nostru .
21 Iată, DOMNUL Dumnezeul tău a pus ţara înaintea ta, ur-
că-te şi stăpâneşte-o, precum ţi-a spus DOMNUL Dumnezeul
taţilor tăi; nu te teme nici nu te descuraja .
22 Şi v-aţi apropiat toţi de mine şi aţi spus: Să trimitem oa-
meni înaintea noastră, să cerceteze ţara pentru noi şi să ne
aducă ştire despre calea pe care să ne urcăm şi despre cetăţile
la care vom ajunge .
23 Şi spusa aceasta mi-a plăcut; şi am luat doisprezece băr-
baţi dintre voi, un bărbat din fiecare trib,
24  Şi  s-au  întors  şi  s-au  urcat  la  munte  şi  au  venit  până  la
Valea Eşcol şi au cercetat-o .
25 Şi au luat în mâinile lor din rodul ţării şi ni l-au adus jos;
şi ne-au adus ştire din nou şi au spus: Este o ţară bună pe care
ne-a dat-o DOMNUL Dumnezeul nostru .
26 Totuşi nu aţi voit să vă urcaţi, ci v-aţi răzvrătit împotriva
poruncii DOMNULUI Dumnezeul vostru .
27  Şi  aţi  cârtit  în  corturile  voastre  şi  aţi  spus:  Pentru  că
DOMNUL  ne  urăşte,  ne-a  scos  din  ţara  Egiptului,  ca  să  ne
dea în mâna amoriţilor, să ne nimicească .
28 Unde să ne urcăm? Fraţii noştri ne-au descurajat inima,
spunând: Poporul este mai mare şi mai înalt decât noi; cetă-
ţile sunt mari şi cu ziduri până la cer; şi mai mult, am văzut
acolo pe copiii anachimilor .
29 Atunci v-am spus: Nu vă îngroziţi, nici nu vă temeţi de
ei .
30 DOMNUL Dumnezeul vostru care merge înaintea voas-
tră, el se va lupta pentru voi, conform cu tot ce a făcut pentru
voi în Egipt, înaintea ochilor voştri;
31 Şi în pustiu, unde ai văzut cum DOMNUL Dumnezeul tău
te-a purtat, precum poartă un om pe fiul său, pe tot drumul
pe care aţi umblat, până aţi ajuns în acest loc .
32 Totuşi în acest lucru nu aţi crezut pe DOMNUL Dumnezeul
vostru,
33 Care a mers pe drum înaintea voastră, să cerceteze pentru
voi un loc unde să vă înălţaţi corturile, noaptea în foc, să vă
arate calea pe care să mergeţi şi ziua într-un nor .
34 Şi DOMNUL a auzit vocea cuvintelor voastre şi s-a înfuri-
at şi a jurat, spunând:
35 Negreşit nici unul dintre aceşti oameni din această gene-
raţie rea nu va vedea ţara aceea bună, pe care am jurat să o
dau taţilor voştri,
36 În afară de Caleb, fiul lui Iefune, el o va vedea; şi îi voi da
pământul pe care a călcat, lui şi fiilor lui, deoarece a urmat
pe deplin pe DOMNUL .
37  Şi  DOMNUL  s-a  mâniat  şi  pe  mine,  din  cauza  voastră,
spunând: De asemenea nici tu nu vei intra acolo .
38 Ci Iosua, fiul lui Nun, care stă în picioare înaintea ta, el
va intra acolo; încurajează-l, pentru că el va face pe Israel să
o moştenească .
39 Mai mult, micuţii voştri, despre care aţi spus că vor fi o
pradă şi copiii voştri, care în acea zi nu au cunoscut între bine
şi rău, ei vor intra acolo şi lor le-o voi da şi o vor stăpâni .
40 Dar cât despre voi, întoarceţi-vă şi călătoriţi în pustiu pe
calea Mării Roşii .
41  Şi  aţi  răspuns  şi  mi-aţi  zis:  Am  păcătuit  împotriva

117

Deuteronom  2

DOMNULUI; ne vom urca şi vom lupta, conform cu tot ceea
ce ne-a poruncit DOMNUL Dumnezeul nostru . Şi când v-aţi
încins fiecare cu armele sale de război, aţi fost gata să vă ur-
caţi pe deal .
42 Şi DOMNUL mi-a zis: Spune-le: Să nu vă urcaţi nici să nu
luptaţi, ca să nu fiţi loviţi înaintea duşmanilor voştri, fiindcă
eu nu sunt printre voi .
43 Astfel v-am vorbit, dar aţi refuzat să ascultaţi şi v-aţi răz-
vrătit împotriva poruncii DOMNULUI şi v-aţi urcat îngâm-
faţi pe deal .
44 Şi amoriţii, care au locuit pe acel munte, au ieşit împotri-
va voastră şi v-au urmărit, precum fac albinele, şi v-au nimi-
cit în Seir, până la Horma .
45  Şi  v-aţi  întors  şi  aţi  plâns  înaintea  DOMNULUI,  dar
DOMNUL nu a dat ascultare vocii voastre, nici nu şi-a plecat
urechea spre voi .
46 Astfel că aţi locuit în Cades multe zile, conform cu zilele
cât aţi stat acolo .

CApitoLuL 2

APOI  ne-am  întors  şi  am  călătorit  în  pustiu,  pe  calea

Mării Roşii, precum mi-a vorbit DOMNUL şi am încon-

jurat muntele Seir multe zile .
2 Şi DOMNUL mi-a vorbit, spunând:
3 Destul aţi înconjurat acest munte; întoarceţi-vă spre nord .
4 Şi porunceşte poporului, spunând: Să treceţi prin ţinutul
fraţilor voştri, copiii lui Esau, care locuiesc în Seir; şi ei se
vor teme de voi, de aceea aveţi grijă de voi;
 5 Nu vă luptaţi cu ei; deoarece nu vă voi da din ţara lor, nu,
nici cât lăţimea piciorului, deoarece muntele Seir l-am dat în
stăpânire lui Esau .
6 Să cumpăraţi de la ei hrană cu bani, ca să mâncaţi; şi de
asemenea să cumpăraţi de la ei apă cu bani, ca să beţi .
7  Fiindcă  DOMNUL  Dumnezeul  tău  te-a  binecuvântat  în
toate lucrările mâinii tale, el cunoaşte mersul tău prin acest
mare pustiu; în aceşti patruzeci de ani DOMNUL Dumnezeul
tău a fost cu tine, nu ţi-a lipsit nimic .
8  ¶  Şi  când  am  trecut  pe  alături  de  fraţii  noştri,  copiii  lui
Esau, care locuiau în Seir, prin calea câmpiei, de la Elat şi de
la Eţion-Gheber, ne-am întors şi am trecut pe calea pustiului
Moabului .
9 Şi DOMNUL mi-a spus: Nu chinuiţi pe moabiţi; nici nu vă
luptaţi cu ei în bătălie, pentru că nu îţi voi da din ţara lor ca
stăpânire, căci am dat Arul copiilor lui Lot ca stăpânire .
10 Emimii locuiau acolo în trecut, un popor mare şi nume-
ros şi înalt, ca anachimii;
11 Care au fost socotiţi şi ei uriaşi, ca anachimii, dar moabi-
ţii îi numesc emimi .
12 Horiţii de asemenea locuiau înainte în Seir; dar copiii lui
Esau i-au alungat, când i-au nimicit dinaintea lor şi au locuit
în locul lor, precum a făcut Israel în ţara stăpânirii lui, pe
care DOMNUL le-a dat-o .
13 Acum ridicaţi-vă şi treceţi pârâul Zered . Şi am trecut pâ-
râul Zered .
14 Şi timpul în care am venit de la Cades-Barnea până am
trecut pârâul Zered, a fost de treizeci şi opt de ani, până a
pierit toată generaţia bărbaţilor de război din mijlocul oşti-
rii, precum DOMNUL le jurase .
15  Fiindcă  într-adevăr  mâna  DOMNULUI  a  fost  împotriva
lor, ca să îi nimicească din mijlocul oştirii, până când au fost
mistuiţi .
16 Astfel s-a întâmplat, când toţi bărbaţii de război au fost

mistuiţi şi au murit din popor,
17 Că DOMNUL mi-a vorbit, spunând:
18 Să treci astăzi prin Ar, ţinutul Moabului,
19 Şi când te apropii de copiii lui Amon, să nu îi chinui nici
să nu îi stârneşti, pentru că nu îţi voi da din ţara copiilor lui
Amon  în  stăpânire;  deoarece  am  dat-o  copiilor  lui  Lot  ca
stăpânire .
20  (Aceasta  de  asemenea  era  socotită  o  ţară  de  uriaşi;
uriaşii  locuiau  în  ea  în  vechime;  şi  amoniţii  îi  numesc
zamzumimi;
21  Un  popor  mare  şi  numeros  şi  înalt,  ca  anachimii;  dar
DOMNUL i-a nimicit dinaintea lor şi ei i-au alungat şi au lo-
cuit în locul lor,
22  Precum  a  făcut  copiilor  lui  Esau,  care  locuiau  în  Seir,
când i-a nimicit pe horiţi dinaintea lor; şi i-au alungat şi au
locuit în locul lor până în ziua aceasta;
23  Şi  pe  aviţii  care  locuiau  în  Haţerim,  până  la  Gaza,  i-au
nimicit caftoriţii, care au ieşit din Caftor, şi au locuit în locul
lor .)
24 ¶ Ridicaţi-vă, călătoriţi şi treceţi râul Arnon, iată, am dat
în mâna ta pe Sihon amoritul, împăratul Hesbonului şi ţara
lui; începe să o iei în stăpânire şi ceartă-te cu el în luptă .
25 Astăzi voi începe să pun groaza de tine şi teama
de tine peste toate naţiunile de sub tot cerul, care
vor auzi mărturie despre tine şi se vor cutremura şi
se vor chinui din cauza ta .
26 Şi am trimis mesageri din pustiul Chedemot la Sihon, îm-
păratul Hesbonului, cu cuvinte de pace, spunând:
27 Lasă-mă să trec prin ţara ta, voi merge numai pe drumul
mare; nu mă voi abate nici la dreapta nici la stânga .
28 Să îmi vinzi hrană pe bani, ca să mănânc; şi să îmi dai apă
pe bani, ca să beau; numai voi trece cu picioarele mele;
29 (Precum mi-au făcut copiii lui Esau care locuiesc în Seir
şi moabiţii care locuiesc în Ar), până voi trece Iordanul în
ţara pe care ne-o dă DOMNUL Dumnezeul nostru .
30 Dar Sihon, împăratul Hesbonului, nu a voit să ne lase să
trecem pe la el; fiindcă DOMNUL Dumnezeul tău i-a împie-
trit duhul şi i-a înăsprit inima, ca să îl dea în mâna ta, ca în
ziua aceasta .
31 Şi DOMNUL mi-a spus: Iată, am început să dau pe Sihon
şi ţara lui înaintea ta; începe să iei în stăpânire, ca să moşte-
neşti ţara lui .
32 Atunci Sihon a ieşit împotriva noastră, el şi tot poporul
său, să lupte la Iahaţ .
33 Şi DOMNUL Dumnezeul nostru l-a predat înaintea noas-
tră; şi l-am lovit, pe el şi pe copiii săi şi pe tot poporul său .
34 Şi în timpul acela am luat toate cetăţile lui, am nimicit în
întregime pe bărbaţi şi pe femei şi pe micuţi, din fiecare ce-
tate; nu am lăsat pe nimeni să rămână;
35 Numai animalele le-am luat ca pradă pentru noi şi prada
cetăţilor pe care le-am cucerit .
36 De la Aroer, care este pe malul râului Arnon, şi de la ceta-
tea care este lângă râu, până la Galaad, nu a fost nici o cetate
prea  tare  pentru  noi;  DOMNUL  Dumnezeul  nostru  ni  le-a
dat pe toate .
37 Numai de ţara copiilor lui Amon nu te-ai apropiat, nici de
vreun loc al râului Iaboc, nici de cetăţile din munţi, nici de
tot ce ne-a spus DOMNUL Dumnezeul nostru .

118

Deuteronom  4

Capitolul 3

ATUNCI ne-am întors şi ne-am urcat pe calea spre Basan;

şi Og, împăratul Basanului, a ieşit împotriva noastră, el

şi tot poporul său, la bătălie la Edrei .
2 Şi DOMNUL mi-a spus: Nu te teme de el, pentru că îl voi
da în mâna ta, pe el şi pe tot poporul lui şi ţara lui; şi să îi
faci precum i-ai făcut lui Sihon, împăratul amoriţilor, care
locuia la Hesbon .
3  Astfel  că  DOMNUL  Dumnezeul  nostru  a  dat  în  mâinile
noastre şi pe Og, împăratul Basanului, şi pe tot poporul lui,
şi l-am lovit, până nu i-a rămas nici unul .
4 Şi în acel timp i-am luat toate cetăţile, nu a fost cetate pe
care nu am luat-o de la ei, şaizeci de cetăţi, toată regiunea
Argobului, împărăţia lui Og, în Basan .
5 Toate aceste cetăţi erau întărite cu ziduri înalte, porţi şi ză-
voare, în afară de cetăţile fără ziduri, foarte multe .
6 Şi le-am nimicit în întregime, precum am făcut lui Sihon,
împăratul Hesbonului, nimicind în întregime pe bărbaţi, pe
femei şi pe copiii, din fiecare cetate .
7 Dar toate animalele şi prada cetăţilor, le-am luat ca pradă
pentru noi .
8 Şi în acel timp am luat ţara, care era dincoace de Iordan,
din mâna celor doi împăraţi ai amoriţilor, de la râul Arnon
până la muntele Hermon;
9 (Hermonul, Sidonienii îl numesc Sirion, iar amoriţii îl nu-
mesc Senir);
10 Toate cetăţile din câmpie şi tot Galaadul şi tot Basanul,
până la Salca şi Edrei, cetăţi ale împărăţiei lui Og în Basan .
11 Fiindcă numai Og, împăratul Basanului, a rămas din ră-
măşiţa uriaşilor; iată, patul său era un pat de fier; nu este el în
Raba copiilor lui Amon? Nouă coţi era lungimea lui şi patru
coţi lăţimea lui, după cotul unui om .
12 ¶ Şi această ţară, pe care am stăpânit-o în acel timp, de
la Aroer, care este lângă râul Arnon, şi jumătatea muntelui
Galaad şi cetăţile lui, le-am dat rubeniţilor şi gadiţilor .
13  Şi  restul  Galaadului  şi  tot  Basanul,  fiind  împărăţia  lui
Og, le-am dat jumătăţii tribului lui Manase; toată regiunea
Argobului, cu tot Basanul, care era numită ţara uriaşilor .
14 Iair, fiul lui Manase, a luat tot ţinutul Argobului până la
graniţele lui Gheşuri şi lui Maacati; şi i-a numit după numele
său: Basan Havot-Iair, până în ziua aceasta .
15 Şi am dat Galaadul lui Machir .
16 Şi rubeniţilor şi gadiţilor le-am dat de la Galaad până la
râul Arnon, jumătatea văii şi graniţa până la râul Iaboc, care
este graniţa copiilor lui Amon;
17  Câmpia  de  asemenea  şi  Iordanul  şi  ţinutul  lui,  de  la
Chineret  până  la  marea  câmpiei,  adică  marea  sărată,  sub
Asdot-Pisga spre est .
18  Şi  v-am  poruncit  în  timpul  acela,  spunând:  DOMNUL
Dumnezeul vostru v-a dat ţara aceasta ca să o stăpâniţi; să
treceţi înarmaţi înaintea fraţilor voştri, copiii lui Israel, toţi
care sunt potriviţi pentru război .
19 Dar soţiile voastre şi micuţii voştri şi vitele voastre, (fi-
indcă ştiu că aveţi multe vite), să rămână în cetăţile voastre
pe care vi le-am dat;
20 Până când  DOMNUL va fi dat odihnă fraţilor voştri, ca
şi vouă, şi până când vor stăpâni şi ei ţara pe care le-a dat-o
DOMNUL Dumnezeul vostru dincolo de Iordan; şi apoi să vă
întoarceţi fiecare la stăpânirea lui pe care v-am dat-o .
21 ¶ Şi am poruncit lui Iosua în timpul acela, spunând: Ochii
tăi au văzut tot ce DOMNUL Dumnezeul vostru a făcut aces-
tor doi împăraţi, astfel va face DOMNUL tuturor împărăţiilor

prin care treci .
22  Să  nu  vă  temeţi  de  ei;  pentru  că  DOMNUL  Dumnezeul
vostru va lupta pentru voi .
23 Şi am implorat pe DOMNUL în acel timp, spunând:
24 Doamne Dumnezeule, tu ai început să arăţi servitorului
tău măreţia ta şi mâna ta cea tare, pentru că ce Dumnezeu
este în cer sau pe pământ care să poată face conform cu lu-
crările tale şi conform puterii tale?
25 Lasă-mă, te rog, să trec şi să văd ţara cea bună care este
dincolo de Iordan, acel munte frumos şi Libanul .
26 Dar DOMNUL era furios pe mine din cauza voastră şi nu
m-a ascultat; şi DOMNUL mi-a spus: Îţi ajunge atât; nu mai
vorbi cu mine despre acest lucru .
27 Urcă-te pe vârful Pisga şi ridică-ţi ochii spre vest şi spre
nord şi spre sud şi spre est şi priveşte-o cu ochii tăi, fiindcă
nu vei trece acest Iordan .
28 Ci porunceşte lui Iosua şi încurajează-l şi întăreşte-l; fi-
indcă el va trece înaintea acestui popor şi îi va face să moşte-
nească ţara pe care o vei vedea .
29 Astfel noi am locuit în valea din dreptul Bet-Peorului .

CApitoLuL 4

ŞIACUM dă ascultare, Israele, la statutele şi la judecăţile

care vă învăţ, ca să le faceţi, ca să trăiţi şi să intraţi şi să
stăpâniţi  ţara  pe  care  v-o  dă  DOMNUL  Dumnezeul  taţilor
voştri .
2 Să nu adăugaţi la cuvântul pe care vi-l poruncesc eu, nici
să  nu  scădeţi  din  el,  ca  să  păziţi  poruncile  DOMNULUI
Dumnezeul vostru pe care vi le poruncesc .
3  Ochii  voştri  au  văzut  ce  a  făcut  DOMNUL  din  cauza  lui
Baal-Peor; DOMNUL Dumnezeul tău a nimicit dintre voi pe
toţi bărbaţii care l-au urmat pe Baal-Peor .
4 Dar voi, care v-aţi lipit de  DOMNUL Dumnezeul vostru,
sunteţi astăzi fiecare în viaţă .
5 Iată, v-am învăţat statute şi judecăţi, precum mi-a poruncit
DOMNUL Dumnezeul meu, ca astfel să faceţi în ţara în care
intraţi să o stăpâniţi .
6 Ţineţi-le de aceea şi faceţi-le, pentru că aceasta este înţelep-
ciunea voastră şi înţelegerea voastră înaintea ochilor naţiu-
nilor care vor auzi toate aceste statute şi vor spune: Cu adevă-
rat această naţiune mare este un popor înţelept şi priceput .
7 Fiindcă ce naţiune este atât de mare şi să aibă pe Dumnezeu
atât  de  aproape  de  ei,  precum  este  DOMNUL  Dumnezeul
nostru în orice îl chemăm?
8 Şi ce naţiune este atât de mare, încât să aibă statute şi ju-
decăţi atât de drepte ca toată legea aceasta, pe care o pun în
această zi înaintea voastră?
9 Numai ia seama la tine însuţi şi păzeşte-ţi sufletul cu aten-
ţie, ca nu cumva să uiţi lucrurile pe care ochii tăi le-au văzut,
şi să se depărteze de inima în toate zilele vieţii tale, ci fă-le
cunoscute fiilor tăi şi fiilor fiilor tăi;
10  Mai  ales  în  ziua  când  ai  stat  în  picioare  înaintea
DOMNULUI Dumnezeul tău în Horeb, când DOMNUL mi-a
spus: Adună-mi poporul şi îi voi face să audă cuvintele mele,
ca să înveţe să se teamă de mine în toate zilele cât vor trăi pe
pământ şi să îi înveţe pe copiii lor .
11 Şi v-aţi apropiat şi aţi stat în picioare la poalele muntelui;
şi muntele ardea cu foc până în inima cerului, cu întuneric,
nori şi întuneric adânc .
12 Şi DOMNUL v-a vorbit din mijlocul focului; aţi auzit vo-
cea  cuvintelor,  dar  nu  aţi  văzut  nici  o  înfăţişare,  aţi  auzit
numai o voce .

119

Deuteronom  5

13 Şi el v-a spus legământul său, pe care v-a poruncit să îl
împliniţi, adică cele zece porunci; şi le-a scris pe două table
de piatră .
14 Şi  DOMNUL mi-a poruncit în acel timp să vă învăţ sta-
tute  şi  judecăţi,  să  le  împliniţi  în  ţara  în  care  treceţi  să  o
stăpâniţi .
15 De aceea luaţi bine seama la voi; pentru că nu aţi văzut
nici un fel de înfăţişare în ziua în care v-a vorbit DOMNUL
în Horeb, din mijlocul focului,
16 Ca nu cumva să vă stricaţi şi să vă faceţi chip cioplit, în-
făţişarea vreunui chip, asemănarea unei părţi bărbăteşti sau
femeieşti,
17 Asemănare a oricărui animal de pe pământ, asemănare a
oricărei păsări înaripate care zboară în cer,
18  Asemănare  a  oricărei  târâtoare  care  se  târăşte  pe  pă-
mânt, asemănare a oricărui peşte care este în apele de sub
pământ,
19 Şi ca nu cumva să îţi ridici ochii la cer şi când vezi soare-
le şi luna şi stelele, adică toată oştirea cerului, să fii împins
să te închini la ele şi să le serveşti, celor pe care DOMNUL
Dumnezeul  tău  le-a  împărţit  tuturor  naţiunilor  de  sub  tot
cerul .
20  Dar  DOMNUL  v-a  luat  şi  v-a  scos  din  cuptorul  de  fier,
din  Egipt,  să  îi  fiţi  un  popor  al  moştenirii,  precum  sunteţi
în această zi .
21 Mai mult, DOMNUL s-a mâniat pe mine din cauza voas-
tră  şi  a  jurat  că  eu  nu  voi  trece  Iordanul  şi  nu  voi  intra  în
acea ţară bună, pe care DOMNUL Dumnezeul tău ţi-o dă ca
moştenire,
22  Ci  eu  trebuie  să  mor  în  ţara  aceasta,  nu  trebuie  să  trec
peste Iordan, dar voi să treceţi dincolo şi să stăpâniţi această
ţară bună .
23 Luaţi seama la voi înşivă, ca nu cumva să uitaţi legămân-
tul DOMNULUI Dumnezeul vostru, pe care l-a făcut cu voi,
şi să vă faceţi un chip cioplit, sau asemănarea vreunui lucru,
ceea ce DOMNUL Dumnezeul tău ţi-a interzis .
24 Fiindcă DOMNUL Dumnezeul tău este un foc mistuitor,
un Dumnezeu gelos .
25 După ce vei naşte copii şi copii ai copiilor şi după ce veţi
fi rămas mult în ţară şi vă veţi strica şi vă veţi face un chip
cioplit,  sau  o  asemănare  a  ceva,  şi  veţi  face  rău  înaintea
DOMNULUI Dumnezeul tău, pentru a-l provoca la mânie;
26 Iau astăzi cerul şi pământul ca martori împotriva voas-
tră, că veţi pieri curând în întregime din ţara în care treceţi
Iordanul, ca să o stăpâniţi; nu vă veţi lungi zilele în ea, ci veţi
fi nimiciţi în întregime .
27 Şi DOMNUL vă va împrăştia printre naţiuni şi veţi rămâ-
ne puţini la număr printre păgânii, la care DOMNUL vă va
conduce .
28 Şi acolo veţi servi unor dumnezei, lucrarea mâinilor oa-
menilor, lemn şi piatră, care nici nu văd, nici nu aud, nici nu
mănâncă, nici nu miros .
29 Dar dacă de acolo vei căuta pe DOMNUL Dumnezeul tău,
îl vei găsi, dacă îl vei căuta cu toată inima ta şi cu tot sufletul
tău .
30  Când  vei  fi  în  necaz  şi  toate  aceste  lucruri  vor  fi  venit
asupra  ta,  la  sfârşitul  zilelor,  dacă  te  întorci  la  DOMNUL
Dumnezeul tău şi vei face ce porunceşte vocea lui;
31 (Pentru că DOMNUL Dumnezeul tău este un Dumnezeu
milostiv), el nu te va părăsi, nici nu te va nimici, nici nu va
uita legământul taţilor tăi pe care li l-a jurat .
32 Pentru că, întreabă acum despre zilele care au trecut, care

au fost înainte de tine, din ziua în care l-a creat Dumnezeu
pe om pe pământ şi întreabă de la o margine a cerului până
la cealaltă, dacă a mai fost ceva ca acest lucru mare, sau dacă
s-a mai auzit altceva asemenea lui?
33 A mai auzit vreun popor vocea lui Dumnezeu vorbind din
mijlocul focului, precum ai auzit tu, şi să trăiască?
34  Sau  a  încercat  Dumnezeu  să  meargă  şi  să  îşi  ia  o  naţi-
une  din  mijlocul  altei  naţiuni,  prin  ispitiri,  prin  semne  şi
prin minuni şi prin război şi printr-o mână tare şi printr-un
braţ întins şi prin mari înfricoşări, conform cu tot ce a făcut
DOMNUL  Dumnezeul  vostru  pentru  voi  în  Egipt  înaintea
ochilor tăi?
35  Ţie  ţi  s-a  arătat,  ca  să  cunoşti  că  DOMNUL,  el  este
Dumnezeu, nu este altul în afară de el .
36 Din cer te-a făcut să auzi vocea lui, ca să te instruiască şi
pe pământ ţi-a arătat focul său cel mare; şi ai auzit cuvintele
lui din mijlocul focului .
37 Şi pentru că a iubit pe taţii tăi, de aceea a ales sămânţa lor
după ei şi te-a scos din Egipt înaintea ochilor lui cu puterea
lui cea mare;
38 Ca să alunge dinaintea ta naţiuni mai mari şi mai puter-
nice decât tine, ca să te aducă înăuntru, să îţi dea ţara lor ca
moştenire, precum este în ziua aceasta .
39 Să ştii dar astăzi şi pune la inima ta, că DOMNUL, el este
Dumnezeu în cer deasupra şi peste pământul de jos, nu este
altul .
40 Să ţii de aceea statutele lui şi poruncile lui, pe care ţi le
poruncesc astăzi, ca să îţi fie bine, ţie şi copiilor tăi după tine,
şi să îţi lungeşti  zilele tale  pe pământul,  pe  care  DOMNUL
Dumnezeul tău ţi-l dă ţie pentru totdeauna .
41 ¶ Atunci Moise a despărţit trei cetăţi de partea aceasta a
Iordanului, spre răsăritul soarelui,
42 Ca ucigaşul, care l-a ucis fără intenţie pe aproapele său şi
nu l-a urât mai înainte, să fugă acolo; şi fugind într-una din
aceste cetăţi, să trăiască,
43 Adică, Beţer în pustiu, în ţinutul podişului, pentru rube-
niţi; şi Ramotul în Galaad, pentru gadiţi; şi Golan în Basan,
pentru manasiţi .
44 Şi aceasta este legea pe care a pus-o Moise înaintea copi-
ilor lui Israel,
45 Acestea sunt mărturiile şi statutele şi judecăţile, pe care
Moise  le-a  vorbit  copiilor  lui  Israel,  după  ce  au  ieşit  din
Egipt,
46 De această parte a Iordanului, în valea din dreptul Bet-
Peorului, în ţara lui Sihon, împăratul amoriţilor, care locuia
la Hesbon, pe care Moise şi copiii lui Israel l-au bătut, după
ce au ieşit din Egipt,
47 Şi au stăpânit ţara lui şi ţara lui Og, împăratul Basanului,
doi  împăraţi  ai  amoriţilor,  care  erau  dincoace  de  Iordan,
spre răsăritul soarelui;
48  De  la  Aroer,  care  este  pe  malul  râului  Arnon,  până  la
Muntele Sion, care este Hermon,
49 Şi toată câmpia de dincoace de Iordan spre est, chiar până
la marea câmpiei, sub izvoarele lui Pisga .

CApitoLuL 5

ŞI Moise a chemat tot Israelul şi le-a spus: Ascultă, Israele,

statutele şi judecăţile pe care le vorbesc astăzi în urechile

voastre, ca să le învăţaţi şi să le ţineţi şi să le împliniţi .
2 DOMNUL Dumnezeul nostru a făcut cu noi un legământ
în Horeb .
3 Nu cu taţii noştri a făcut DOMNUL acest legământ, ci cu

120

Deuteronom  6

noi, adică cu noi, toţi aceştia care suntem în viaţă astăzi .
4 DOMNUL a vorbit cu voi faţă în faţă pe munte, din mijlocul
focului,
5 (Eu stăteam în timpul acela între DOMNUL şi voi, ca să vă
arăt cuvântul DOMNULUI, pentru că vă temeaţi din cauza
focului şi nu v-aţi urcat pe munte), spunând:
6 ¶ Eu sunt DOMNUL Dumnezeul tău care te-am scos din
ţara Egiptului, din casa robiei .
7 Să nu ai alţi dumnezei în afară de mine .
8 Să nu îţi faci chip cioplit sau vreo asemănare a ceea ce este
sus în cer, sau a ceea ce este jos pe pământ sau a ceea ce este
în apele de sub pământ,
9 Să nu te prosterni înaintea lor, nici să nu le serveşti, pentru
că eu, DOMNUL Dumnezeul tău, sunt un Dumnezeu gelos,
cercetând nelegiuirea taţilor peste copii până la a treia şi a
patra generaţie a celor care mă urăsc,
10 Şi arătând milă la mii dintre cei care mă iubesc şi păzesc
poruncile mele .
11 Să nu iei în deşert numele DOMNULUI Dumnezeul tău,
pentru că DOMNUL nu îl va considera nevinovat pe cel care
ia în deşert numele lui .
12 Ţine ziua sabatului ca să o sfinţeşti, precum ţi-a poruncit
DOMNUL Dumnezeul tău .
13 Lucrează şase zile şi fă toată munca ta;
14 Dar ziua a şaptea este sabatul pentru DOMNUL Dumnezeul
tău; să nu faci nici o lucrare, nici tu, nici fiul tău, nici fiica ta,
nici servitorul tău, nici servitoarea ta, nici boul tău, nici mă-
garul tău, nici vreuna dintre vitele tale, nici străinul tău care
este înăuntrul porţilor tale, ca să se odihnească şi servitorul
tău şi servitoarea ta, la fel ca tine .
15 Şi aminteşte-ţi că ai fost servitor în ţara Egiptului şi  că
DOMNUL Dumnezeul tău te-a scos de acolo cu mână tare şi
cu braţ întins; de aceea ţi-a poruncit DOMNUL Dumnezeul
tău să ţii ziua sabatului .
16 Onorează pe tatăl tău şi pe mama ta, precum ţi-a poruncit
DOMNUL Dumnezeul tău, ca să ţi se lungească zilele şi ca să
îţi meargă bine, în ţara pe care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul
tău .
17 Să nu ucizi .
18 Nici să nu comiţi adulter .
19 Nici să nu furi .
20  Nici  să  nu  depui  mărturie  falsă  împotriva  aproapelui
tău .
21 Nici să nu doreşti soţia aproapelui tău, nici să nu pofteşti
casa aproapelui tău, câmpul său, sau servitorul lui sau ser-
vitoarea lui, boul lui sau măgarul lui, sau ceva din ce este al
aproapelui tău .
22 Aceste cuvinte le-a vorbit DOMNUL către toată adunarea
voastră, pe munte, din mijlocul focului, din nor şi din întu-
neric gros, cu voce tare, şi nu a mai adăugat nimic . Şi le-a
scris pe două table de piatră şi mi le-a dat mie .
23 ¶ Şi s-a întâmplat, când aţi auzit vocea din mijlocul întu-
nericului, (fiindcă muntele ardea cu foc), că v-aţi apropiat de
mine, adică toţi capii triburilor voastre şi bătrânii voştri;
24 Şi aţi spus: Iată, DOMNUL Dumnezeul nostru ne-a arătat
gloria sa şi măreţia sa şi i-am auzit vocea din mijlocul focu-
lui; am văzut astăzi că Dumnezeu vorbeşte cu omul şi omul
trăieşte .
25 Şi acum pentru ce să murim? Pentru că acest foc mare ne
va mistui, dacă vom mai auzi vocea DOMNULUI Dumnezeul
nostru vom muri .
26 Fiindcă cine este acela, ca noi, din toată făptura, care a

auzit vocea Dumnezeului cel viu vorbind din mijlocul focu-
lui, şi a trăit?
27 Apropie-te tu şi auzi tot ce va spune DOMNUL Dumnezeul
nostru  şi  vorbeşte-ne  tu,  tot  ce  îţi  va  vorbi  DOMNUL
Dumnezeul nostru; şi vom auzi şi vom face .
28  Şi  DOMNUL  a  auzit  vocea  cuvintelor  voastre,  când  mi-
aţi vorbit, şi DOMNUL mi-a spus: Am auzit vocea cuvintelor
acestui popor, pe care le-a spus către tine, bine au spus tot
ce au spus .
29 O de ar fi în ei o astfel de inimă, ca să se teamă de mine
şi să păzească întotdeauna toate poruncile mele, ca să le fie
bine, lor şi copiilor lor, pentru totdeauna!
30 Du-te, spune-le: Întoarceţi-vă la corturile voastre .
31 Dar cât despre tine, stai aici lângă mine şi îţi voi spune
toate poruncile şi statutele şi judecăţile care să îi înveţi să le
împlinească în ţara pe care le-o dau să o stăpânească .
32  Să  luaţi  seama  să  faceţi  de  aceea  precum  v-a  poruncit
DOMNUL Dumnezeul vostru, să nu vă abateţi la dreapta sau
la stânga .
33 Să umblaţi în toate căile pe care vi le-a poruncit DOMNUL
Dumnezeul vostru, ca să trăiţi şi să vă fie bine şi să vă lungiţi
zilele în ţara pe care o veţi stăpâni .

CApitoLuL 6

ACUM acestea sunt poruncile, statutele şi judecăţile, pe

care a poruncit DOMNUL Dumnezeul vostru să vă în-

văţ să le împliniţi în ţara în care mergeţi să o stăpâniţi;
2 Ca să te temi de DOMNUL Dumnezeul tău, să ţii toate sta-
tutele lui şi poruncile lui, pe care ţi le poruncesc, tu şi fiul
tău  şi  fiul  fiului  tău,  în  toate  zilele  vieţii  tale;  şi  ca  să  ţi  se
lungească zilele .
3  Ascultă  de  aceea,  Israele,  şi  ia  seama  să  le  împlineşti;  ca
să îţi fie bine şi ca să creşteţi foarte mult, precum ţi-a spus
DOMNUL Dumnezeul taţilor tăi, în ţara în care curge lapte
şi miere .
4 Ascultă Israele, DOMNUL Dumnezeul nostru este un sin-
gur DOMN;
5 Şi să iubeşti pe DOMNUL Dumnezeul tău cu toată inima ta
şi cu tot sufletul tău şi cu toată puterea ta .
6  Şi  aceste  cuvinte,  pe  care  ţi  le  poruncesc  astăzi,  să  fie  în
inima ta;
7 Şi să le întipăreşti în copiii tăi şi să vorbeşti despre ele când
şezi în casa ta şi când mergi pe cale şi când te culci şi când
te scoli .
8 Şi să le legi ca semn pe mâna ta şi să îţi fie ca fruntarii între
ochii tăi .
9 Şi să le scrii pe uşorii casei tale şi la porţile tale .
10 Şi se va întâmpla, când DOMNUL Dumnezeul tău te va fi
adus în ţara pe care a jurat-o taţilor tăi, lui Avraam, lui Isaac
şi lui Iacob, că îţi va da cetăţi mari şi frumoase, pe care nu
tu le-ai zidit,
11 Şi case pline de toate bunătăţile, pe care nu tu le-ai um-
plut, şi fântâni săpate, pe care nu tu le-ai săpat, vii şi măslini,
pe care nu tu i-ai sădit; după ce vei mânca şi te vei sătura,
12 Ia seama ca nu cumva să uiţi pe DOMNUL, care te-a scos
din ţara Egiptului, din casa robiei .
13 Să te temi de DOMNUL Dumnezeul tău şi să îi serveşti şi
să juri pe numele lui .
14 Să nu umblaţi după alţi dumnezei, dintre dumnezeii po-
poarelor care sunt împrejurul vostru;
15 (Pentru că DOMNUL Dumnezeul tău este un Dumnezeu
gelos  printre  voi)  ca  nu  cumva  să  se  aprindă  mânia

121

Deuteronom  8

DOMNULUI Dumnezeul tău împotriva ta şi să te nimicească
de pe faţa pământului .
16  Să  nu  ispitiţi  pe  DOMNUL  Dumnezeul  vostru,  precum
l-aţi ispitit la Masa .
17 ¶ Să păziţi cu atenţie poruncile DOMNULUI Dumnezeul
vostru  şi  mărturiile  lui  şi  statutele  lui,  pe  care  ţi  le-a
poruncit .
18 Şi să faci ce este drept şi bine înaintea ochilor DOMNULUI,
ca să îţi fie bine şi să intri şi să stăpâneşti ţara cea bună, pe
care DOMNUL a jurat-o taţilor tăi,
19  Alungând  pe  toţi  duşmanii  tăi  dinaintea  ta,  precum  a
vorbit DOMNUL .
20  Şi  când  te  va  întreba  fiul  tău  în  viitor,  spunând:  Ce  în-
seamnă mărturiile şi statutele şi judecăţile pe care vi le-a po-
runcit DOMNUL Dumnezeul nostru?
21 Atunci să spui fiului tău: Eram robi ai lui Faraon în Egipt;
şi DOMNUL ne-a scos din Egipt cu mână puternică,
22 Şi înaintea ochilor noştri DOMNUL a arătat semne şi mi-
nuni mari şi grozave asupra Egiptului, asupra lui Faraon şi
asupra întregii lui case,
23 Şi ne-a scos de acolo, ca să ne aducă aici, să ne dea ţara pe
care a jurat-o taţilor noştri .
24 Şi DOMNUL ne-a poruncit să împlinim toate aceste sta-
tute, să ne temem de DOMNUL Dumnezeul nostru, spre bi-
nele nostru totdeauna, ca să ne păstreze în viaţă, ca în ziua
aceasta .
25  Şi  aceasta  va  fi  dreptatea  noastră,  dacă  vom  lua  seama
să  împlinim  toate  aceste  porunci  înaintea  DOMNULUI
Dumnezeul nostru, precum ne-a poruncit .

CApitoLuL 7

CâND te va aduce DOMNUL Dumnezeul tău în ţara în

care intri să o stăpâneşti şi va fi dat afară dinaintea ta
multe  naţiuni:  pe  hetiţi  şi  pe  ghirgasiţi  şi  pe  amoriţi  şi  pe
canaaniţi şi pe fereziţi şi pe heviţi şi pe iebusiţi, şapte naţiuni
mai mari şi mai tari decât tine;
2 Şi când le va preda DOMNUL Dumnezeul tău înaintea ta,
să le loveşti şi să le nimiceşti în întregime; să nu faci legă-
mânt cu ele, nici să nu ai milă de ele,
3 Nici să nu te încuscreşti cu ele; să nu dai pe fiica ta fiului
său, nici să nu iei pe fiica lui pentru fiul tău .
4 Pentru că ele ar întoarce pe fiul tău de la a mă urma, ca
să servească altor dumnezei, astfel mânia DOMNULUI se va
aprinde împotriva voastră şi te-ar nimici deodată .
5 Ci astfel să vă purtaţi cu ei: să le distrugeţi altarele şi să le
sfărâmaţi chipurile şi să le tăiaţi dumbrăvile şi să le ardeţi cu
foc chipurile cioplite .
6  Pentru  că  tu  eşti  un  popor  sfânt  pentru  DOMNUL
Dumnezeul  tău;  DOMNUL  Dumnezeul  tău  te-a  ales  să  îi
fii un popor special, peste toate popoarele care sunt pe faţa
pământului .
7 DOMNUL nu şi-a pus dragostea peste voi, nici nu v-a ales,
pentru  că  eraţi  mai  mulţi  la  număr  decât  orice  alt  popor;
pentru că voi aţi fost cel mai mic dintre toate popoarele,
8 Ci pentru că DOMNUL v-a iubit şi pentru că el voieşte să
ţină jurământul pe care l-a jurat taţilor voştri, de aceea v-a
scos DOMNUL cu mână tare şi v-a răscumpărat din casa ro-
bilor, din mâna lui Faraon, împăratul Egiptului .
9  Să  ştii  de  aceea  că  DOMNUL  Dumnezeul  tău,  el  este
Dumnezeu, Dumnezeul cel credincios, care ţine legământul
şi mila până la o mie de generaţii faţă de cei care îl iubesc şi
păzesc poruncile lui;

10 Şi răsplăteşte în faţă celor care îl urăsc, spre a-i nimici; el
nu dă nici o amânare celui care îl urăşte, el îi va răsplăti în
faţă .
11 Să ţii de aceea poruncile şi statutele şi judecăţile, pe care ţi
le poruncesc astăzi, pentru a le împlini .
12 ¶ De aceea se va întâmpla, dacă daţi ascultare acestor ju-
decăţi şi le ţineţi şi le împliniţi, că DOMNUL Dumnezeul tău
va ţine faţă de tine legământul şi mila pe care le-a jurat ta-
ţilor tăi,
13 Şi te va iubi şi te va binecuvânta şi te va înmulţi; de ase-
menea va binecuvânta rodul pântecelui tău şi rodul ţării tale,
grânele tale şi vinul tău şi untdelemnul tău, fătul vacii tale
şi turmele oilor tale, în ţara pe care a jurat taţilor tăi că ţi-o
va da .
14  Vei  fi  binecuvântat  mult  peste  toate  popoarele,  nu  va  fi
printre voi parte bărbătească şi parte femeiască stearpă, nici
printre vitele tale .
15 Şi DOMNUL va îndepărta de la tine orice boală şi nu va
pune peste tine nici una dintre bolile rele ale Egiptului, pe
care le cunoşti, ci le va pune peste toţi cei care te urăsc .
16 Şi să nimiceşti toate popoarele pe care ţi le va da DOMNUL
Dumnezeul tău; ochiul tău să nu aibă milă de ele, nici să nu
serveşti dumnezeilor lor; pentru că aceasta va fi o cursă pen-
tru tine .
17 Dacă vei spune în inima ta: Aceste naţiuni sunt mai mari
decât mine, cum să le alung?
18 Să nu te temi de ele, ci să îţi aduci bine aminte ce a făcut
DOMNUL Dumnezeul tău lui Faraon şi întregului Egipt;
19 De ispitirile cele mari pe care ochii tăi le-au văzut şi de
miracolele şi minunile şi mâna cea tare şi braţul cel întins,
cu  care  te-a  scos  DOMNUL  Dumnezeul  tău;  astfel  va  face
DOMNUL  Dumnezeul  tău  tuturor  popoarelor  de  care  te
temi .
20 Mai mult, DOMNUL Dumnezeul tău va trimite şi viespea
împotriva lor, până vor pieri cei care au rămas şi cei care se
ascund dinaintea ta vor fi nimiciţi .
21 Nu te înspăimânta de ei; pentru că DOMNUL Dumnezeul
tău este printre voi un Dumnezeu mare şi înfricoşător .
22  Şi  DOMNUL  Dumnezeul  tău  va  înlătura  aceste  naţiuni
dinaintea ta, încetul cu încetul; nu vei putea să le nimiceşti
deodată,  ca  nu  cumva  să  se  înmulţească  fiarele  câmpului
peste tine .
23 Dar DOMNUL Dumnezeul tău le va da înaintea ta şi le va
nimici cu nimicire mare până vor fi nimicite .
24 Şi va da pe împăraţii lor în mâna ta şi tu să nimiceşti nu-
mele lor de sub cer, nimeni nu va putea sta înaintea ta până
îi vei fi nimicit .
25 Să ardeţi în foc chipurile cioplite ale dumnezeilor lor; să
nu doreşti aurul şi argintul care este pe ele, nici să nu îl iei
la tine, ca nu cumva să fii prins în cursă prin ele, pentru că
aceasta  este  o  urâciune  înaintea  DOMNULUI  Dumnezeul
tău .
26 Nici să nu aduci o urâciune în casa ta, ca nu cumva să fii
şi tu blestemat ca ea, ci să o urăşti cu totul şi să o deteşti cu
totul; pentru că este un lucru blestemat .

CApitoLuL 8

LUAŢI seama să împliniţi toate poruncile pe care ţi le po-

runcesc astăzi, ca să trăiţi şi să vă înmulţiţi şi să intraţi şi

să stăpâniţi ţara pe care a jurat-o DOMNUL taţilor voştri .
2  Şi  să  îţi  aminteşti  de  tot  drumul  pe  care  te-a  condus
DOMNUL  Dumnezeul  tău  în  aceşti  patruzeci  de  ani  în

122

Deuteronom  9

pustiu, ca să te umilească şi să te încerce, ca să cunoască ce
este în inima ta, dacă vei păzi poruncile lui sau nu .
3 Şi te-a umilit şi a suferit să flămânzeşti, şi te-a hrănit cu
mana pe care nu ai cunoscut-o şi nici taţii tăi nu au cunos-
cut-o, ca să te facă să cunoşti că omul nu trăieşte numai cu
pâine, ci omul trăieşte cu fiecare cuvânt care iese din gura
DOMNULUI .
4 Îmbrăcămintea nu s-a învechit pe tine, nici piciorul tău nu
s-a umflat, în aceşti patruzeci de ani .
5 Să iei aminte de asemenea în inima ta, că, precum un om
disciplinează pe fiul său, astfel DOMNUL Dumnezeul tău te
disciplinează pe tine .
6  De  aceea  să  păzeşti  poruncile  DOMNULUI  Dumnezeul
tău, ca să umbli în căile lui şi să te temi de el .
7  Pentru  că  DOMNUL  Dumnezeul  tău  te  duce  într-o  ţară
bună,  o  ţară  cu  pâraie  de  apă,  cu  izvoare  şi  cu  ape  adânci
care ţâşnesc din văi şi dealuri;
8 O ţară cu grâu şi orz şi vii şi smochini şi rodii; o ţară cu
măslini şi miere;
9 O ţară în care vei mânca pâine fără sărăcie, nu îţi va lipsi
nimic în ea; o ţară ale cărei pietre sunt fier şi din ale cărei
dealuri vei săpa aramă .
10  ¶  După  ce  vei  mânca  şi  te  vei  sătura,  să  binecuvântezi
pe DOMNUL Dumnezeul tău pentru ţara bună pe care ţi-a
dat-o .
11 Ia seama să nu uiţi pe DOMNUL Dumnezeul tău, nepă-
zind poruncile lui şi judecăţile lui şi statutele lui, pe care ţi le
poruncesc astăzi,
12  Ca  nu  cumva  după  ce  vei  mânca  şi  te  vei  sătura  şi  ţi-ai
construit case frumoase şi locuieşti în ele,
13 Şi după ce ţi se vor înmulţi cirezile şi turmele şi argintul
tău şi aurul tău vor fi înmulţite şi tot ce ai va fi înmulţit,
14 Atunci să ţi se înalţe inima şi să uiţi pe DOMNUL Dumnezeul
tău, care te-a scos din ţara Egiptului, din casa robiei,
15 Care te-a condus prin pustiul cel mare şi înfricoşător, în
care  erau  şerpi  înfocaţi  şi  scorpioni  şi  secetă,  unde  nu  era
apă; care ţi-a scos apă din stânca de cremene;
16 Care te-a hrănit în pustiu cu mana, pe care nu au cunos-
cut-o taţii tăi, ca să te umilească şi să te încerce, ca să îţi facă
bine la sfârşitul tău;
17 Şi să spui în inima ta: Puterea mea şi tăria mâinii mele mi-
au dobândit această bogăţie,
18 Ci să îţi aminteşti de DOMNUL Dumnezeul tău, pentru
că el este acela care îţi dă putere să dobândeşti bogăţie, ca să
întemeieze legământul său, pe care l-a jurat taţilor tăi, ca în
ziua aceasta .
19 Şi se va întâmpla, dacă îl uiţi numai puţin pe DOMNUL
Dumnezeul tău şi umbli după alţi dumnezei şi le serveşti şi
te închini lor, mărturisesc astăzi împotriva voastră, că ne-
greşit veţi pieri .
20 Precum naţiunile pe care le-a nimicit DOMNUL dinain-
tea voastră, astfel veţi pieri şi voi, deoarece aţi refuzat să as-
cultaţi de vocea DOMNULUI Dumnezeul vostru .

CApitoLuL 9

ASCULTă,  Israele:  Astăzi  treci  Iordanul,  ca  să  intri  să

stăpâneşti naţiuni mai mari şi mai tari decât tine, cetăţi

mari şi întărite până la cer,
2 Un popor mare şi înalt, copiii anachimilor, pe care îi cu-
noşti şi despre care ai auzit spunându-se: Cine poate sta îna-
intea fiilor lui Anac?
3 Înţelege de aceea astăzi, că DOMNUL Dumnezeul tău este

cel care trece înaintea ta; ca un foc mistuitor îi va nimici el
şi îi va supune înaintea ta; astfel îi vei alunga şi îi vei nimici
repede, precum ţi-a spus DOMNUL .
4 Să nu vorbeşti în inima ta, după ce DOMNUL Dumnezeul
tău îi va fi alungat dinaintea ta, spunând: Pentru dreptatea
mea m-a adus DOMNUL să stăpânesc această ţară, căci pen-
tru stricăciunea acestor naţiuni le alungă DOMNUL dinain-
tea ta .
5 Nu pentru dreptatea ta sau pentru integritatea inimii tale
intri tu să stăpâneşti ţara lor, ci pentru stricăciunea acestor
naţiuni le alungă DOMNUL Dumnezeul tău dinaintea ta şi
pentru a împlini cuvântul, pe care l-a jurat DOMNUL către
taţii tăi: Avraam, Isaac şi Iacob .
6  Să  înţelegi  de  aceea,  că  nu  pentru  dreptatea  ta  îţi  dă
DOMNUL Dumnezeul tău această ţară bună ca să o stăpâ-
neşti, pentru că tu eşti un popor îndărătnic .
7  ¶  Aminteşte-ţi  şi  nu  uita  cum  l-ai  provocat  la  furie  pe
DOMNUL Dumnezeul tău în pustiu, din ziua în care ai ieşit
din ţara Egiptului, până aţi venit la locul acesta, aţi fost răz-
vrătiţi împotriva DOMNULUI .
8 De asemenea la Horeb aţi provocat la furie pe DOMNUL,
astfel încât DOMNUL s-a mâniat pe voi ca să vă nimicească .
9 Când m-am urcat pe munte să primesc tablele de piatră, ta-
blele legământului pe care l-a făcut DOMNUL cu voi, atunci
am rămas pe munte patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi,
nu am mâncat pâine nici nu am băut apă;
10 Şi DOMNUL mi-a dat două table de piatră, scrise cu dege-
tul lui Dumnezeu; şi pe ele era scris conform cu toate cuvin-
tele, pe care vi le-a vorbit DOMNUL pe munte, din mijlocul
focului, în ziua adunării .
11 Şi s-a întâmplat la sfârşitul celor patruzeci de zile şi patru-
zeci de nopţi, că DOMNUL mi-a dat cele două table de piatră,
adică tablele legământului .
12  Şi  DOMNUL  mi-a  spus:  Ridică-te,  coboară-te  repede  de
aici; pentru că poporul tău, pe care l-ai scos din Egipt, s-a
stricat; repede s-au abătut de la calea, pe care le-am porun-
cit-o, şi-au făcut un chip turnat .
13 Mai mult, DOMNUL mi-a vorbit, spunând: Am văzut po-
porul acesta şi, iată, este un popor îndărătnic,
14 Lasă-mă să îi nimicesc şi să le şterg numele de sub cer şi
voi face din tine o naţiune mai puternică şi mai mare decât
ei .
15 Astfel m-am întors şi am coborât de pe munte şi munte-
le ardea cu foc; şi cele două table ale legământului  erau în
amândouă mâinile mele .
16  Şi  am  privit  şi,  iată,  aţi  păcătuit  împotriva  DOMNULUI
Dumnezeul vostru, v-aţi făcut un viţel turnat; repede v-aţi
abătut de la calea pe care v-a poruncit-o DOMNUL .
17 Şi am luat cele două table şi le-am aruncat din amândouă
mâinile mele şi le-am spart înaintea ochilor voştri .
18 Şi m-am prosternat înaintea DOMNULUI, ca întâia dată,
patruzeci  de  zile  şi  patruzeci  de  nopţi,  nici  nu  am  mâncat
pâine,  nici  nu  am  băut  apă,  din  cauza  tuturor  păcatelor
voastre pe care le-aţi păcătuit, făcând ce este stricat înaintea
ochilor DOMNULUI, ca să îl provocaţi la mânie .
19  Pentru  că  m-am  temut  de  mânia  şi  de  furia  aprinsă  cu
care  s-a  înfuriat  DOMNUL  împotriva  voastră  să  vă  nimi-
cească . Dar DOMNUL mi-a dat ascultare şi în timpul acela .
20 Şi DOMNUL s-a mâniat pe Aaron, ca să îl nimicească, dar
m-am rugat şi pentru Aaron în acelaşi timp .
21 Şi am luat păcatul vostru, viţelul pe care l-aţi făcut, şi l-am
ars în foc şi l-am zdrobit foarte mărunt, până a fost mărunt

123

Deuteronom  11

ca praful; şi i-am aruncat praful în pârâul care cobora din
munte .
22 Şi la Tabera şi la Masa şi la Chibrot-Hataava, aţi provocat
la furie pe DOMNUL .
23  De  asemenea  când  v-a  trimis  DOMNUL  de  la  Cades-
Barnea,  spunând:  Urcaţi-vă  şi  stăpâniţi  ţara  pe  care  v-am
dat-o, atunci v-aţi răzvrătit împotriva poruncii DOMNULUI
Dumnezeul vostru  şi  nu l-aţi crezut şi nu aţi dat ascultare
vocii lui .
24 Aţi fost răzvrătiţi împotriva DOMNULUI din ziua în care
v-am cunoscut .
25 Astfel m-am prosternat înaintea DOMNULUI patruzeci de
zile şi patruzeci de nopţi, cum m-am prosternat prima dată,
pentru că DOMNUL a spus că voieşte să vă nimicească .
26 M-am rugat de aceea  DOMNULUI şi am spus: Doamne
Dumnezeule,  nu  nimici  poporul  tău  şi  moştenirea  ta,  pe
care ai răscumpărat-o prin măreţia ta, pe care l-ai scos din
Egipt cu mână tare .
27 Aminteşte-ţi de servitorii tăi, Avraam, Isaac şi Iacob; nu
privi la încăpăţânarea acestui popor, nici la stricăciunea lui,
nici la păcatul lui;
28 Ca nu cumva ţara din care ne-ai scos să spună: Pentru că
DOMNUL nu a fost în stare să îi ducă în ţara pe care le-a pro-
mis-o şi pentru că i-a urât, i-a scos ca să îi ucidă în pustiu .
29  Totuşi  ei  sunt  poporul  tău  şi  moştenirea  ta,  pe  care  ai
scos-o prin puterea ta cea mare şi prin braţul tău cel întins .

CApitoLuL 10

tine, decât să te temi de DOMNUL Dumnezeul tău, să umbli
în  toate  căile  lui  şi  să  îl  iubeşti  şi  să  serveşti  DOMNULUI
Dumnezeul tău cu toată inima ta şi cu tot sufletul tău,
13 Să păzeşti poruncile DOMNULUI şi statutele lui, pe care ţi
le poruncesc astăzi, pentru binele tău?
14  Iată,  cerul  şi  cerul  cerurilor  sunt  ale  DOMNULUI
Dumnezeul tău, pământul de asemenea, cu tot ce este pe el!
15 Totuşi  DOMNUL a avut desfătare în taţii tăi ca să îi iu-
bească şi a ales sămânţa lor după ei, adică pe voi, mai mult
decât toate popoarele, ca în această zi .
16 Circumcideţi de aceea prepuţul inimii voastre şi nu mai
fiţi îndărătnici .
17 Pentru că DOMNUL Dumnezeul vostru este Dumnezeul
dumnezeilor  şi  DOMNUL  domnilor,  un  Dumnezeu  mare,
puternic şi înfricoşător, care nu părtineşte după înfăţişare,
nici nu ia mită,
18 El face judecată celui fără tată şi văduvei şi iubeşte pe stră-
in, dându-i hrană şi îmbrăcăminte .
19 Iubiţi de aceea pe străin, pentru că aţi fost străini în ţara
Egiptului .
20 Să te temi de DOMNUL Dumnezeul tău, lui să îi serveşti
şi de el să te alipeşti şi să juri pe numele lui .
21 El este lauda ta şi el este Dumnezeul tău, care a făcut pen-
tru tine aceste lucruri mari şi înfricoşătoare pe care ţi le-au
văzut ochii .
22 Taţii tăi au coborât în Egipt cu şaptezeci de persoane; şi
acum DOMNUL Dumnezeul tău te-a făcut o mulţime ca ste-
lele cerului .

ÎN timpul acela DOMNUL mi-a spus: Ciopleşte-ţi două ta-

ble de piatră ca cele dintâi şi urcă-te la mine pe munte şi

fă-ţi un chivot de lemn .
2 Şi eu voi scrie pe table cuvintele care erau pe primele table
pe care le-ai spart, iar tu să le pui în chivot .
3 Şi am făcut un chivot din lemn de salcâm şi am cioplit două
table de piatră ca cele dintâi şi am urcat pe munte, având cele
două table în mâna mea .
4 Şi a scris pe table, conform cu prima scriere, cele zece po-
runci, pe care le-a vorbit DOMNUL către voi pe munte, din
mijlocul focului, în ziua adunării, şi DOMNUL mi le-a dat .
5 Şi m-am întors şi am coborât de pe munte şi am pus tablele
în chivotul pe care l-am făcut; şi ele sunt acolo, precum mi-a
poruncit DOMNUL .
6 Şi copiii lui Israel au început călătoria de la Beerotul copi-
ilor lui Iaacan la Mosera; acolo a murit Aaron şi acolo a fost
îngropat; şi Eleazar, fiul său, a servit în locul său în serviciul
preotului .
7 De aici au început călătoria la Gudgoda; şi de la Gudgoda
la Iotbat, o ţară cu râuri de apă .
8  În  timpul  acela  DOMNUL  a  separat  tribul  lui  Levi,  să
poarte chivotul legământului DOMNULUI, să stea înaintea
DOMNULUI ca să îi servească şi să binecuvânteze în numele
lui, până în această zi .
9  De  aceea  Levi  nu  are  nici  parte  nici  moştenire  cu  fraţii
săi; DOMNUL este moştenirea lui, conform cu ce i-a promis
DOMNUL Dumnezeul tău .
10 Şi am stat pe munte, ca şi prima dată, patruzeci de zile şi
patruzeci de nopţi; şi DOMNUL mi-a dat ascultare şi atunci,
şi DOMNUL nu a voit să te nimicească .
11 Şi DOMNUL mi-a spus: Ridică-te, începe-ţi călătoria îna-
intea poporului, ca să intre şi să stăpânească ţara, pe care am
jurat-o taţilor lor că le-o voi da .
12 ¶ Şi acum, Israele, ce cere DOMNUL Dumnezeul tău de la

CApitoLuL 11

DE aceea să iubeşti pe DOMNUL Dumnezeul tău şi să pă-

zeşti întotdeauna însărcinarea lui şi statutele lui şi jude-

căţile lui şi poruncile lui .
2 Şi să cunoaşteţi astăzi, pentru că nu vorbesc cu copiii voştri
care nu au cunoscut şi care nu au văzut pedeapsa DOMNULUI
Dumnezeul vostru, măreţia sa, mâna sa cea tare şi braţul său
cel întins,
3 Şi miracolele sale şi faptele sale, pe care le-a făcut în mij-
locul  Egiptului  lui  Faraon,  împăratul  Egiptului,  şi  întregii
lui ţări;
4 Şi ce a făcut el armatei Egiptului, cailor lor şi carelor lor;
cum a făcut ca apa Mării Roşii să îi potopească, pe când vă
urmăreau, şi cum DOMNUL i-a nimicit până în această zi;
5  Şi  ce  v-a  făcut  în  pustiu,  până  când  aţi  ajuns  în  locul
acesta;
6 Şi ce a făcut lui Datan şi lui Abiram, copiii lui Eliab, fiul
lui Ruben, cum pământul şi-a deschis gura şi i-a înghiţit cu
familiile lor şi cu corturile lor şi cu tot ce aveau, în mijlocul
întregului Israel,
7  Dar  ochii  voştri  au  văzut  toate  faptele  cele  mari  ale
DOMNULUI, pe care el le-a făcut .
8 ¶ De aceea să păziţi toate poruncile pe care vi le poruncesc
astăzi, ca să fiţi tari şi să intraţi şi să stăpâniţi ţara în care
mergeţi să o stăpâniţi;
9 Şi ca să vă lungiţi zilele în ţara, pe care DOMNUL a jurat
taţilor voştri să o dea, lor şi seminţei lor, ţară în care curge
lapte şi miere .
10 Pentru că ţara în care intri să o stăpâneşti, nu este ca ţara
Egiptului,  din  care  aţi  ieşit,  unde  îţi  semănai  sămânţa  şi  o
udai cu piciorul tău, ca pe o grădină de zarzavaturi,
11 Ci ţara în care mergeţi să o stăpâniţi, este o ţară cu dealuri
şi văi şi care bea apă din ploaia cerului,

124

Deuteronom  12

12 O ţară de care îngrijeşte DOMNUL Dumnezeul tău, ochii
DOMNULUI Dumnezeul tău sunt întotdeauna asupra ei, de
la începutul anului până la sfârşitul anului .
13 Şi se va întâmpla, dacă veţi da ascultare cu atenţie la po-
runcile  mele,  pe  care  vi  le  poruncesc  astăzi,  să  îl  iubiţi  pe
DOMNUL Dumnezeul vostru şi să îi serviţi cu toată inima
voastră şi cu tot sufletul vostru,
14 Că eu voi da ţării voastre ploaie la timpul ei, ploaia tim-
purie şi ploaia târzie; ca să îţi strângi grânele tale şi vinul tău
şi untdelemnul tău .
15 Şi voi trimite iarbă pe câmpul tău pentru vitele tale şi vei
mânca şi te vei sătura .
16 Luaţi seama ca inima voastră să nu se înşele şi să vă aba-
teţi şi să serviţi altor dumnezei şi să vă închinaţi lor;
17 Şi atunci să se aprindă furia DOMNULUI împotriva voas-
tră şi să închidă cerul, ca să nu fie ploaie şi ca pământul să
nu îşi dea rodul lui şi să pieriţi repede din ţara cea bună pe
care v-o dă DOMNUL .
18  ¶  De  aceea  să  puneţi  aceste  cuvinte  ale  mele  în  inima
voastră şi în sufletul vostru şi să le legaţi ca semn pe mâna
voastră şi să vă fie ca fruntarii între ochi .
19 Şi să le daţi copiilor voştri, vorbind despre ele când şezi
în casa ta şi când mergi pe drum şi când te culci şi când te
scoli .
20 Şi să le scrii pe uşorii casei tale şi pe porţile tale,
21 Ca zilele voastre şi zilele copiilor voştri să fie înmulţite cât
zilele cerului deasupra pământului în ţara, pe care a jurat-o
DOMNUL către taţii voştri, că le-o va da .
22 Pentru că, dacă veţi păzi cu atenţie toate aceste porunci
pe care vi le poruncesc, să le împliniţi, să iubiţi pe DOMNUL
Dumnezeul vostru, să umblaţi în toate căile lui şi să vă ali-
piţi de el,
23 Atunci DOMNUL va alunga toate aceste naţiuni dinain-
tea voastră şi veţi stăpâni naţiuni mai mari şi mai puternice
decât voi .
24 Fiecare loc unde va călca talpa piciorului vostru va fi al
vostru, ţinutul vostru va fi de la pustiu şi Liban, de la râu,
râul Eufrat, până la marea cea mai îndepărtată .
25 Nimeni nu va fi în stare să stea înaintea voastră, DOMNUL
Dumnezeul  vostru  va  pune  teama  de  voi  şi  groaza  de  voi
peste toată ţara pe care o veţi călca, precum v-a spus el .
26 ¶ Iată, vă pun înainte astăzi şi binecuvântare şi blestem;
27 Binecuvântare, dacă veţi asculta de poruncile DOMNULUI
Dumnezeul vostru, pe care vi le poruncesc astăzi;
28 Şi blestem, dacă nu veţi asculta de poruncile DOMNULUI
Dumnezeul vostru, ci vă veţi abate de la calea pe care v-o po-
runcesc astăzi, pentru a merge după alţi dumnezei, pe care
nu i-aţi cunoscut .
29 Şi se va întâmpla, când DOMNUL Dumnezeul tău te va
fi dus în ţara în care intri ca să o stăpâneşti, că vei pune bi-
necuvântarea pe muntele Garizim şi blestemul pe muntele
Ebal .
30  Nu  sunt  ei  dincolo  de  Iordan,  lângă  calea  unde  soarele
apune, în ţara canaaniţilor, care locuiesc în câmpie în drep-
tul Ghilgalului, lângă câmpiile lui More?
31 Pentru că veţi trece Iordanul ca să intraţi şi să stăpâniţi
ţara  pe  care  v-o  dă  DOMNUL  Dumnezeul  vostru;  şi  o  veţi
stăpâni şi veţi locui în ea .
32 Şi să luaţi seama să împliniţi toate statutele şi judecăţile pe
care vi le pun astăzi înainte .

CApitoLuL 12

ACESTEA  sunt  statutele  şi  judecăţile  de  care  să  luaţi

seama să le împliniţi în ţara pe care ţi-o dă DOMNUL
Dumnezeul taţilor tăi, ca să o stăpâneşti, în toate zilele cât
veţi trăi pe pământ .
2 Să nimiciţi cu desăvârşire toate locurile unde naţiunile pe
care le veţi stăpâni au servit dumnezeilor lor, pe munţii cei
înalţi şi pe dealuri şi sub orice pom verde,
3 Şi să le dărâmaţi altarele şi să le sfărâmaţi stâlpii şi să le
ardeţi cu foc dumbrăvile şi să retezaţi chipurile cioplite ale
dumnezeilor lor şi să le nimiciţi numele din acel loc .
4 Voi să nu faceţi astfel DOMNULUI Dumnezeul vostru!
5 ¶ Ci la locul pe care îl va alege DOMNUL Dumnezeul vos-
tru dintre toate triburile voastre, ca să îşi pună numele acolo,
adică la locuinţa lui, să căutaţi; şi acolo să veniţi,
6 Şi acolo să aduceţi ofrandele voastre arse şi sacrificiile voas-
tre şi zeciuielile voastre şi ofrandele legănate ale mâinii voas-
tre şi promisiunile voastre şi ofrandele voastre de bunăvoie
şi întâii născuţi din cirezile voastre şi din turmele voastre .
7 Şi acolo să mâncaţi înaintea DOMNULUI Dumnezeul vos-
tru  şi  să  vă  bucuraţi  de  tot  ce  vă  atinge  mâna,  voi  şi  case-
le voastre, în care te-a binecuvântat DOMNUL Dumnezeul
tău .
8 Să nu faceţi precum facem noi aici, astăzi, fiecare tot ce este
drept înaintea ochilor săi .
9 Pentru că nu aţi ajuns încă la odihna şi la moştenirea pe
care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău .
10 Dar după ce veţi trece Iordanul şi veţi locui în ţara pe care
DOMNUL Dumnezeul vostru v-o dă să o moşteniţi şi după
ce vă va da odihnă din partea tuturor duşmanilor voştri de
jur-împrejur, astfel încât să locuiţi în linişte,
11 Atunci va fi un loc pe care îl va alege DOMNUL Dumnezeul
vostru,  ca  să  facă  să  locuiască  numele  său  acolo;  acolo  să
aduceţi tot ce vă poruncesc; ofrandele voastre arse şi sacrifi-
ciile voastre, zeciuielile voastre şi ofranda ridicată a mâinii
voastre şi toate promisiunile voastre alese pe care le promi-
teţi DOMNULUI,
12 Şi să vă bucuraţi înaintea DOMNULUI Dumnezeul vos-
tru, voi şi fiii voştri şi fiicele voastre şi robii voştri şi roabele
voastre şi levitul care este înăuntrul porţilor voastre, pentru
că el nu are nici parte nici moştenire cu voi .
13 Ia seama la tine însuţi să nu aduci ofrandele tale arse în
orice loc pe care îl vezi,
14 Ci în locul pe care îl va alege DOMNUL într-unul din tri-
burile tale, acolo să aduci ofrandele tale arse şi acolo să faci
tot ce îţi poruncesc eu .
15 Totuşi, poţi să înjunghii şi să mănânci carne în toate por-
ţile tale, după tot ce pofteşte sufletul tău, conform cu binecu-
vântarea DOMNULUI Dumnezeul tău, pe care ţi-a dat-o, cel
necurat şi cel curat pot să mănânce din ea, ca din căprioară
şi din cerb .
16 Numai să nu mâncaţi sângele; să îl vărsaţi pe pământ ca
apa .
17 Nu poţi să mănânci înăuntrul porţilor tale zeciuiala grâu-
lui tău, sau a vinului tău, sau a untdelemnului tău, sau întâii
născuţi  din  cirezile  tale  sau  din  turma  ta,  nici  vreuna  din
promisiunile pe care le promiţi, nici ofrandele tale de bună-
voie, nici ofranda ridicată a mâinii tale,
18 Ci trebuie să le mănânci înaintea DOMNULUI Dumnezeul
tău în locul pe care îl va alege DOMNUL Dumnezeul tău, tu
şi fiul tău şi fiica ta şi servitorul tău şi servitoarea ta şi levi-
tul care este înăuntrul porţilor tale; şi să te bucuri înaintea

125

Deuteronom  14

DOMNULUI Dumnezeul tău de toate lucrurile pe care îţi vei
fi pus mâinile .
19 Ia seama la tine însuţi să nu îl părăseşti pe levit cât timp
trăieşti pe pământ .
20 Când DOMNUL Dumnezeul tău îţi va lărgi hotarul, pre-
cum ţi-a promis, şi vei spune: Carne doresc să mănânc, fi-
indcă  sufletul  tău  tânjeşte  să  mănânce  carne,  poţi  să  mă-
nânci carne, după tot ce pofteşte sufletul tău .
21 Dacă locul pe care l-a ales DOMNUL Dumnezeul tău ca
să îşi pună numele acolo, este prea departe de tine, atunci să
înjunghii din cireada ta şi din turma ta, pe care ţi le-a dat
DOMNUL, precum ţi-am poruncit, şi să mănânci în porţile
tale după tot ce pofteşte sufletul tău .
22 Precum se mănâncă şi căprioara şi cerbul, astfel să mă-
nânci din ele, cel necurat şi cel curat să mănânce deopotrivă
din ele .
23 Numai asigură-te că nu mănânci sângele; pentru că sân-
gele este viaţa; şi să nu mănânci viaţa cu carnea .
24 Să nu îl mănânci; să îl verşi pe pământ ca apa .
25 Să nu îl mănânci, ca să îţi fie bine ţie şi copiilor tăi după tine,
când vei face ce este drept înaintea ochilor DOMNULUI .
26 Ci să iei cele sfinte ale tale pe care le ai şi promisiunile tale
şi să mergi la locul pe care îl va alege DOMNUL,
27 Şi să oferi ofrandele tale arse, carnea şi sângele, pe altarul
DOMNULUI  Dumnezeul  tău;  şi  sângele  sacrificiilor  tale  să
fie vărsat pe altarul DOMNULUI Dumnezeul tău, iar carnea
să o mănânci .
28 Ia aminte şi ascultă toate aceste cuvinte pe care ţi le po-
runcesc, ca să îţi fie bine, ţie şi copiilor tăi după tine pentru
totdeauna, când vei face ce este bine şi drept înaintea ochilor
DOMNULUI Dumnezeul tău .
29  Când  DOMNUL  Dumnezeul  tău  va  stârpi  dinaintea  ta
naţiunile  la  care  mergi  să  le  stăpâneşti  şi  să  le  alungi  şi  să
locuieşti în ţara lor,
30 Ia seama la tine însuţi să nu fii prins în cursă urmându-
le  lor,  după  ce  vor  fi  nimicite  dinaintea  ta;  şi  să  nu  întrebi
de dumnezeii lor, spunând: Cum au servit naţiunile acestea
dumnezeilor lor? Tot astfel voi face şi eu .
31 Tu să nu faci astfel DOMNULUI Dumnezeul tău, pentru
că tot ce este urâciune înaintea DOMNULUI, ce urăşte el, ei
au făcut dumnezeilor lor; căci chiar pe fiii lor şi pe fiicele lor
i-au ars în foc pentru dumnezeii lor .
32 Luaţi seama să faceţi orice lucru vă poruncesc, să nu adă-
ugaţi la el, nici să nu scădeţi din el .

CApitoLuL 13

DACă se ridică printre voi un profet sau un visător de

vise şi îţi dă un semn sau o minune,

2 Şi se întâmplă semnul sau minunea despre care ţi-a vorbit,
spunând: Să mergem după alţi dumnezei, pe care nu i-ai cu-
noscut şi să le servim,
3 Să nu dai ascultare la cuvintele acelui profet sau acelui vi-
sător de vise, pentru că DOMNUL Dumnezeul vostru vă în-
cearcă, pentru a şti dacă îl iubiţi pe  DOMNUL Dumnezeul
vostru cu toată inima voastră şi cu tot sufletul vostru .
4 Voi să umblaţi după DOMNUL Dumnezeul vostru şi să vă
temeţi de el şi să păziţi poruncile lui şi să ascultaţi de vocea
lui şi să îi serviţi şi să vă alipiţi de el .
5 Şi acel profet, sau acel visător de vise să fie ucis, deoarece a
vorbit ca să vă întoarcă de la DOMNUL Dumnezeul vostru,
care v-a scos din ţara Egiptului şi v-a răscumpărat din casa
robiei,  ca  să  te  depărteze  de  pe  calea  pe  care  ţi-a  poruncit

DOMNUL Dumnezeul tău să umbli pe ea . Astfel să îndepăr-
tezi răul din mijlocul tău .
6 ¶ Dacă fratele tău, fiul mamei tale sau fiul tău sau fiica ta
sau soţia sânului tău sau prietenul tău, care îţi este ca sufle-
tul tău, te ademeneşte în secret, spunând: Să mergem şi să
servim altor dumnezei, pe care nu i-ai cunoscut nici tu, nici
taţii tăi;
7  Adică,  dintre  dumnezeii  poporului  care  este  împrejurul
vostru, aproape de tine sau departe de tine, de la o margine a
pământului chiar până la cealaltă margine a pământului;
8 Să nu te învoieşti cu el şi să nu îi dai ascultare; nici ochiul
tău să nu îl compătimească, nici să nu îl cruţi, nici să nu îl
ascunzi,
9 Ci să îl ucizi; mâna ta să fie cea dintâi asupra lui ca să îl
ucizi şi pe urmă mâna întregului popor .
10 Şi să îl ucizi cu pietre, ca să moară; pentru că a căutat să
te îndepărteze de la DOMNUL Dumnezeul tău, care te-a scos
din ţara Egiptului, din casa robiei .
11 Şi tot Israelul să audă şi să se teamă şi să nu mai facă astfel
de stricăciune, ca aceasta, printre voi .
12 ¶ Dacă într-una din cetăţile tale, pe care ţi le dă DOMNUL
Dumnezeul tău, ca să locuieşti acolo, vei auzi spunându-se:
13  Anumiţi  oameni,  copiii  lui  Belial,  au  ieşit  din  mijlocul
vostru şi au atras pe locuitorii cetăţii lor, spunând: Să mer-
gem şi să servim altor dumnezei, pe care nu i-aţi cunoscut;
14 Atunci să întrebi şi să faci cercetare şi să întrebi cu dea-
mănuntul; şi, iată, dacă este adevărat şi lucrul este sigur, că
această urâciune s-a făcut printre voi,
15 Să loveşti pe locuitorii acelei cetăţi cu ascuţişul sabiei, dis-
trugând-o în întregime şi tot ce este în ea şi vitele ei, cu as-
cuţişul săbiei .
16 Şi să aduni toată prada ei în mijlocul străzii ei şi să arzi cu
foc cetatea şi toată prada ei în întregime, pentru DOMNUL
Dumnezeul tău şi ea să fie o movilă pentru totdeauna; să nu
se mai clădească din nou .
17 Şi nimic din lucrul blestemat să nu se lipească de mâna ta,
ca DOMNUL să se întoarcă din încrâncenarea furiei sale şi să
îţi arate milă şi să aibă compasiune de tine şi să te înmulţeas-
că, precum a jurat taţilor tăi;
18 Când vei da ascultare la vocea DOMNULUI Dumnezeul
tău,  ca  să  păzeşti  toate  poruncile  lui  pe  care  ţi  le  porun-
cesc  astăzi,  ca  să  faci  ce  este  drept  în  ochii  DOMNULUI
Dumnezeul tău .

CApitoLuL 14

VOI sunteţi copiii DOMNULUI Dumnezeul vostru, să nu

vă faceţi tăieturi, nici să nu faceţi chelie între ochi pen-

tru un mort .
2  Pentru  că  tu  eşti  un  popor  sfânt  pentru  DOMNUL
Dumnezeul tău şi pe tine te-a ales să îi fii un popor special,
mai mult decât toate naţiunile care sunt pe faţa pământului .
3 Să nu mănânci nici un lucru urâcios .
4 Acestea sunt animalele pe care să le mănânci: boul, oaia
şi capra,
5 Cerbul şi căprioara şi antilopa şi capra sălbatică şi capra de
munte şi boul sălbatic şi gazela .
6 Şi fiecare animal care are copita despicată şi piciorul com-
plet despărţit în două copite şi care rumegă, pe acestea să le
mâncaţi .
7 Totuşi pe acestea să nu le mâncaţi din cele care rumegă şi
din cele care au copita despicată: cămila şi iepurele de câmp
şi  iepurele  de  stâncă,  pentru  că  rumegă,  dar  nu  au  copita

126

Deuteronom  15

despicată, ele vă sunt necurate .
8 Şi porcul vă este necurat, pentru că are copita despicată,
dar nu rumegă; să nu mâncaţi din carnea lor, nici să nu vă
atingeţi de trupul lor mort .
9  Pe  acestea  să  le  mâncaţi  dintre  toate  câte  sunt  în  ape:  să
mâncaţi tot ce are aripioare şi solzi,
10  Şi  orice  nu  are  aripioare  şi  solzi  să  nu  mâncaţi;  vă  sunt
necurate .
11 Din toate păsările curate să mâncaţi .
12 Dar acestea sunt cele din care să nu mâncaţi: acvila şi vul-
turul bărbos şi vulturul pescar;
13 Şi şoimul şi uliul şi vulturul după felul său;
14 Şi orice corb după felul său;
15 Şi bufniţa şi şoimul de noapte şi cucul şi şoimul după felul
său;
16 Şi cucuveaua şi bufniţa mare şi lebăda;
17 Şi pelicanul şi vulturul egiptean şi cormoranul;
18 Şi barza şi stârcul după felul său şi nagâţul şi liliacul .
19 Şi orice târâtoare care zboară vă este necurată; să nu se
mănânce .
20 Dar din toate păsările curate puteţi să mâncaţi .
21 Să nu mâncaţi din nimic ce moare de la sine; să îl dai stră-
inului care este înăuntrul porţilor tale, ca să îl mănânce sau
să îl vinzi unui străin; pentru că tu eşti un popor sfânt pen-
tru DOMNUL Dumnezeul tău . Să nu fierbi un ied în laptele
mamei sale .
22  ¶  Să  dai  cu  adevărat  zeciuială  din  tot  venitul  seminţei
tale, pe care câmpul tău îl dă an de an .
23  Şi  să  mănânci  înaintea  DOMNULUI  Dumnezeul  tău,  în
locul pe care îl va alege el să îşi pună numele acolo, zeciuiala
din grânele tale, din vinul tău şi din untdelemnul tău şi întâ-
ii născuţi din cirezile tale şi din turmele tale; ca să înveţi să te
temi de DOMNUL Dumnezeul tău în toate zilele .
24  Şi  dacă  este  prea  lung  drumul  pentru  tine,  astfel  încât
nu le poţi duce, sau dacă locul pe care îl va alege DOMNUL
Dumnezeul tău, să îşi pună numele acolo, va fi prea departe
de tine, când te va binecuvânta DOMNUL Dumnezeul tău,
25 Atunci să le schimbi în bani şi banii să îi legi în mâna ta
şi să mergi la locul pe care îl va alege DOMNUL Dumnezeul
tău .
26 Şi să dai acei bani pentru tot ce îţi pofteşte sufletul, pentru
boi,  sau  pentru  oi,  pentru  vin  sau  pentru  băutură  tare  sau
pentru orice îţi doreşte sufletul; şi să mănânci acolo înaintea
DOMNULUI Dumnezeul tău şi să te bucuri, tu şi casa ta,
27 Şi să nu îl părăseşti pe levitul care este înăuntrul porţilor
tale, pentru că el nu are nici parte nici moştenire cu tine .
28 La sfârşitul a trei ani să scoţi toată zeciuiala venitului tău
din anul acela şi să o pui înăuntrul porţilor tale .
29  Şi  să  vină  levitul,  (pentru  că  el  nu  are  nici  parte  nici
moştenire cu tine) şi străinul şi cel fără tată şi văduva, care
sunt înăuntrul porţilor tale, şi să mănânce şi să se sature; ca
DOMNUL  Dumnezeul  tău  să  te  binecuvânteze  în  toată  lu-
crarea mâinii tale pe care o faci .

CApitoLuL 15

LA sfârşitul fiecăror şapte ani să faci o scutire .

2  Şi  astfel  să  fie  scutirea:  Fiecare  creditor,  care  împru-
mută ceva aproapelui său, să îl scutească; să nu îl revendice
de la aproapele lui sau de la fratele lui, pentru că aceasta este
numită scutirea DOMNULUI .
3 De la străin poţi să revendici, dar mâna ta să scutească ceea
ce este al tău la fratele tău;

4  Numai  când  nu  va  fi  la  tine  nici  un  sărac,  pentru  că
DOMNUL  te  va  binecuvânta  mult  în  ţara,  pe  care  ţi-o  dă
DOMNUL Dumnezeul tău ca moştenire, ca să o stăpâneşti,
5 Numai dacă vei da ascultare cu atenţie la vocea DOMNULUI
Dumnezeul tău, ca să iei seama să împlineşti toate aceste po-
runci pe care ţi le poruncesc astăzi .
6  Pentru  că  DOMNUL  Dumnezeul  tău  te  va  binecuvânta,
precum ţi-a promis şi vei da cu împrumut multor naţiuni,
dar tu nu vei lua cu împrumut; şi tu vei stăpâni peste multe
naţiuni, dar ele nu vor stăpâni peste tine .
7 Dacă este printre voi un sărac, unul dintre fraţii tăi înăun-
trul oricăreia dintre porţile tale din ţara ta, pe care ţi-o dă
DOMNUL Dumnezeul tău, să nu îţi împietreşti inima nici să
nu îţi închizi mâna spre fratele tău sărac,
8 Ci să îţi deschizi larg mâna spre el şi să îl împrumuţi, într-
adevăr, suficient pentru nevoia lui, în care duce lipsă .
9 Ia seama să nu fie un gând în inima ta stricată, spunând:
Se apropie anul al şaptelea, anul scutirii; şi ochiul tău să fie
rău împotriva fratelui tău sărac şi să nu îi dai nimic, iar el să
strige împotriva ta către DOMNUL şi să îţi fie păcat .
10 Să îi dai, într-adevăr, şi inima ta să nu fie mâhnită când
îi dai, căci pentru lucrul acesta te va binecuvânta DOMNUL
Dumnezeul  tău  în  toate  lucrările  tale  şi  peste  tot  ce  îţi  vei
pune mâna .
11 Pentru că săracii nu vor lipsi niciodată din ţara ta, de ace-
ea îţi poruncesc, spunând: Să îţi deschizi mâna larg faţă de
fratele  tău,  faţă  de  săracul  tău  şi  faţă  de  nevoiaşul  tău  din
ţara ta .
12 ¶ Şi dacă fratele tău, un evreu sau o evreică, ţi se vinde ţie
şi îţi serveşte şase ani, atunci în anul al şaptelea să îl laşi să
plece liber de la tine .
13 Şi, când îl laşi să plece liber de la tine, să nu îl laşi să plece
cu mâna goală,
14  Să  îl  aprovizionezi  cu  dărnicie  din  turma  ta  şi  din  aria
ta şi din teascul tău, din tot ce te-a binecuvântat DOMNUL
Dumnezeul tău, să îi dai .
15 Şi să îţi aduci aminte că ai fost rob în ţara Egiptului şi că
DOMNUL Dumnezeul tău te-a răscumpărat; de aceea îţi po-
runcesc acest lucru astăzi .
16 Şi să fie astfel, dacă el îţi spune: Nu voi ieşi de la tine, fi-
indcă te iubeşte pe tine şi casa ta, pentru că îi este bine cu
tine;
17 Atunci să iei o sulă şi să o împungi prin urechea lui la uşă
şi să îţi fie servitor pentru totdeauna . Şi la fel să faci şi servi-
toarei tale .
18 Să nu îţi pară greu, când îl laşi să plece liber de la tine;
pentru că, servindu-ţi şase ani, ţi-a fost dublul muncii unui
servitor plătit; şi DOMNUL Dumnezeul tău te va binecuvân-
ta în tot ce faci .
19 ¶ Să sfinţeşti pentru DOMNUL Dumnezeul tău pe toţi în-
tâii-născuţi de parte bărbătească din cireada ta şi din turma
ta, să nu faci nici o lucrare cu întâiul-născut al taurului tău,
nici să nu tunzi pe întâiul-născut al oii tale .
20  Să  îl  mănânci  înaintea  DOMNULUI  Dumnezeul  tău  an
după an, tu şi casa ta, în locul pe care îl va alege DOMNUL .
21  Iar  dacă  este  vreun  cusur  în  el,  dacă  este  şchiop  sau
orb  sau  are  orice  cusur  rău,  să  nu  îl  sacrifici  DOMNULUI
Dumnezeul tău .
22  Să  îl  mănânci  înăuntrul  porţilor  tale,  cel  necurat  şi  cel
curat deopotrivă, ca şi din căprioară şi din cerb .
23 Numai să nu mănânci sângele lui; să îl verşi pe pământ,
ca apa .

127

Deuteronom  17

CApitoLuL 16

ŢINE luna Abib şi ţine paştele DOMNULUI Dumnezeul

tău,  pentru  că  în  luna  Abib  te-a  scos  DOMNUL

Dumnezeul tău din Egipt, noaptea .
2 Să sacrifici de aceea paştele DOMNULUI Dumnezeul tău,
din cireadă şi din turmă, în locul pe care îl va alege DOMNUL
Dumnezeul tău, ca să îşi pună numele său acolo .
3 Să nu mănânci pâine dospită cu acesta; şapte zile să îl mă-
nânci cu azime, pâinea chinuirii; pentru că ai ieşit în grabă
din ţara Egiptului, ca să îţi aminteşti de ziua când ai ieşit din
ţara Egiptului în toate zilele vieţii tale .
4  Şi  şapte  zile  să  nu  se  vadă  pâine  dospită  la  tine,  în  toate
hotarele tale; nici din carnea pe care o sacrifici seara, în cea
dintâi zi, să nu îţi rămână toată noaptea până dimineaţa .
5 Nu poţi sacrifica paştele în oricare din porţile tale, pe care
ţi le dă DOMNUL Dumnezeul tău,
6 Ci la locul pe care îl va alege DOMNUL Dumnezeul tău să
îşi pună numele său în el, acolo să sacrifici paştele, seara, la
apusul soarelui, pe timpul când ai ieşit din Egipt .
7 Şi să frigi şi să mănânci în locul pe care îl va alege DOMNUL
Dumnezeul tău şi dimineaţa să te întorci şi să te duci la cor-
turile tale .
8 Şase zile să mănânci azime, iar în ziua a şaptea să fie o adu-
nare solemnă pentru  DOMNUL Dumnezeul tău; să nu faci
nici o lucrare în ea .
9 Să îţi numeri şapte săptămâni; să începi să numeri cele şap-
te săptămâni de când începi să pui secera în grâne .
10  Şi  să  ţii  sărbătoarea  săptămânilor  pentru  DOMNUL
Dumnezeul  tău,  cu  un  tribut  al  unei  ofrande  de  bunăvoie
din mâna ta, pe care să îl dai DOMNULUI precum te va fi bi-
necuvântat DOMNUL Dumnezeul tău .
11 Şi să te bucuri înaintea DOMNULUI Dumnezeul tău, tu
şi fiul tău şi fiica ta şi servitorul tău şi servitoarea ta, şi le-
vitul  care  este  înăuntrul  porţilor  tale  şi  străinul  şi  cel  fără
tată şi văduva, care sunt printre voi; în locul pe care l-a ales
DOMNUL Dumnezeul tău să îşi pună numele său acolo .
12 Şi să îţi aminteşti că ai fost rob în Egipt şi să ţii şi să îm-
plineşti aceste statute .
13 Să ţii sărbătoarea corturilor şapte zile, după ce vei fi adu-
nat grânele tale şi vinul tău,
14 Şi să te bucuri la sărbătoarea ta, tu şi fiul tău şi fiica ta şi
servitorul tău şi servitoarea ta şi levitul şi străinul şi cel fără
tată şi văduva, care sunt înăuntrul porţilor tale .
15  Şapte  zile  să  ţii  o  sărbătoare  solemnă  pentru  DOMNUL
Dumnezeul tău în locul pe care îl va alege DOMNUL, pentru
că DOMNUL Dumnezeul tău te va binecuvânta în tot venitul
tău  şi  în  toate  lucrările  mâinilor  tale,  ca  să  te  bucuri  într-
adevăr .
16 De trei ori pe an, toată partea ta bărbătească să se înfăţişe-
ze înaintea DOMNULUI Dumnezeul tău în locul pe care îl va
alege;  la  sărbătoarea  azimelor  şi  la  sărbătoarea  săptămâni-
lor şi la sărbătoarea corturilor şi să nu se înfăţişeze înaintea
DOMNULUI cu mâna goală;
17 Fiecare om să dea precum este în stare, conform binecu-
vântării pe care ţi-a dat-o DOMNUL Dumnezeul tău .
18  ¶  Să  îţi  pui  judecători  şi  administratori  în  toate  porţile
tale, pe care ţi le dă  DOMNUL Dumnezeul tău în triburile
tale, şi ei să judece poporul cu judecată dreaptă .
19 Să nu strâmbi judecata; să nu părtineşti după înfăţişare,
nici să nu iei mită; pentru că mita orbeşte ochii înţelepţilor
şi perverteşte cuvintele celor drepţi .
20 Să urmăreşti ceea ce este în întregime drept, ca să trăieşti

şi  să  stăpâneşti  ţara  pe  care  ţi-o  dă  DOMNUL  Dumnezeul
tău .
21  Să  nu  îţi  sădeşti  vreun  crâng  de  pomi  lângă  altarul
DOMNULUI Dumnezeul tău, pe care ţi-l vei face .
22 Nici să nu îţi ridici vreun idol, pe care îl urăşte DOMNUL
Dumnezeul tău .

CApitoLuL 17

Să nu sacrifici DOMNULUI Dumnezeul tău vreun taur sau

vreo oaie, în care să fie vreun cusur, sau vreun lucru rău;
pentru că este o urâciune înaintea DOMNULUI Dumnezeul
tău .
2 Dacă se găseşte printre voi, în vreuna din porţile tale, pe
care DOMNUL Dumnezeul tău ţi le dă, un bărbat sau o fe-
meie care a lucrat stricăciuni înaintea ochilor  DOMNULUI
Dumnezeul tău, încălcând legământul lui,
3 Şi care a mers şi a servit altor dumnezei şi li s-a închinat,
fie soarelui sau lunii sau vreunuia din oştirea cerului, ceea ce
nu am poruncit;
4 Şi ţi se va spune şi vei fi auzit, să cercetezi cu atenţie; şi,
iată, dacă este adevărat şi dacă lucrul este sigur, că s-a făcut
această urâciune în Israel,
5 Atunci să scoţi afară la porţile tale pe acel bărbat sau pe
acea  femeie  care  a  făcut  acest  lucru  stricat,  adică  pe  acel
bărbat sau pe acea femeie, şi să îi ucizi cu pietre până când
mor .
6 Din gura a doi martori, sau a trei martori, să fie ucis cel
care va fi demn de moarte; dar să nu fie ucis din gura unui
singur martor .
7 Mâinile martorilor să fie primele asupra lui ca să îl ucidă
şi după aceea mâinile întregului popor . Astfel să îndepărtezi
răul din mijlocul vostru .
8 ¶ Şi dacă se va ridica un lucru prea greu de judecat pentru
tine, între sânge şi sânge, între ceartă şi ceartă şi între lovitu-
ră şi lovitură, fiind cazuri de neînţelegere înăuntrul porţilor
tale, atunci să te ridici şi să te urci la locul pe care îl va alege
DOMNUL Dumnezeul tău .
9 Şi să vii la preoţi, la leviţi şi la judecătorul care va fi în acele
zile şi să întrebi; şi ei îţi vor arăta hotărârea de judecată,
10 Şi să faci conform hotărârii, pe care ţi-o vor arăta cei din
locul pe care îl va alege DOMNUL; şi să iei seama să faci toate
cele ce te vor instrui ei,
11 Să faci conform hotărârii legii care te vor învăţa ei şi con-
form judecăţii pe care ţi-o vor spune ei; să nu te abaţi nici la
dreapta, nici la stânga de la hotărârea pe care ţi-o vor spune
ei .
12  Şi  bărbatul  care  se  va  purta  cu  îngâmfare  şi  nu  va  da
ascultare  preotului  care  stă  să  servească  acolo  înaintea
DOMNULUI  Dumnezeul  tău,  sau  judecătorului,  chiar  băr-
batul acela să moară; şi să îndepărtezi răul din Israel .
13 Şi tot poporul să audă şi să se teamă şi să nu se mai poarte
cu mândrie .
14 ¶ După ce vei fi intrat în ţara pe care ţi-o dă  DOMNUL
Dumnezeul tău şi o vei stăpâni şi vei locui în ea şi vei spune:
Voi pune un împărat peste mine, asemenea tuturor naţiuni-
lor care sunt împrejurul meu;
15  Să  pui  împărat  peste  tine  pe  acela  pe  care  îl  va  alege
DOMNUL Dumnezeul tău, să pui împărat peste tine pe unul
dintre fraţii tăi; nu poţi să pui peste tine pe un străin, care
nu este fratele tău .
16 Numai să nu aibă mulţi cai; şi să nu facă pe popor să se în-
toarcă în Egipt, pentru a-şi înmulţi caii, văzând că DOMNUL

128

Deuteronom  19

v-a spus: Să nu vă mai întoarceţi pe acea cale .
17 Nici să nu aibă multe soţii, ca să nu i se abată inima; nici
să nu îşi înmulţească mult argint şi aur .
18 Şi va fi astfel: când şade pe tronul împărăţiei sale, să îşi
scrie o copie a acestei legi într-o carte, după cea care este în-
aintea preoţilor, a leviţilor .
19 Şi ea să fie cu el şi să citească din ea în toate zilele vieţii
sale, ca să înveţe să se teamă de DOMNUL Dumnezeul său,
ca să păzească toate cuvintele legii acesteia şi statutele aces-
tea, ca să le facă,
20 Ca să nu i se înalţe inima deasupra fraţilor săi şi să nu se
abată de la poruncă nici la dreapta, nici la stânga, pentru ca
să îşi prelungească zilele în împărăţia sa, el şi copiii lui, în
mijlocul lui Israel .

CApitoLuL 18

pREOŢII, leviţii şi tot tribul lui Levi nu vor avea nici par-

te, nici moştenire în Israel, ei să mănânce ofrandele prin

foc ale DOMNULUI care sunt şi moştenirea lui .
2 De aceea nu vor avea moştenire între fraţii lor, DOMNUL
este moştenirea lor, precum le-a spus .
3 Şi acesta să fie dreptul preoţilor de la popor, de la cei care
oferă un sacrificiu, fie bou fie oaie; să dea preotului spata şi
amândouă fălcile şi pântecele .
4 Primele roade de asemenea din grânele tale, din vinul tău
şi din untdelemnul tău şi primele din tunsul oilor tale, să le
dai lui .
5 Pentru că pe el l-a ales  DOMNUL Dumnezeul tău dintre
toate triburile tale să stea în picioare să servească în numele
DOMNULUI, el şi fiii săi pentru totdeauna .
6  Şi  dacă  vine  un  levit  din  oricare  din  porţile  tale  din  tot
Israelul, unde a locuit temporar şi vine cu toată dorinţa min-
ţii lui în locul pe care îl va alege DOMNUL,
7  Atunci  să  servească  în  numele  DOMNULUI  Dumnezeul
său, precum fac toţi fraţii săi leviţi, care stau în picioare aco-
lo înaintea DOMNULUI .
8  Ei  să  aibă  porţii  de  mâncat  deopotrivă,  pe  lângă  ceea  ce
vine din vânzarea averii sale părinteşti .
9  ¶  După  ce  vei  fi  intrat  în  ţara  pe  care  ţi-o  dă  DOMNUL
Dumnezeul tău, să nu te înveţi să faci după urâciunile acelor
naţiuni .
10 Să nu se găsească printre voi cineva care să facă pe fiul său
sau pe fiica sa, să treacă prin foc, sau care foloseşte ghicire,
sau prezicător al viitorului sau fermecător sau vrăjitoare,
11 Sau descântător, sau unul care consultă demonii, sau vră-
jitor, sau unul care cheamă morţii .
12  Pentru  că  toţi  cei  care  fac  aceste  lucruri  sunt  o  urâciu-
ne înaintea DOMNULUI şi pentru aceste urâciuni îi alungă
DOMNUL Dumnezeul tău dinaintea ta .
13 Tu să fii desăvârşit cu DOMNUL Dumnezeul tău .
14 Pentru că aceste naţiuni, pe care le vei stăpâni, au dat as-
cultare la prezicători ai viitorului şi la ghicitori, dar cât des-
pre  tine,  DOMNUL  Dumnezeul  tău  nu  ţi-a  permis  să  faci
astfel .
15  ¶  DOMNUL  Dumnezeul  tău  îţi  va  ridica  un  Profet  din
mijlocul  tău,  dintre  fraţii  tăi,  asemenea  mie,  lui  să  îi  daţi
ascultare;
16  Conform  cu  tot  ce  ai  dorit  de  la  DOMNUL  Dumnezeul
tău în Horeb, în ziua adunării, spunând: Să nu mai aud vo-
cea DOMNULUI Dumnezeul meu, nici să nu mai văd focul
acesta mare, ca să nu mor .
17 Şi DOMNUL mi-a spus: Bine au vorbit ce au vorbit .

18 Le voi ridica un Profet dintre fraţii lor, asemenea ţie şi voi
pune cuvintele mele în gura lui; şi el le va vorbi tot ce îi voi
porunci .
19  Şi  se  va  întâmpla,  că  oricui  nu  va  da  ascultare  cuvinte-
lor  mele,  pe  care  le  va  spune  el  în  numele  meu,  îi  voi  cere
socoteală .
20  Dar  profetul  care  s-ar  îngâmfa  să  vorbească  în  numele
meu  un  cuvânt,  pe  care  nu  l-am  poruncit  să  îl  vorbească
sau  care  va  vorbi  în  numele  altor  dumnezei,  acel  profet  să
moară .
21 Şi dacă spui în inima ta: Cum vom cunoaşte cuvântul pe
care nu l-a spus DOMNUL?
22 Când un profet vorbeşte în numele DOMNULUI şi lucrul
nu se împlineşte, nici nu se întâmplă, acela este cuvântul pe
care nu l-a vorbit DOMNUL; ci profetul l-a vorbit cu îngâm-
fare, să nu te temi de el .

CApitoLuL 19

DUPă ce DOMNUL Dumnezeul tău va stârpi naţiunile,

a căror ţară ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău, şi le vei

alunga şi vei locui în cetăţile lor şi în casele lor,
2 Să îţi separi trei cetăţi în mijlocul ţării tale, pe care ţi-o dă
DOMNUL Dumnezeul tău, ca să o stăpâneşti .
3 Să îţi pregăteşti o cale şi să împarţi în trei părţi hotarele
ţării tale, pe care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău ca să o
moşteneşti, ca orice ucigaş să fugă acolo .
4 Şi acesta este cazul ucigaşului, care va fugi acolo, ca să tră-
iască . Cine ucide fără intenţie pe aproapele său, pe care nu
l-a urât în trecut;
5 Ca atunci când un om merge cu vecinul său în pădure să
taie lemne şi mâna sa dă o lovitură cu securea să taie lemnul
şi fierul iese din coadă şi cade pe vecinul său încât el moare;
el să fugă într-una din acele cetăţi şi să trăiască;
6 Ca nu cumva răzbunătorul sângelui să urmărească pe uci-
gaş, pe când inima lui este aprinsă şi să îl ajungă, deoarece
calea este lungă şi să îl ucidă; deşi nu era demn de moarte,
pentru că nu l-a urât în trecut .
7 De aceea îţi poruncesc, spunând: Să îţi separi trei cetăţi .
8 Şi dacă DOMNUL Dumnezeul tău îţi lărgeşte hotarul, pre-
cum a jurat taţilor tăi şi îţi dă toată ţara, pe care a promis că
o va da taţilor tăi,
9 Dacă vei păzi ca să faci toate aceste porunci, pe care ţi le
poruncesc astăzi, să iubeşti pe DOMNUL Dumnezeul tău şi
să umbli pe căile lui în toate zilele, atunci să îţi mai adaugi
încă trei cetăţi, pe lângă acestea trei,
10 Ca să nu fie vărsat sânge nevinovat în ţara ta, pe care ţi-o
dă DOMNUL Dumnezeul tău de moştenire, şi astfel sânge să
fie peste tine .
11 Dar dacă vreun om urăşte pe aproapele său şi îl pândeşte
şi se ridică împotriva lui şi îl loveşte de moarte încât el moa-
re, şi fuge într-una din aceste cetăţi,
12  Atunci  bătrânii  cetăţii  sale  să  trimită  şi  să  îl  aducă  de
acolo şi să îl predea în mâna răzbunătorului sângelui, ca să
moară .
13 Ochiul tău să nu aibă milă de el, iar tu să îndepărtezi sân-
gele nevinovat din Israel, ca să îţi fie bine .
14 ¶ Să nu muţi pietrele de hotar ale aproapelui tău, pe care
le-au  pus  cei  din  vechime  în  moştenirea  ta,  pe  care  o  vei
moşteni în ţara, pe care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău,
ca să o stăpâneşti .
15 Un singur martor să nu se ridice împotriva unui om pen-
tru  vreo  nelegiuire,  sau  pentru  vreun  păcat,  în  orice  păcat

129

Deuteronom  21

prin care păcătuieşte; prin gura a doi martori sau prin gura
a trei martori, să fie întemeiat un lucru .
16 Dacă se ridică un martor fals împotriva cuiva să mărturi-
sească împotriva lui vreo nelegiuire,
17 Atunci cei doi bărbaţi, între care este controversa, să stea
în picioare înaintea DOMNULUI, înaintea preoţilor şi a jude-
cătorilor care vor fi în acele zile .
18 Şi judecătorii să cerceteze cu de-amănuntul; şi, iată, dacă
martorul este martor fals şi a mărturisit fals împotriva fra-
telui său,
19 Atunci să îi faceţi precum s-a gândit el să facă fratelui său,
astfel să îndepărtezi răul din mijlocul tău .
20 Şi cei care rămân, să audă şi să se teamă şi să nu mai facă
un asemenea rău printre voi .
21 Şi ochiul tău să nu aibă milă, ci viaţă pentru viaţă, ochi
pentru ochi, dinte pentru dinte, mână pentru mână, picior
pentru picior .

CApitoLuL 20

CâND ieşi la bătălie împotriva duşmanilor tăi şi vezi cai

şi care şi un popor mai mare la număr decât tine, să nu
te temi de ei, pentru că DOMNUL Dumnezeul tău, care te-a
scos din ţara Egiptului, este cu tine .
2 Şi va fi astfel, când vă veţi fi apropiat de bătălie, preotul să
se apropie şi să vorbească poporului .
3 Şi să le spună: Ascultă, Israele! Astăzi vă apropiaţi de bătă-
lia împotriva duşmanilor voştri, să nu vă slăbească inimile;
nu vă temeţi şi nu tremuraţi, nici nu vă înspăimântaţi din
cauza lor .
4 Pentru că DOMNUL Dumnezeul vostru este cel care merge
cu voi, ca să lupte pentru voi împotriva duşmanilor voştri să
vă salveze .
5 Şi administratorii să vorbească poporului, spunând: Cine
este bărbatul care şi-a zidit o casă nouă şi nu a dedicat-o? Să
plece şi să se întoarcă acasă, ca nu cumva să moară în bătălie
şi să o dedice altul .
6 Şi cine este bărbatul care a sădit o vie şi nu a mâncat din
ea? Să plece şi să se întoarcă acasă, ca nu cumva să moară în
bătălie şi să mănânce altul din ea .
7 Şi cine este bărbatul care s-a logodit cu o femeie şi nu a lu-
at-o? Să plece şi să se întoarcă acasă, ca nu cumva să moară
în bătălie şi să o ia altul .
8 Şi administratorii să mai vorbească poporului şi să spună:
Cine este bărbatul care este fricos şi are inima slabă? Să ple-
ce şi să se întoarcă acasă, ca nu cumva să slăbească şi inima
fraţilor săi, ca inima lui .
9 Şi va fi astfel, după ce administratorii vor termina de vor-
bit poporului, că vor pune căpetenii ai armatelor să conducă
poporul .
10 ¶ Când te apropii de o cetate ca să lupţi împotriva ei, să
îi oferi pace .
11 Şi va fi astfel, dacă îţi va da răspuns de pace şi îţi va des-
chide, atunci să fie astfel, tot poporul care se află în ea să îţi
fie tributar şi să îţi servească .
12 Şi dacă nu va face pace cu tine, ci se va război împotriva
ta, atunci să o asediezi .
13 Şi după ce DOMNUL Dumnezeul tău o va fi dat în mâinile
tale, să loveşti fiecare parte bărbătească din ea prin ascuţişul
sabiei,
14 Dar pe femei şi pe micuţi şi pe vite şi tot ce este în cetate,
toată prada ei, să le iei pentru tine; şi să mănânci prada duş-
manilor tăi, pe care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău .

15 Astfel să faci tuturor cetăţilor, care sunt foarte departe de
tine, care nu sunt dintre cetăţile acestor naţiuni .
16 Dar din cetăţile acestor popoare, pe care ţi le dă DOMNUL
Dumnezeul  tău  ca  moştenire,  să  nu  laşi  viu  nimic  ce
respiră,
17 Ci să îi nimiceşti în întregime; pe hitiţi şi pe amoriţi şi pe
canaaniţi şi pe periziţi, pe hiviţi şi pe iebusiţi; precum ţi-a
poruncit DOMNUL Dumnezeul tău,
18 Ca să nu vă înveţe să faceţi după toate urâciunile lor, pe
care  le-au  făcut  dumnezeilor  lor,  şi  să  păcătuiţi  împotriva
DOMNULUI Dumnezeul vostru .
19 Când vei asedia o cetate mult timp, făcând război împo-
triva ei ca să o iei, să nu îi distrugi pomii dând cu securea în
ei, pentru că poţi să mănânci din ei şi să nu îi retezi (pentru
că  pomul  câmpului  este  viaţa  omului)  pentru  a-i  folosi  în
asediu,
20  Numai  pomii,  pe  care  îi  cunoşti  că  nu  sunt  pomi  pen-
tru hrană, să îi distrugi şi să îi retezi; şi să ridici întărituri
împotriva  cetăţii  care  face  război  cu  tine,  până  când  este
cucerită .

CApitoLuL 21

DACă în ţara, pe care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău

să o stăpâneşti, se va găsi un om ucis, zăcând în câmp,

şi nu se ştie cine l-a ucis,
2 Atunci bătrânii tăi şi judecătorii tăi să iasă şi să măsoare
până la cetăţile care sunt împrejurul celui ucis,
3 Şi va fi astfel, din cetatea care este lângă cel ucis, bătrânii
cetăţii aceleia să ia o viţea, cu care nu s-a lucrat şi care nu a
tras la jug;
4 Şi bătrânii cetăţii aceleia să coboare viţeaua într-o vale ne-
lucrată, în care nici nu s-a recoltat nici nu s-a semănat, şi să
frângă gâtul viţelei acolo în vale,
5 Şi preoţii, fiii lui Levi, să se apropie; pentru că pe ei i-a ales
DOMNUL Dumnezeul tău să îi servească şi să binecuvânteze
în numele DOMNULUI; şi prin cuvântul lor să fie încercată
orice controversă şi orice lovitură,
6 Şi toţi bătrânii cetăţii aceleia, care este lângă cel ucis, să îşi
spele mâinile deasupra viţelei decapitate în vale,
7 Şi să răspundă şi să zică: Mâinile noastre nu au vărsat acest
sânge, nici ochii noştri nu au văzut .
8 Fii milostiv, Doamne, faţă de poporul tău Israel, pe care
l-ai răscumpărat, şi nu pune sânge nevinovat în contul po-
porului tău Israel . Şi sângele li se va ierta .
9  Astfel  să  îndepărtezi  sângele  nevinovat  din  mijlocul  tău,
când vei face ce este drept înaintea ochilor DOMNULUI .
10  Când  vei  ieşi  la  război  împotriva  duşmanilor  tăi  şi
DOMNUL  Dumnezeul  tău  îi  va  da  în  mâinile  tale  şi  îi  vei
lua captivi,
11 Şi între cei captivi vei vedea o femeie frumoasă şi vei avea
dorinţă spre ea şi vei voi să ţi-o iei de soţie,
12 Atunci să o aduci la tine în casa ta şi să îşi radă capul şi să
îşi taie unghiile;
13 Şi să îşi lepede hainele captivităţii ei de pe ea şi să rămână
în casa ta şi să plângă pe tatăl ei şi pe mama ei o lună întrea-
gă, şi după aceea să intri la ea şi să fii soţul ei şi ea să fie soţia
ta .
14 Şi va fi astfel, dacă nu găseşti plăcere în ea, să îi dai dru-
mul  să  meargă  încotro  voieşte;  dar  să  nu  o  vinzi  deloc  pe
bani; să nu faci o marfă din ea, pentru că ai înjosit-o .
15 ¶ Dacă un bărbat are două soţii, una iubită şi alta neiubi-
tă, şi i-au născut copii, atât cea iubită cât şi cea neiubită, şi

130

Deuteronom  23

dacă fiul întâi-născut este al celei ce nu era iubită,
16 Atunci va fi astfel: în ziua când va da moştenire fiilor săi
ceea ce are, nu va putea face întâi-născut pe fiul celei iubi-
te  înaintea  fiului  celei  ce  nu  era  iubită,  care  este  cel  întâi-
născut;
17  Ci  să  recunoască  de  întâi-născut  pe  fiul  celei  ce  nu  era
iubită, dându-i o parte dublă din tot ce are; pentru că el este
începutul puterii sale; dreptul de întâi-născut este al lui .
18 ¶ Dacă un om are un fiu îndărătnic şi răzvrătit, care nu va
asculta de vocea tatălui său, sau vocea mamei sale, şi când ei
îl ceartă, nu le dă ascultare,
19 Atunci tatăl său şi mama sa să îl apuce şi să îl scoată la
bătrânii cetăţii sale şi la poarta locului său .
20 Şi să spună bătrânilor cetăţii sale: Acest fiu al nostru este
îndărătnic şi răzvrătit, nu ascultă de vocea noastră; este un
lacom şi un beţiv .
21  Şi  toţi  oamenii  cetăţii  sale  să  îl  ucidă  cu  pietre,  ca  să
moară, astfel să îndepărtezi răul din mijlocul vostru; şi tot
Israelul să audă şi să se teamă .
22 Şi dacă un om a făcut un păcat demn de moarte, şi este
ucis, şi îl spânzuri de lemn,
23 Trupul lui să nu rămână toată noaptea pe lemn, ci să îl în-
mormântezi chiar în acea zi; (pentru că cel atârnat este bles-
temat de Dumnezeu;) ca să nu fie pângărită ţara ta, pe care
ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău ca moştenire .

CApitoLuL 22

Să nu vezi boul fratelui tău sau oaia lui rătăcind şi să te

ascunzi de ele, să le întorci negreşit la fratele tău .

2 Şi dacă fratele tău nu este aproape de tine, sau dacă nu îl
cunoşti, atunci să le aduci la casa ta şi să fie la tine până le
caută fratele tău şi să i le înapoiezi .
3 Astfel să faci şi cu măgarul său; şi la fel să faci şi cu haina sa;
şi la fel să faci cu orice lucru pierdut al fratelui tău, pe care l-a
pierdut el şi tu l-ai găsit; nu poţi să te ascunzi .
4 Să nu vezi măgarul fratelui tău sau boul lui, căzuţi pe cale,
şi să te ascunzi de ei, să îl ajuţi negreşit să îi ridice .
5 ¶ Femeia să nu se îmbrace cu ce aparţine unui bărbat, nici
bărbatul  să  nu  se  îmbrace  cu  haină  femeiască;  pentru  că
toţi cei care fac astfel sunt o urâciune înaintea DOMNULUI
Dumnezeul tău .
6 Dacă se întâmplă să fie înaintea ta pe drum, în vreun pom
sau pe pământ, un cuib de pasăre cu pui sau cu ouă şi mama
şade peste pui sau peste ouă, să nu iei mama cu puii,
7 Să dai drumul mamei şi să îţi iei puii, ca să îţi fie bine şi să
îţi prelungeşti zilele .
8 Când zideşti o casă nouă, să faci un parapet pentru acope-
rişul tău, ca să nu aduci sânge peste casa ta, dacă vreun om
cade de pe ea .
9 Să nu îţi semeni via cu seminţe diferite, ca nu cumva rodul
seminţei  tale,  pe  care  ai  semănat-o,  şi  rodul  viei  tale  să  fie
pângărit .
10 Să nu ari cu un bou şi cu un măgar împreună .
11 Să nu porţi o haină din materiale diferite, precum din lână
şi in împreună .
12 Să îţi faci ciucuri la cele patru colţuri ale îmbrăcămintei
tale, cu care te acoperi .
13 ¶ Dacă un om îşi ia o soţie şi intră la ea şi o urăşte,
14  Şi  dă  ocazii  să  se  vorbească  împotriva  ei  şi  îi  scoate  un
nume  rău  şi  spune:  Am  luat  pe  femeia  aceasta  şi  când  am
intrat la ea, nu am găsit-o fecioară,
15 Atunci tatăl fetei şi mama ei, să ia semnele fecioriei fetei şi

să le aducă la bătrânii cetăţii la poartă,
16 Şi tatăl fetei să spună bătrânilor: Am dat pe fiica mea de
soţie acestui bărbat şi el o urăşte;
17 Şi, iată, el dă ocazii de vorbire împotriva ei, spunând: Nu
am  găsit  pe  fiica  ta  fecioară;  şi  totuşi  acestea  sunt  semnele
fecioriei fiicei mele . Şi ei să întindă pânza înaintea bătrânilor
cetăţii .
18  Şi  bătrânii  cetăţii  aceleia  să  ia  pe  bărbatul  acela  şi  să  îl
certe;
19 Şi să îl amendeze cu o sută de şekeli de argint şi să îi dea
tatălui  fetei,  pentru  că  a  scos  nume  rău  unei  fecioare  din
Israel şi ea să îi fie soţie; nu o va putea lăsa în toate zilele lui .
20 Dar dacă acest lucru este adevărat şi semnele de feciorie
nu se găsesc pentru tânăra femeie,
21 Atunci să scoată pe tânăra femeie la uşa casei tatălui ei şi
bărbaţii cetăţii ei să o ucidă cu pietre, ca să moară, pentru
că a lucrat prosteşte în Israel, să curvească în casa tatălui ei;
astfel să îndepărtezi răul din mijlocul vostru .
22 Dacă este găsit un bărbat culcându-se cu o femeie mări-
tată cu un soţ, atunci ei să moară amândoi, deopotrivă băr-
batul care s-a culcat cu femeia şi femeia; astfel să îndepărtezi
răul din Israel .
23 Dacă o fată fecioară este logodită cu un bărbat şi un băr-
bat o găseşte în cetate şi se culcă cu ea;
24  Atunci  să  îi  scoateţi  pe  amândoi  afară  la  poarta  cetăţii
aceleia şi să îi ucideţi cu pietre, ca să moară, pe fată, pentru
că nu a strigat, fiind în cetate, şi pe bărbat, pentru că a înjosit
pe soţia aproapelui său, astfel să îndepărtezi răul din mijlo-
cul vostru .
25 Dar dacă un bărbat găseşte în câmp pe o fată logodită şi
bărbatul o forţează şi se culcă cu ea, atunci numai bărbatul
acela care s-a culcat cu ea să moară,
26  Dar  fetei  să  nu  îi  faci  nimic,  asupra  fetei  nu  este  păcat
demn de moarte, căci este precum se ridică un om împotriva
aproapelui său şi îl ucide, astfel este acest lucru,
27 Pentru că a găsit-o în câmp şi fata logodită a strigat şi nu
a fost nimeni să o salveze .
28 Dacă un bărbat găseşte o fată fecioară, care nu este logo-
dită, şi o apucă şi se culcă cu ea şi sunt găsiţi,
29 Atunci bărbatul care s-a culcat cu ea să dea tatălui fetei
cincizeci de şekeli de argint şi ea să îi fie soţie; pentru că a
înjosit-o, nu o poate lăsa în toate zilele sale .
30 Un bărbat să nu ia pe soţia tatălui său, nici să nu ridice
învelitoarea patului tatălui său .

CApitoLuL 23

CEL care este rănit la testicule, sau îşi are mădularul rete-

zat, să nu intre în adunarea DOMNULUI .

2  Un  bastard  să  nu  intre  în  adunarea  DOMNULUI,  chiar
până  la  a  zecea  generaţie  a  lui  să  nu  intre  în  adunarea
DOMNULUI .
3 Un amonit sau moabit să nu intre în adunarea DOMNULUI,
chiar până la a zecea generaţie a lor să nu intre în adunarea
DOMNULUI, pentru totdeauna;
4 Deoarece nu v-au întâmpinat cu pâine şi cu apă pe drum,
când aţi ieşit din Egipt; şi pentru că au angajat împotriva ta
pe Balaam, fiul lui Beor, din Petor, din Mesopotamia, ca să
te blesteme .
5 Totuşi DOMNUL Dumnezeul tău a refuzat să dea ascultare
lui Balaam, şi DOMNUL Dumnezeul tău a schimbat bleste-
mul în binecuvântare, pentru că DOMNUL Dumnezeul tău
te-a iubit .

131

Deuteronom  25

6 Să nu cauţi pacea lor nici binele lor în toate zilele tale, pen-
tru totdeauna .
7 Să nu deteşti pe edomit, pentru că el este fratele tău; să nu
deteşti pe egiptean, pentru că ai fost străin în ţara lui .
8 Copiii care le vor fi născuţi în a treia generaţie să intre în
adunarea DOMNULUI .
9 ¶ Când oastea iese împotriva duşmanilor tăi, atunci să te
păzeşti de orice lucru stricat .
10 Dacă este printre voi vreun om, necurat din ceva ce i se
întâmplă  noaptea,  atunci  să  iasă  din  tabără,  să  nu  intre  în
tabără,
11 Şi va fi astfel, când vine seara, să se spele cu apă şi la apu-
sul soarelui să intre în tabără .
12  Să  ai  de  asemenea  un  loc  afară  din  tabără,  unde  să  ieşi
afară,
13 Şi să ai o lopată între armele tale; şi se va întâmpla astfel,
când te vei uşura afară, să sapi cu ea şi să te întorci şi să aco-
peri ce a ieşit din tine,
14  Pentru  că  DOMNUL  Dumnezeul  tău  umblă  în  mijlocul
taberei tale, ca să te elibereze şi să îi dea pe duşmanii tăi în-
aintea ta; de aceea tabăra ta să fie sfântă, ca el să nu vadă la
tine vreun lucru necurat şi să se întoarcă de la tine .
15 ¶ Să nu dai înapoi stăpânului său pe servitorul care a scă-
pat la tine de la stăpânul său;
16 Să locuiască cu tine, printre voi, în locul pe care îl va alege
într-una din porţile tale, unde îi va plăcea cel mai mult, să
nu îl oprimi .
17 Să nu fie nici o curvă dintre fiicele lui Israel, nici vreun
sodomit dintre fiii lui Israel .
18  Să  nu  aduci  plata  curvei,  sau  preţul  unui  câine,  în  casa
DOMNULUI Dumnezeul tău pentru vreo promisiune, pentru
că amândouă acestea sunt o urâciune înaintea DOMNULUI
Dumnezeul tău .
19 Să nu împrumuţi cu camătă pe fratele tău; camătă pen-
tru bani, camătă pentru alimente, camătă pentru orice lucru
care se împrumută cu camătă .
20 Pe un străin poţi să îl împrumuţi cu camătă; dar pe fra-
tele tău să nu îl împrumuţi cu camătă, pentru ca DOMNUL
Dumnezeul  tău  să  te  binecuvânteze  în  orice  îţi  vei  pune
mâna în ţara în care intri, să o stăpâneşti .
21  Când  vei  face  o  promisiune  DOMNULUI  Dumnezeul
tău,  să  nu  întârzii  să  o  împlineşti,  pentru  că  DOMNUL
Dumnezeul tău îţi va cere socoteală; şi va fi păcat în tine .
22 Dar dacă te vei feri să promiţi, nu va fi păcat în tine .
23 Ceea ce a ieşit de pe buzele tale să ţii şi să împlineşti, adi-
că  o  ofrandă  de  bunăvoie,  precum  ai  promis  DOMNULUI
Dumnezeul tău, pe care ai promis-o cu gura ta .
24 Când intri în via aproapelui tău poţi să mănânci struguri
să te saturi după plăcerea ta; dar să nu pui în vasul tău .
25 Când intri în holda aproapelui tău poţi să smulgi spicele
cu mâna ta; dar să nu pui secera în holda aproapelui tău .

CApitoLuL 24

CâND un bărbat şi-a luat o soţie şi s-a căsătorit cu ea şi

se întâmplă că ea nu găseşte favoare înaintea ochilor lui,
pentru că el a găsit în ea ceva necurăţie, să îi scrie o carte de
divorţ şi să i-o dea în mână şi să o trimită afară din casa lui .
2 Şi după ce ea a plecat din casa lui, poate să se ducă şi să fie
soţia altui bărbat .
3 Şi dacă soţul de pe urmă o urăşte şi îi scrie o carte de di-
vorţ şi i-o dă în mână şi o trimite afară din casa lui, sau dacă
moare soţul de pe urmă, care şi-a luat-o de soţie,

4 Soţul ei cel dintâi, care a trimis-o, nu va mai putea să o ia
ca să îi fie din nou soţie, după ce ea s-a pângărit; pentru că
aceasta este o urâciune înaintea DOMNULUI; şi să nu faci să
păcătuiască ţara, pe care DOMNUL Dumnezeul tău ţi-o dă
ca moştenire .
5 ¶ Când un bărbat a luat de curând o soţie, să nu meargă la
război, nici să nu i se poruncească vreo sarcină, ci să fie liber
acasă un an şi să îşi înveselească soţia pe care şi-a luat-o .
6 Nici un om să nu ia garanţie piatra de moară inferioară sau
superioară, pentru că el ar lua garanţie viaţa .
7 Dacă un om este găsit furând pe vreunul dintre fraţii săi
dintre copiii lui Israel şi face marfă din el, sau îl vinde, atunci
hoţul acela să moară; şi să îndepărtezi răul din mijlocul tău .
8 Ia aminte la rana leprei, să iei seama şi să faci tot ce te în-
vaţă  preoţii,  leviţii,  precum  le-am  poruncit,  astfel  să  ţineţi
şi să faceţi .
9  Aminteşte-ţi  ce  a  făcut  DOMNUL  Dumnezeul  tău  lui
Miriam pe cale, după ce aţi ieşit din Egipt .
10 Când împrumuţi ceva fratelui tău, să nu intri în casa lui
să îi iei garanţia .
11 Să stai afară şi omul căruia i-ai împrumutat să îţi aducă
garanţia afară .
12 Şi dacă omul este sărac, să nu te culci cu garanţia lui .
13 În orice caz să îi înapoiezi garanţia la apusul soarelui, ca
să doarmă în haina lui şi să te binecuvânteze şi aceasta îţi va
fi dreptate înaintea DOMNULUI Dumnezeul tău .
14 ¶ Să nu oprimi un servitor angajat, sărac şi nevoiaş, dintre
fraţii tăi sau dintre străinii tăi, care sunt în ţara ta, înăuntrul
porţilor tale .
15 La ziua lui să îi dai plata şi să nu apună soarele peste ea,
pentru  că  este  sărac  şi  îşi  pune  inima  lui  în  aceasta;  ca  nu
cumva  s��  strige  împotriva  ta  către  DOMNUL  şi  să  îţi  fie
păcat .
16 Taţii să nu fie ucişi pentru copii, nici copiii să nu fie ucişi
pentru taţi, fiecare om să fie dat morţii pentru propriul său
păcat .
17 Să nu suceşti judecata străinului, nici a celui fără tată; nici
să nu iei o haină a văduvei ca garanţie,
18  Ci  să  îţi  aminteşti  că  ai  fost  rob  în  Egipt  şi  DOMNUL
Dumnezeul tău te-a răscumpărat de acolo; de aceea îţi po-
runcesc să faci acest lucru .
19  Când  îţi  seceri  recolta  în  câmpul  tău  şi  vei  fi  uitat  un
snop în câmp, să nu te întorci să îl iei, să fie pentru străin,
pentru  cel  fără  tată  şi  pentru  văduvă,  pentru  ca  DOMNUL
Dumnezeul  tău  să  te  binecuvânteze  în  toată  lucrarea  mâi-
nilor tale .
20 Când îţi baţi măslinul, să nu treci peste ramuri din nou,
să fie pentru străin, pentru cel fără tată şi pentru văduvă .
21 Când aduni strugurii viei tale, să nu culegi ce rămâne în
urma ta, să fie pentru străin, pentru cel fără tată şi pentru
văduvă .
22 Şi să îţi aminteşti că ai fost rob în ţara Egiptului, de aceea
îţi poruncesc să faci acest lucru .

CApitoLuL 25

DACă este o neînţelegere între oameni şi ei vin la jude-

cată, ca judecătorii să îi judece, atunci să justifice pe cel

drept şi să condamne pe cel stricat .
2 Şi se va întâmpla, dacă omul stricat este demn să fie bătut,
judecătorul să îl facă să se întindă şi să fie bătut, în faţa lui,
cu un număr de lovituri conform greşelii lui .
3  Patruzeci  de  lovituri  poate  să  îi  dea  şi  să  nu  le  întreacă,

132

Deuteronom  27

pentru ca nu cumva, dacă le întrece şi îl bat peste acestea cu
multe lovituri, fratele tău ţi-ar părea nemernic .
4 Să nu legi gura boului când treieră .
5 ¶ Când fraţii locuiesc împreună şi unul dintre ei moare şi
nu are copil, soţia mortului să nu se căsătorească în afară, cu
un străin; fratele soţului ei să intre la ea şi să şi-o ia de soţie şi
să împlinească faţă de ea datoria de frate al soţului .
6 Şi se va întâmpla că, întâiul-născut pe care îl naşte ea să
poarte numele fratelui său mort, ca să nu i se şteargă numele
din Israel .
7 Şi dacă omului nu îi place să ia pe soţia fratelui său, atunci
soţia  fratelui  său  să  se  urce  la  poartă,  la  bătrâni  şi  să  spu-
nă: Fratele soţului meu refuză să ridice nume fratelui său în
Israel; refuză să împlinească datoria de frate al soţului meu .
8 Atunci bătrânii cetăţii sale să îl cheme şi să îi vorbească şi
dacă el stăruie şi spune: Nu îmi place să o iau,
9 Atunci soţia fratelui său să vină la el în prezenţa bătrânilor
şi să îi scoată încălţămintea din picior şi să îl scuipe în faţă şi
să răspundă şi să spună: Astfel să se facă bărbatului care nu
va înălţa casa fratelui său .
Şi numele lui să se numească în Israel: Casa celui descălţat .
11 Dacă doi bărbaţi se ceartă unul cu altul şi soţia unuia se
apropie ca să elibereze pe soţul ei din mâna celui care îl lo-
veşte şi îşi întinde mâna şi îl apucă de părţile ascunse,
12 Atunci să îi tai mâna, ochiul tău să nu o cruţe .
13 ¶ Să nu ai la tine în sacul tău greutăţi diferite, una mare
şi una mică .
14 Să nu ai în casa ta măsuri diferite, una mare şi una mică .
15 Ci să ai o greutate întreagă şi dreaptă; să ai o măsură în-
treagă şi dreaptă, ca să ţi se lungească zilele în ţara pe care
ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău .
16 Pentru că toţi cei ce fac astfel de lucruri şi toţi cei ce fac ne-
dreptate, sunt o urâciune înaintea DOMNULUI Dumnezeul
tău .
17 Aminteşte-ţi de ce ţi-a făcut Amalec pe cale, când aţi ieşit
din Egipt;
18 Cum te-a întâmpinat pe cale şi ţi-a lovit spatele, pe toţi cei
slabi din spatele tău, când tu erai leşinat şi trudit; şi el nu s-a
temut de Dumnezeu .
19 De aceea se va întâmpla, când DOMNUL Dumnezeul tău
îţi va fi dat odihnă din partea tuturor duşmanilor tăi de jur
împrejur, în ţara pe care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău
ca  moştenire  să  o  stăpâneşti,  că  tu  să  ştergi  amintirea  lui
Amalec de sub cer, să nu uiţi .

CApitoLuL 26

ŞI  va  fi  astfel,  când  vei  intra  în  ţara,  pe  care  ţi-o  dă

DOMNUL Dumnezeul tău ca moştenire, şi o vei stăpâni

şi vei locui în ea,
2 Să iei din primele roade ale pământului, pe care le vei adu-
ce din ţara ta, pe care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău, şi
să le pui într-un coş şi să mergi la locul pe care îl va alege
DOMNUL Dumnezeul tău să îşi pună numele acolo .
3 Şi să mergi la preotul care va fi în zilele acelea şi să îi spui:
Mărturisesc astăzi  DOMNULUI Dumnezeul tău, că am in-
trat în ţara, pe care DOMNUL a jurat taţilor noştri, că ne-o
va da .
4 Şi preotul să ia coşul din mâna ta şi să îl pună jos înaintea
altarului DOMNULUI Dumnezeul tău .
5 Şi să vorbeşti şi să spui înaintea DOMNULUI Dumnezeul
tău:  Tatăl  meu  era  un  sirian  gata  să  piară  şi  a  coborât  în
Egipt, cu puţini oameni, şi acolo a locuit temporar şi acolo a

devenit o naţiune mare, puternică şi numeroasă,
6 Şi egiptenii s-au purtat rău cu noi şi ne-au chinuit şi au pus
robie grea peste noi,
7 Şi când noi am strigat către DOMNUL Dumnezeul taţilor
noştri, DOMNUL a auzit vocea noastră şi a văzut chinul nos-
tru şi osteneala noastră şi oprimarea noastră,
8 Şi  DOMNUL ne-a scos din Egipt cu mână tare şi cu braţ
întins şi cu groază mare şi cu semne şi cu minuni,
9 Şi ne-a adus în locul acesta şi ne-a dat ţara aceasta, ţară în
care curge lapte şi miere .
10  Şi  acum,  iată,  am  adus  primele  roade  ale  ţării,  pe  care
tu, DOAMNE, mi-ai dat-o . Şi să le pui înaintea DOMNULUI
Dumnezeul  tău  şi  să  te  închini  înaintea  DOMNULUI
Dumnezeul tău .
11  Şi  să  te  bucuri  în  fiecare  lucru  bun,  pe  care  ţi  l-a  dat
DOMNUL  Dumnezeul  tău,  ţie  şi  casei  tale,  tu  şi  levitul  şi
străinul care este printre voi .
12 ¶ Când vei termina de strâns toate zeciuielile din veni-
tul tău în anul al treilea, anul zeciuielii, şi le vei da levitului,
străinului, celui fără tată şi văduvei, ca ei să mănânce înăun-
trul porţilor tale şi să fie săturaţi,
 13 Atunci să spui înaintea DOMNULUI Dumnezeul tău: Am
scos din casă lucrurile sfinte şi le-am dat şi levitului şi străi-
nului, celui fără tată şi văduvei, conform cu toate poruncile
tale,  pe  care  mi  le-ai  poruncit;  nu  am  încălcat  nici  nu  am
uitat vreuna din poruncile tale .
14  Nu  am  mâncat  din  ele  în  jalea  mea,  nici  nu  am  înde-
părtat din ele pentru vreo folosire necurată, nici nu am dat
din ele pentru morţi; ci am dat ascultare vocii DOMNULUI
Dumnezeul  meu  şi  am  făcut  conform  cu  tot  ce  mi-ai
poruncit .
15 Priveşte jos din locuinţa ta cea sfântă, din cer, şi binecu-
vântează  pe  poporul  tău  Israel  şi  ţara  pe  care  ne-ai  dat-o,
precum  ai  jurat  taţilor  noştri,  o  ţară  în  care  curge  lapte  şi
miere .
16 ¶ Astăzi  DOMNUL Dumnezeul tău ţi-a poruncit să îm-
plineşti aceste statute şi judecăţi; şi să le ţii de aceea şi să le
împlineşti cu toată inima ta şi cu tot sufletul tău .
17 Tu ai declarat astăzi pe DOMNUL ca Dumnezeu al tău, şi
că vei umbla în căile lui şi vei ţine statutele lui şi poruncile
lui şi judecăţile lui şi că vei da ascultare vocii lui,
18 Şi DOMNUL te-a declarat astăzi a fi poporul lui special,
precum ţi-a promis, şi tu să ţii toate poruncile lui;
19 Şi că te va înălţa, mai presus de toate naţiunile pe care le-a
făcut el, în laudă şi în renume şi în onoare; şi că tu vei fi un
popor  sfânt  DOMNULUI  Dumnezeul  tău,  precum  a  vorbit
el .

CApitoLuL 27

ŞI  Moise  cu  bătrânii  lui  Israel  au  poruncit  poporului,

spunând: Păziţi toate poruncile pe care vi le poruncesc

astăzi .
2 Şi va fi astfel: în ziua când veţi trece peste Iordan, în ţara
pe care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău, să îţi ridici pietre
mari şi să le văruieşti cu var,
3 Şi să scrii pe ele toate cuvintele acestei legi, după ce vei tre-
ce ca să intri în ţara, pe care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul
tău, o ţară în care curge lapte şi miere, precum ţi-a promis
DOMNUL Dumnezeul taţilor tăi .
4 De aceea va fi astfel, după ce veţi trece Iordanul, să ridicaţi
aceste pietre pe muntele Ebal, precum vă poruncesc astăzi şi
să le văruiţi cu var .

133

Deuteronom  28

5 Şi să zideşti acolo un altar DOMNULUI Dumnezeul tău, un
altar din pietre, să nu ridici fier asupra lor .
6  Să  zideşti  altarul  DOMNULUI  Dumnezeul  tău  din  pie-
tre  întregi  şi  să  aduci  pe  el  ofrande  arse  pentru  DOMNUL
Dumnezeul tău,
7 Şi să aduci ofrande de pace şi să mănânci acolo şi să te bu-
curi înaintea DOMNULUI Dumnezeul tău .
8  Şi  să  scrii  pe  pietre  foarte  lămurit  toate  cuvintele  legii
acesteia .
9 Şi Moise şi preoţii, leviţii, au vorbit întregului Israel, spu-
nând: Ia seama şi dă ascultare, Israele, astăzi ai devenit po-
porul DOMNULUI Dumnezeul tău .
10 De aceea să asculţi de vocea DOMNULUI Dumnezeul tău
şi să împlineşti poruncile lui şi statutele lui, pe care ţi le po-
runcesc astăzi .
11 ¶ Şi Moise a poruncit poporului în ziua aceea, spunând:
12 Aceştia să stea în picioare să binecuvânteze poporul pe
muntele Garizim, după ce veţi fi trecut Iordanul: Simeon şi
Levi şi Iuda şi Isahar şi Iosif şi Beniamin;
13 Şi aceştia să stea în picioare pe Muntele Ebal ca să bleste-
me: Ruben, Gad şi Aşer şi Zabulon, Dan şi Neftali .
14  Şi  leviţii  să  vorbească  şi  să  spună  tuturor  bărbaţilor  lui
Israel cu voce tare:
15 Blestemat fie omul care îşi face orice chip cioplit sau tur-
nat,  o  urâciune  înaintea  DOMNULUI,  lucrare  a  mâinilor
meşterului,  şi  îl  pune  într-un  loc  ascuns .  Şi  tot  poporul  să
răspundă şi să zică: Amin .
16 Blestemat fie cel ce dispreţuieşte pe tatăl său sau pe mama
sa . Şi tot poporul să spună: Amin .
17 Blestemat fie cel ce mută piatra de hotar a aproapelui său .
Şi tot poporul să spună: Amin .
18 Blestemat fie cel ce face pe orb să rătăcească de pe cale . Şi
tot poporul să spună: Amin .
19 Blestemat fie cel ce perverteşte judecata străinului, a celui
fără tată şi a văduvei . Şi tot poporul să spună: Amin .
20 Blestemat fie cel ce se culcă cu soţia tatălui său; pentru
că  ridică  învelitoarea  patului  tatălui  său .  Şi  tot  poporul  să
spună: Amin .
21 Blestemat fie cel ce se culcă cu orice fel de animal . Şi tot
poporul să spună: Amin .
22 Blestemat fie cel ce se culcă cu sora sa, fiica tatălui său, sau
fiica mamei sale . Şi tot poporul să spună: Amin .
23 Blestemat fie cel ce se culcă cu soacra sa . Şi tot poporul să
spună: Amin .
24 Blestemat fie cel ce loveşte pe aproapele său în ascuns . Şi
tot poporul să spună: Amin .
25 Blestemat fie cel ce ia mită să ucidă o persoană nevinova-
tă . Şi tot poporul să spună: Amin .
26 Blestemat fie cel ce nu întăreşte toate cuvintele legii aces-
teia ca să le împlinească . Şi tot poporul să spună: Amin .

CApitoLuL 28

ŞI  se  va  întâmpla,  dacă  vei  da  ascultare  cu  atenţie  vo-

cii  DOMNULUI  Dumnezeul  tău,  luând  seama  să  împli-
neşti  toate  poruncile  lui,  pe  care  ţi  le  poruncesc  astăzi,  că
DOMNUL  Dumnezeul  tău  te  va  înălţa  mai  presus  de  toate
naţiunile pământului,
2 Şi toate aceste binecuvântări vor veni peste tine şi te vor
ajunge, dacă vei da ascultare vocii DOMNULUI Dumnezeul
tău .
Binecuvântat vei fi în cetate şi binecuvântat vei fi în câmp .
4 Binecuvântat va fi rodul trupului tău şi rodul pământului

tău  şi  rodul  vitelor  tale,  fătul  vacilor  tale  şi  turmele  oilor
tale .
5 Binecuvântat va fi coşul tău şi covata ta .
6  Binecuvântat  vei  fi  când  intri  şi  binecuvântat  vei  fi  când
ieşi .
7 DOMNUL va face pe duşmanii tăi, care se ridică împotriva
ta, să fie bătuţi înaintea feţei tale; ei vor ieşi împotriva ta pe o
cale şi vor fugi dinaintea ta pe şapte căi .
8 DOMNUL va porunci binecuvântare asupra ta în depozite-
le tale şi pe tot ce îţi vei pune mâna; şi te va binecuvânta în
ţara pe care ţi-o dă DOMNUL Dumnezeul tău .
9 DOMNUL te va întemeia ca popor sfânt pentru el, precum
ţi-a jurat, dacă vei păzi poruncile DOMNULUI Dumnezeul
tău şi vei umbla în căile lui .
10  Şi  toate  popoarele  pământului  vor  vedea  că  eşti  numit
după numele DOMNULUI; şi se vor teme de tine .
11 Şi DOMNUL te va face abundent în bunătăţi, în rodul tru-
pului tău şi în rodul vitelor tale şi în rodul pământului tău,
în ţara pe care DOMNUL a jurat taţilor tăi să ţi-o dea .
12 DOMNUL îţi va deschide tezaurul său bun, cerul să dea
ploaie ţării tale la timpul ei şi să binecuvânteze toată lucra-
rea mâinii tale, şi vei da cu împrumut multor naţiuni, dar tu
nu vei lua cu împrumut .
13 Şi DOMNUL te va face capul şi nu coada; şi vei fi numai
deasupra şi nu vei fi dedesubt; dacă dai ascultare poruncilor
DOMNULUI Dumnezeul tău, pe care ţi le poruncesc astăzi
să iei seama şi să le împlineşti,
14 Şi să nu te abaţi nici la dreapta nici la stânga, de la nici
unul  dintre  cuvintele  pe  care  ţi  le  poruncesc  astăzi,  ca  să
mergi după alţi dumnezei să le serveşti .
15  ¶  Dar  se  va  întâmpla,  dacă  nu  vei  da  ascultare  vocii
DOMNULUI Dumnezeul tău, ca să iei seama şi să împlineşti
toate poruncile lui şi statutele lui, pe care ţi le poruncesc as-
tăzi, că toate blestemele acestea vor veni peste tine şi te vor
ajunge .
16 Blestemat vei fi în cetate şi blestemat în câmp .
17 Blestemat va fi coşul tău şi blestemată covata ta .
18 Blestemat va fi rodul trupului tău şi rodul ţării tale, fătul
vacilor tale şi turmele oilor tale .
19 Blestemat vei fi când intri şi blestemat când ieşi .
20 DOMNUL va trimite peste tine blestem, chinuire şi mus-
trare, peste orice îţi vei pune mâna să faci, până când vei fi
nimicit şi până când vei pieri repede, din cauza stricăciunii
faptelor tale, prin care m-ai părăsit .
21 DOMNUL va face ciuma să se lipească de tine, până când
te va nimici din ţara în care intri să o stăpâneşti .
22 DOMNUL te va lovi cu mistuire şi cu febră şi cu inflamare
şi cu arsură puternică şi cu sabie şi cu tăciune în grâu şi cu
mană; şi ele te vor urmări până vei pieri .
23 Şi cerul tău care este deasupra capului tău va fi aramă, şi
pământul care este sub tine, fier .
24 DOMNUL va face ploaia peste ţara ta, pulbere şi praf, ele
vor coborî din cer asupra ta, până când vei fi nimicit .
25 DOMNUL va face să fii bătut înaintea duşmanilor tăi, vei
ieşi împotriva lor pe o cale şi vei fugi dinaintea lor pe şapte
căi şi vei fi alungat în toate împărăţiile pământului .
26 Şi trupul tău mort va fi hrană pentru toate păsările ceru-
lui şi fiarele pământului şi nimeni nu le va speria .
27 DOMNUL te va lovi cu ulcerele Egiptului şi cu tumori şi
cu crustă şi cu pecingine, de care nu te poţi vindeca .
28 DOMNUL te va lovi cu nebunie şi cu orbire şi cu înmăr-
murire a inimii,

134

Deuteronom  29

29 Şi vei bâjbâi în miezul zilei, precum bâjbâie orbul în întu-
neric, şi nu vei prospera în căile tale şi vei fi mereu oprimat şi
prădat în toate zilele, şi nimeni nu te va salva .
30 Te vei logodi cu o femeie şi un alt bărbat se va culca cu
ea, vei zidi o casă şi nu vei locui în ea, vei sădi o vie şi nu vei
aduna strugurii din ea .
31  Boul  tău  va  fi  înjunghiat  înaintea  ochilor  tăi  şi  nu  vei
mânca din el, măgarul tău va fi luat dinaintea feţei tale cu
violenţă şi nu îţi va fi înapoiat; oile tale vor fi date duşmanilor
tăi şi nu vei avea pe nimeni ca să le salveze .
32 Fiii tăi şi fiicele tale vor fi daţi altui popor şi ochii tăi vor
privi şi se vor topi de dor după ei toată ziua şi nu va fi nici o
putere în mâna ta .
33  O  naţiune,  pe  care  nu  o  cunoşti,  va  mânca  rodul  ţării
tale  şi  toate  muncile  tale;  şi  vei  fi  doar  oprimat  şi  zdrobit
întotdeauna;
34 Astfel că vei înnebuni la priveliştea pe care ochii tăi o vor
vedea .
35 DOMNUL te va lovi la genunchi şi la picioare, de la talpa
piciorului tău până în creştetul capului tău, cu un ulcer rău
care nu poate fi vindecat .
36 DOMNUL te va duce pe tine şi pe împăratul tău, pe care
îl vei pune peste tine, la o naţiune pe care nu ai cunoscut-o
nici tu nici taţii tăi şi acolo vei servi altor dumnezei, lemn şi
piatră .
37  Şi  vei  deveni  o  înmărmurire,  un  proverb  şi  o  zicătoare,
între toate naţiunile unde te va conduce DOMNUL .
38 Vei duce multă sămânţă la câmp şi vei strânge puţin; pen-
tru că o va mistui lăcusta .
39 Vei sădi vii şi le vei lucra, dar nu vei bea nici din vin, nici
nu vei strânge strugurii; pentru că viermii îi vor mânca .
40 Vei avea măslini în toate ţinuturile tale, dar nu te vei unge
cu  untdelemn;  pentru  că  măslinul  tău  îşi  va  lepăda  rodul
său .
41 Vei naşte fii şi fiice, dar nu te vei bucura de ei; pentru că
vor merge în captivitate .
42 Lăcusta va mistui toţi copacii tăi şi rodul ţării tale .
43 Străinul care este la tine se va înălţa peste tine foarte sus;
şi tu vei coborî foarte jos .
44 El îţi va împrumuta şi tu nu îi vei împrumuta, el va fi ca-
pul, iar tu vei fi coada .
45 ¶ Mai mult, toate aceste blesteme vor veni peste tine şi te
vor urmări şi te vor ajunge, până vei fi nimicit; pentru că nu
ai dat ascultare vocii DOMNULUI Dumnezeul tău, ca să pă-
zeşti poruncile lui şi statutele lui, pe care ţi le-a poruncit .
46 Şi ele vor fi peste tine şi peste sămânţa ta pentru totdeau-
na, ca un semn şi ca o minune .
47 Pentru că nu ai servit DOMNULUI Dumnezeul tău cu bu-
curie şi cu veselie a inimii, pentru abundenţa în toate;
48 De aceea vei servi pe duşmanii tăi, pe care îi va trimite
DOMNUL împotriva ta, în foame şi în sete şi în goliciune şi
în lipsă de toate, şi el va pune un jug de fier pe grumazul tău,
până te va nimici .
49 DOMNUL va aduce împotriva ta o naţiune de departe, de
la marginea pământului, precum zboară acvila; o naţiune a
cărei limbă nu o vei înţelege;
50 O naţiune feroce la înfăţişare, care nu priveşte la bătrân,
nici nu arată favoare tânărului,
51 Şi va mânca rodul vitelor tale şi rodul ţării tale, până vei
fi nimicit, care nu îţi va lăsa nici grâu, nici vin, nici untde-
lemn, nici fătul vacilor tale, nici turmele oilor tale, până te
va nimici .

52 Şi te va asedia în toate porţile tale în toată ţara ta, până se
vor prăbuşi zidurile tale înalte şi întărite, în care te-ai încre-
zut; şi te va asedia în toate porţile tale în toată ţara ta, pe care
ţi-a dat-o DOMNUL Dumnezeul tău .
53 Şi, în asediul şi în strâmtorarea cu care te vor chinui duş-
manii tăi, vei mânca rodul propriului tău trup, carnea fiilor
tăi şi a fiicelor tale pe care ţi-i va da DOMNUL Dumnezeul
tău,
54  Astfel  încât  ochiul  bărbatului  sensibil  şi  foarte  delicat
printre voi, va fi rău faţă de fratele său şi faţă de soţia sânului
său şi faţă de rămăşiţa copiilor săi, pe care îi va lăsa,
55 Astfel încât nu va da nici unuia dintre ei din carnea copi-
ilor săi, pe care o va mânca el, pentru că nu i-a rămas nimic
în asediul şi în strâmtorarea cu care te vor chinui duşmanii
tăi, în toate porţile tale .
56 Femeia sensibilă şi delicată dintre voi, care nu ar fi cutezat
să pună talpa piciorului ei pe pământ, din delicateţe şi sen-
sibilitate, ochiul ei va fi rău faţă de soţul sânului ei şi faţă de
fiul ei şi faţă de fiica ei,
57 Şi faţă de fătul ei, care iese dintre picioarele ei, şi faţă de
copiii ei, pe care îi va naşte, pentru că în lipsă de toate îi va
mânca în ascuns, în asediul şi în strâmtorarea cu care te va
chinui vrăjmaşul tău în porţile tale .
58 Dacă nu vei lua seama să împlineşti toate cuvintele acestei
legi, care sunt scrise în această carte, ca să te temi de numele
acesta glorios şi înfricoşător, DOMNUL DUMNEZEUL TăU,
59 Atunci DOMNUL va face îngrozitoare plăgile tale şi plă-
gile  seminţei  tale,  plăgi  mari  şi  îndelungate,  cu  boli  rele  şi
îndelungate .
60 Mai mult, el va aduce asupra ta toate bolile Egiptului, de
care te-ai temut; şi ele se vor lipi de tine .
61 De asemenea, fiecare boală şi fiecare plagă, care nu este
scrisă în cartea acestei legi, pe ele DOMNUL le va aduce asu-
pra ta, până vei fi nimicit .
62 Şi veţi fi lăsaţi puţini la număr, deşi eraţi mulţi ca stelele
cerului; pentru că ai refuzat să asculţi de vocea DOMNULUI
Dumnezeul tău .
63 Şi se va întâmpla, precum DOMNUL s-a bucurat de voi să
vă facă bine şi să vă înmulţească, tot astfel DOMNUL se va
bucura de voi să vă nimicească şi să vă facă de nimic; şi veţi
fi smulşi din ţara în care intri ca să o stăpâneşti .
64 Şi  DOMNUL te va împrăştia printre toate popoarele, de
la o margine a pământului până la cealaltă; şi acolo vei servi
altor dumnezei, pe care nu i-ai cunoscut, nici tu, nici taţii
tăi, lemn şi piatră .
65 Şi printre aceste naţiuni nu vei avea linişte, nici talpa pi-
ciorului tău nu va avea odihnă, ci DOMNUL îţi va da acolo o
inimă cutremurată şi ochi care se topesc şi tristeţe a minţii,
66 Şi viaţa ta va atârna în îndoială înaintea ta; şi te vei teme
noaptea şi ziua şi nu vei avea siguranţă pentru viaţa ta,
67 Dimineaţa vei spune: De ar fi seară! Şi seara vei spune:
De ar voi Dumnezeu să fie dimineaţă! De teama inimii tale,
de care te vei teme, şi de priveliştea, pe care ochii tăi o vor
vedea .
68 Şi  DOMNUL te va întoarce în Egipt cu corăbii, pe calea
despre  care  ţi-am  vorbit:  Să  nu  o  mai  vezi;  şi  acolo  veţi  fi
vânduţi duşmanilor voştri ca robi şi roabe şi nimeni nu vă
va cumpăra .

CApitoLuL 29

ACESTEA sunt cuvintele legământului, pe care DOMNUL

a poruncit lui Moise, ca să îl facă cu copiii lui Israel în

135

Deuteronom  30

ţara Moabului, în afară de legământul pe care l-a făcut cu ei
în Horeb .
2 Şi Moise a chemat pe tot Israelul şi le-a spus: Aţi văzut tot
ce a făcut DOMNUL înaintea ochilor voştri în ţara Egiptului,
lui Faraon şi tuturor servitorilor lui şi întregii lui ţări;
3 Marile ispite pe care ochii tăi le-au văzut, semnele şi acele
mari miracole,
4 Totuşi DOMNUL nu v-a dat o inimă să pătrundeţi şi ochi să
vedeţi şi urechi să auziţi, până în această zi .
5 Şi v-am condus patruzeci de ani prin pustiu, hainele voas-
tre nu s-au învechit pe voi şi sandaua ta nu s-a învechit pe
piciorul tău .
6 Nu aţi mâncat pâine, nici nu aţi băut vin sau băutură tare,
ca să cunoaşteţi că eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru .
7 Şi când aţi ajuns la acest loc, Sihon, împăratul Hesbonului,
şi Og, împăratul Basanului, au ieşit împotriva noastră la bă-
tălie şi noi i-am lovit,
8 Şi le-am luat ţara şi am dat-o ca moştenire rubeniţilor şi
gadiţilor şi la jumătate din tribul lui Manase .
9 Păziţi de aceea cuvintele acestui legământ şi împliniţi-le,
ca să prosperaţi în tot ce faceţi .
10 ¶ Voi staţi în picioare astăzi cu toţii înaintea DOMNULUI
Dumnezeul  vostru;  căpeteniile  triburilor  voastre,  bătrânii
voştri şi administratorii voştri, toţi bărbaţii lui Israel,
11 Micuţii voştri, soţiile voastre şi străinul tău care este în
mijlocul  taberei  tale,  de  la  tăietorul  lemnului  tău  până  la
aducătorul apei tale,
12 Ca să intri în legământ cu DOMNUL Dumnezeul tău şi în
jurământul său, pe care DOMNUL Dumnezeul tău îl face cu
tine astăzi,
13  Ca  să  te  întemeieze  astăzi  ca  popor  al  său  şi  să  îţi  fie
Dumnezeu, precum ţi-a spus şi precum a jurat taţilor tăi, lui
Avraam, lui Isaac şi lui Iacob .
14 Şi nu numai cu voi fac acest legământ şi acest jurământ;
15 Ci cu acela care stă în picioare aici astăzi cu noi înaintea
DOMNULUI Dumnezeul nostru şi de asemenea cu cel care
nu este astăzi aici, cu noi,
16 (Pentru că ştiţi cum am locuit noi în ţara Egiptului; şi cum
am trecut prin mijlocul naţiunilor printre care aţi trecut;
17 Şi aţi văzut urâciunile lor şi idolii lor, lemn şi piatră, ar-
gint şi aur, care erau printre ei),
18  Ca  nu  cumva  să  fie  între  voi  vreun  bărbat,  sau  femeie
sau familie sau trib, a cărui inimă să se întoarcă astăzi de la
DOMNUL Dumnezeul nostru, ca să meargă şi să servească
dumnezeilor acestor naţiuni; ca nu cumva să fie între voi o
rădăcină care aduce fiere şi pelin;
19 Şi să se întâmple, când aude cuvintele acestui blestem, să
se binecuvânteze singur în inima sa, spunând: Voi avea pace,
deşi umblu în imaginaţia inimii mele, ca să adaug beţia la
sete;
20 DOMNUL nu îl va scuti, ci furia DOMNULUI şi gelozia lui
vor fumega împotriva acelui bărbat şi vor veni peste el toate
blestemele care sunt scrise în cartea aceasta şi DOMNUL îi va
şterge numele de sub cer .
21 Şi DOMNUL îl va separa ca rău dintre toate triburile lui
Israel, conform cu toate blestemele legământului care sunt
scrise în cartea aceasta a legii,
22 Astfel încât generaţia care va veni din copiii voştri, care
se va ridica după voi şi străinul care va veni dintr-o ţară în-
depărtată, vor spune când vor vedea plăgile ţării acesteia şi
bolile pe care DOMNUL le-a pus pe ea;
23 Şi că toată ţara ei este pucioasă şi sare, arzând, că nu este

semănată, nici nu rodeşte, nici nu creşte vreo iarbă în ea, ca
surparea Sodomei şi Gomorei, Admei şi Ţeboimului, pe care
le-a nimicit DOMNUL în furia sa şi în mânia sa,
24 Chiar toate naţiunile vor spune: Pentru ce a făcut astfel
DOMNUL  acestei  ţări?  Ce  înseamnă  dogoarea  acestei  mari
furii?
25  Atunci  ei  vor  spune:  Pentru  că  au  părăsit  legământul
DOMNULUI  Dumnezeul  taţilor  lor,  pe  care  l-a  făcut  cu  ei
când i-a scos din ţara Egiptului,
26 Fiindcă au mers şi au servit altor dumnezei şi li s-au în-
chinat, dumnezei pe care ei nu i-au cunoscut şi el nu li i-a
dat,
27 Şi mânia DOMNULUI s-a aprins împotriva acestei ţări, ca
să aducă asupra ei toate blestemele care sunt scrise în această
carte,
28  Şi  DOMNUL  i-a  dezrădăcinat  din  ţara  lor  în  furie  şi  în
mânie şi cu mare indignare şi i-a aruncat într-o altă ţară, ca
în ziua aceasta .
29  Cele  ascunse  aparţin  DOMNULUI  Dumnezeul  nostru,
dar  cele  revelate  ne  aparţin  nouă  şi  copiilor  noştri  pentru
totdeauna, ca să împlinim toate cuvintele acestei legi .

CApitoLuL 30

ŞI se va întâmpla, după ce vor veni peste tine toate lucruri-

le acestea, binecuvântarea şi blestemul, pe care le-am pus
înaintea ta şi ţi le vei aminti printre toate naţiunile la care te
va împrăştia DOMNUL Dumnezeul tău,
2 Şi te vei întoarce la DOMNUL Dumnezeul tău şi vei asculta
de vocea lui conform cu tot ce îţi poruncesc eu astăzi, cu toa-
tă inima ta şi cu tot sufletul tău, tu şi copiii tăi,
3  Că  DOMNUL  Dumnezeul  tău  va  întoarce  pe  captivii  tăi
şi  va  avea  milă  de  tine  şi  te  va  întoarce  şi  te  va  aduna  din
nou  dintre  toate  naţiunile,  printre  care  te  va  fi  împrăştiat
DOMNUL Dumnezeul tău .
4 Dacă vreunul din ai tăi este împrăştiat până la cele mai în-
depărtate margini ale cerului, DOMNUL Dumnezeul tău te
va aduna de acolo şi te va lua de acolo,
5 Şi DOMNUL Dumnezeul tău te va aduce în ţara pe care au
stăpânit-o taţii tăi şi tu o vei stăpâni; şi îţi va face bine şi te va
înmulţi mai mult decât pe taţii tăi .
6 Şi DOMNUL Dumnezeul tău îţi va circumcide inima şi ini-
ma seminţei tale, ca să iubeşti pe DOMNUL Dumnezeul tău
cu toată inima ta şi cu tot sufletul tău, ca să trăieşti .
7 Şi DOMNUL Dumnezeul tău va pune toate aceste blesteme
asupra duşmanilor tăi şi asupra celor ce te urăsc, care te-au
persecutat .
8 Şi te vei întoarce şi vei asculta de vocea DOMNULUI şi vei
împlini toate poruncile lui, pe care ţi le poruncesc astăzi .
9 Şi DOMNUL Dumnezeul tău te va face abundent în fieca-
re lucrare a mâinii tale, în rodul pântecelui tău şi în rodul
vitelor tale şi în rodul pământului tău, spre bine, pentru că
DOMNUL se va bucura din nou de tine spre bine, precum s-a
bucurat de taţii tăi,
10  Dacă  vei  da  ascultare  la  vocea  DOMNULUI  Dumnezeul
tău, ca să păzeşti poruncile lui şi statutele lui, care sunt scri-
se în cartea aceasta a legii, dacă te vei întoarce la DOMNUL
Dumnezeul tău cu toată inima ta şi cu tot sufletul tău .
11 ¶ Pentru că această poruncă pe care ţi-o poruncesc astăzi,
nu este nici ascunsă nici departe de tine .
12 Nu este în cer, ca să spui: Cine se va urca pentru noi în cer
şi să ne-o aducă, pentru ca să o auzim şi să o împlinim?
13  Nici  nu  este  dincolo  de  mare,  ca  să  spui:  Cine  va  trece

136

Deuteronom  31

pentru noi dincolo de mare şi să ne-o aducă, pentru ca să o
auzim şi să o împlinim?
14  Ci  cuvântul  este  foarte  aproape  de  tine,  în  gura  ta  şi  în
inima ta, ca să îl împlineşti .
15 ¶ Vezi, am pus astăzi înaintea ta viaţa şi binele şi moartea
şi răul;
16 În aceea că îţi poruncesc astăzi să îl iubeşti pe DOMNUL
Dumnezeul tău, să umbli în căile lui şi să păzeşti poruncile
lui şi statutele lui şi judecăţile lui, ca să trăieşti şi să te înmul-
ţeşti, şi ca DOMNUL Dumnezeul tău să te binecuvânteze în
ţara în care mergi să o stăpâneşti .
17 Dar dacă ţi se abate inima şi nu vei asculta, ci vei fi atras
şi te vei închina altor dumnezei şi le vei servi,
18 Vă mărturisesc astăzi, că veţi pieri negreşit şi nu vă veţi
lungi zilele pe pământul pentru care treci Iordanul, ca să in-
tri să îl stăpâneşti .
19 Chem cerul şi pământul să mărturisească astăzi împotriva
voastră, v-am pus înainte viaţa şi moartea, binecuvântarea şi
blestemul; alege dar viaţa, ca să trăiţi deopotrivă tu şi sămânţa
ta,
20 Ca să poţi iubi pe DOMNUL Dumnezeul tău şi să asculţi
de vocea lui şi să te poţi alipi de el, pentru că el este viaţa ta şi
lungimea zilelor tale, ca să locuieşti în ţara pe care DOMNUL
a jurat-o taţilor tăi, lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacob, că le-o
dă .

CApitoLuL 31

Israelul .

ŞI  Moise  a  mers  şi  a  vorbit  aceste  cuvinte  către  tot

2  Şi  le-a  spus:  Eu  astăzi  sunt  în  vârstă  de  o  sută  douăzeci
de ani; nu mai pot ieşi şi intra, de asemenea DOMNUL mi-a
spus: Tu nu vei trece Iordanul acesta .
3 DOMNUL Dumnezeul tău, el va trece înaintea ta şi va ni-
mici naţiunile acestea dinaintea ta şi le vei stăpâni, şi Iosua,
el va trece înaintea ta, precum a spus DOMNUL .
4 Şi DOMNUL le va face precum a făcut lui Sihon şi lui Og,
împăraţii amoriţilor şi ţării lor, pe care i-a nimicit .
5 Şi DOMNUL îi va da înaintea voastră, să le faceţi conform
cu toate poruncile pe care vi le-am poruncit .
6 Fiţi tari şi curajoşi, nu vă temeţi, nici nu vă îngroziţi înain-
tea lor, pentru că DOMNUL Dumnezeul tău, el este cel care
merge cu tine; el nu te va lăsa, nici nu te va părăsi .
7 Şi Moise l-a chemat pe Iosua şi i-a spus înaintea ochilor în-
tregului Israel: Fii tare şi curajos, pentru că tu trebuie să intri
cu poporul acesta în ţara pe care DOMNUL a jurat-o taţilor
lor că le-o dă; şi tu îi vei face să o moştenească .
8 Şi DOMNUL, el este cel care merge înaintea ta; el va fi cu
tine, el nu te va lăsa, nici nu te va părăsi, nu te teme, nici nu
te descuraja .
9 ¶ Şi Moise a scris legea aceasta şi a dat-o preoţilor, fiii lui
Levi, care purtau chivotul legământului DOMNULUI, şi tu-
turor bătrânilor lui Israel .
10  Şi  Moise  le-a  poruncit,  spunând:  La  sfârşitul  fiecăror
şapte  ani,  în  solemnitatea  anului  iertării,  la  sărbătoarea
corturilor,
11 Când va veni tot Israelul să se arate înaintea DOMNULUI
Dumnezeul tău în locul pe care îl va alege, să  citeşti  legea
aceasta înaintea întregului Israel, în auzul lor .
12 Adună poporul împreună, pe bărbaţi şi pe femei şi pe co-
pii şi pe străinul tău care este înăuntrul porţilor tale, ca să
audă şi să înveţe şi să se teamă de DOMNUL Dumnezeul vos-
tru şi să ia seama să împlinească toate cuvintele acestei legi,

13 Şi copiii lor, care nu au cunoscut nimic, să audă şi să înve-
ţe să se teamă de DOMNUL Dumnezeul vostru, în toate zilele
cât trăiţi în ţara în care treceţi Iordanul, ca să o stăpâniţi .
14 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Iată, ţi se apropie zilele
ca să mori; cheamă pe Iosua şi înfăţişaţi-vă, ca să îi dau po-
runcă . Şi Moise şi Iosua au mers şi s-au înfăţişat la taberna-
colul întâlnirii .
15 Şi DOMNUL s-a arătat în tabernacol, într-un stâlp de nor,
şi stâlpul de nor stătea deasupra intrării tabernacolului .
16 Şi DOMNUL i-a spus lui Moise: Iată, tu vei adormi cu taţii
tăi; şi poporul acesta se va ridica şi va curvi cu dumnezeii
străinilor ţării în care intră să fie cu ei şi mă va părăsi şi va
călca legământul meu pe care l-am făcut cu ei .
17 Atunci furia mea se va aprinde împotriva lor în ziua aceea
şi îi voi părăsi şi îmi voi ascunde faţa de ei şi ei vor fi devoraţi
şi li se vor întâmpla multe rele şi tulburări, astfel încât vor
spune în ziua aceea: Nu au venit aceste rele peste noi pentru
că Dumnezeul nostru nu este în mijlocul nostru?
18 Şi îmi voi ascunde într-adevăr faţa în ziua aceea, pentru
toate relele pe care le-au lucrat, pentru că s-au întors spre alţi
dumnezei .
19  Şi  acum  scrieţi  această  cântare  pentru  voi,  învaţă-i  pe
copiii  lui  Israel  să  o  cânte,  pune-o  în  gurile  lor,  ca  această
cântare să îmi servească de mărturie împotriva copiilor lui
Israel .
20 Pentru că îi voi duce în ţara pe care am jurat-o taţilor lor,
în care curge lapte şi miere; şi vor mânca şi se vor sătura şi
se vor îngrăşa; atunci se vor întoarce spre alţi dumnezei şi le
vor servi şi mă vor provoca şi vor rupe legământul meu .
21  Şi  va  fi,  când  li  se  vor  întâmpla  multe  rele  şi  tulburări,
că această cântare va mărturisi împotriva lor ca o mărturie;
pentru că nu va fi uitată din gura seminţei lor, pentru că eu
cunosc imaginaţia după care merg, chiar acum, înainte să îi
fi adus în ţara pe care eu le-am jurat-o .
22 ¶ Şi Moise a scris această cântare în aceeaşi zi şi a învăţat
pe copiii lui Israel să o cânte .
23 Şi i-a poruncit lui Iosua, fiul lui Nun, spunând: Fii tare şi
curajos, pentru că tu vei duce pe copiii lui Israel în ţara pe
care le-am jurat-o, iar eu voi fi cu tine .
24 Şi s-a întâmplat, după ce a terminat Moise de scris cuvin-
tele legii acesteia într-o carte, până la sfârşitul lor,
25 Că Moise a poruncit leviţilor care purtau chivotul legă-
mântului DOMNULUI, spunând:
26 Luaţi cartea aceasta a legii şi puneţi-o alături de chivotul
legământului DOMNULUI Dumnezeul vostru, ca să fie acolo
ca mărturie împotriva ta .
27 Pentru că eu cunosc răzvrătirea ta şi gâtul tău înţepenit,
iată, încă fiind eu viu cu voi, astăzi, v-aţi răzvrătit împotriva
DOMNULUI; şi cu cât mai mult după moartea mea?
28 Adunaţi la mine pe toţi bătrânii triburilor voastre şi pe
administratorii voştri, ca să vorbesc în urechile lor cuvintele
acestea şi să chem cerul şi pământul ca mărturie împotriva
lor .
29 Pentru că ştiu că după moartea mea vă veţi corupe de tot
şi vă veţi abate de la calea pe care v-am poruncit-o; şi vi se va
întâmpla răul în zilele de pe urmă; pentru că veţi face ce este
rău înaintea ochilor DOMNULUI, ca să îl provocaţi la furie
prin lucrarea mâinilor voastre .
30 Şi Moise a vorbit în urechile întregii adunări a lui Israel
cuvintele cântării acesteia, până la sfârşitul lor .

137

Deuteronom  32

CApitoLuL 32

DESCHIDEŢI urechea, voi cerurilor şi voi vorbi; şi ascul-

tă pământule cuvintele gurii mele .

2 Doctrina mea să picure ca ploaia, vorbirea mea să cadă ca
roua, ca ploaia măruntă peste verdeaţa proaspătă şi ca ploile
peste iarbă,
3  Pentru  că  voi  vesti  numele  DOMNULUI,  daţi  măreţie
Dumnezeului nostru .
4 El este Stânca, lucrarea sa este desăvârşită, pentru că toate
căile lui sunt judecată, el este un Dumnezeu al adevărului şi
fără nelegiuire, el este just şi drept .
5 Ei s-au corupt, pata lor nu este cea a copiilor lui, sunt o ge-
neraţie perversă şi strâmbă .
6  Astfel  răsplătiţi  voi  DOMNULUI,  popor  nebun  şi  neînţe-
lept? Nu este el Tatăl tău care te-a cumpărat? nu te-a făcut el
şi te-a întemeiat?
7 ¶ Aminteşte-ţi de zilele din vechime, ia aminte la anii mul-
tor generaţii, întreabă pe tatăl tău şi îţi va arăta; pe bătrânii
tăi şi îţi vor spune .
8  Când  cel  Preaînalt  a  împărţit  naţiunilor  moştenirea  lor,
când a separat pe fiii lui Adam, a aşezat graniţele poporului
conform cu numărul copiilor lui Israel;
9 Pentru că partea DOMNULUI este poporul său; Iacob este
sorţul moştenirii sale .
10 El l-a găsit într-un pământ, intr-un deşert; într-o risipire,
pustiu al urletelor; l-a condus, l-a instruit, l-a păzit ca pe lu-
mina ochiului său .
11 Precum îşi scutură acvila cuibul, pluteşte peste puii săi, îşi
întinde aripile, îi ia, îi poartă pe aripile ei tari,
12  Astfel  l-a  condus  DOMNUL,  singur,  şi  nu  a  fost  nici  un
dumnezeu străin cu el .
13  L-a  făcut  să  călărească  pe  înălţimile  pământului,  ca  să
mănânce rodul câmpului; şi l-a făcut să sugă miere din stân-
că şi untdelemn din stânca de cremene;
14 Unt de la vaci şi lapte de la oi, cu grăsimea mieilor şi ber-
beci de rasă din Basan şi ţapi cu grăsimea rărunchilor grâu-
lui; şi ai băut sângele pur al strugurelui .
15 ¶ Dar  Ieşurun s-a  îngrăşat şi a azvârlit din picior, te-ai
îngrăşat, te-ai îngroşat, te-ai acoperit cu grăsime; atunci l-a
părăsit  pe  Dumnezeul  care  l-a  făcut  şi  a  dispreţuit  Stânca
salvării lui .
16 L-au provocat la gelozie cu dumnezei străini, l-au provo-
cat la mânie cu urâciuni .
17 Au sacrificat dracilor şi nu lui Dumnezeu; unor dumne-
zei pe care nu i-au cunoscut, unora noi, de curând veniţi, de
care taţii voştri nu s-au temut .
18 De Stânca, cea care te-a născut, tu ai uitat şi nu ţi-ai adus
aminte de Dumnezeul, care te-a format .
19 ¶ Şi când DOMNUL a văzut, i-a detestat din cauza provo-
cării fiilor săi şi a fiicelor sale .
20 Şi a spus: Îmi voi ascunde faţa de ei, voi vedea care va fi
sfârşitul  lor,  pentru  că  ei  sunt  o  generaţie  foarte  perversă,
copii în care nu este credinţă .
21 M-au întărâtat la gelozie prin ceea ce nu este Dumnezeu;
m-au provocat la mânie cu deşertăciunile lor, şi eu îi voi în-
tărâta la gelozie prin cei ce nu sunt un popor; îi voi provoca
la mânie printr-o naţiune proastă .
22 Pentru că în mânia mea s-a aprins un foc şi va arde până
la cel mai adânc iad şi va mistui pământul cu venitul lui şi va
aprinde temeliile munţilor .
23 Voi îngrămădi ticăloşii asupra lor; îmi voi consuma să-
geţile peste ei .

24  Vor  fi  arşi  cu  foame  şi  devoraţi  de  arşiţă  pârjolitoare  şi
de distrugere amară, de asemenea voi trimite dinţii fiarelor
asupra lor, cu otrava şerpilor din ţărână .
25 Sabia în afară şi teroare înăuntru, amândouă vor nimici
pe tânăr şi pe fecioară, pe sugar şi pe omul cu perii cărunţi .
26 ¶ Am spus: Îi voi risipi în colţuri, voi face ca amintirea lor
să înceteze dintre oameni,
27  Dacă  nu  m-aş  teme  de  furia  duşmanului,  ca  nu  cumva
potrivnicii lor să se comporte ciudat şi ca nu cumva să spu-
nă: Mâna noastră este înălţată şi nu DOMNUL a făcut toate
acestea .
28 Pentru că ei sunt o naţiune lipsită de sfat şi nici nu este
înţelegere în ei .
29 O de ar fi înţelepţi şi de ar înţelege aceasta şi ar lua aminte
la sfârşitul lor de pe urmă!
30 Cum ar urmări unul o mie şi doi ar pune pe fugă zece
mii,  dacă  nu  i-ar  fi  vândut  Stânca  lor  şi  nu  i-ar  fi  închis
DOMNUL?
31 Pentru că stânca lor nu este ca Stânca noastră, chiar duş-
manii noştri sunt judecători .
32 Pentru că viţa lor este din viţa Sodomei şi din câmpiile
Gomorei, strugurii lor sunt struguri de fiere, ciorchinii lor
sunt amari,
33  Vinul  lor  este  otrava  dragonilor  şi  veninul  crud  al
viperelor .
34 Nu este lucrul acesta păstrat la mine şi sigilat printre te-
zaurele mele?
35 Mie îmi aparţine răzbunarea şi recompensa; la timpul po-
trivit  le  va  aluneca  piciorul,  pentru  că  ziua  nenorocirii  lor
este aproape şi lucrurile care vor veni peste ei se vor grăbi .
36 Pentru că DOMNUL va judeca pe poporul său şi se va po-
căi pentru servitorii săi, când va vedea că puterea lor s-a dus
şi nu va fi nimeni închis, sau lăsat .
37 Şi va spune: Unde sunt dumnezeii lor, stânca în care s-au
încrezut,
38 Ei care au mâncat grăsimea sacrificiilor lor şi au băut vi-
nul darurilor lor de băutură? să se ridice şi să vă ajute şi să fie
protecţia voastră .
39 ¶ Vedeţi acum că eu, eu sunt el şi nu este alt dumnezeu
împreună cu mine; eu ucid şi eu dau viaţă; eu rănesc şi eu
vindec, şi nu este cineva care să vă elibereze din mâna mea .
40 Pentru că îmi ridic mâna spre cer şi spun: Eu trăiesc pen-
tru totdeauna .
41 Dacă îmi ascut sabia strălucitoare şi mâna mea apucă ju-
decata, voi întoarce răzbunare duşmanilor mei şi voi răsplăti
celor care mă urăsc .
42 Îmi voi îmbăta săgeţile cu sânge şi sabia mea va devora
carne; şi le voi îmbăta cu sângele celor ucişi şi al captivilor,
de la începutul răzbunărilor peste duşman .
43  Bucuraţi-vă  naţiunilor,  cu  poporul  său,  pentru  că  el  va
răzbuna sângele servitorilor săi şi voi întoarce răzbunare po-
trivnicilor săi şi va fi milos cu ţara sa şi cu poporul său .
44 ¶ Şi Moise a venit şi a rostit toate cuvintele cântării aces-
teia în auzul poporului, el şi Hoşea, fiul lui Nun .
45 Şi Moise a terminat de vorbit toate cuvintele acestea îna-
intea întregului Israel,
46 Şi le-a spus: Puneţi-vă la inimă toate cuvintele pe care le
mărturisesc printre voi astăzi, ca să le porunciţi copiilor voş-
tri să ia seama să le împlinească, toate cuvintele acestei legi .
47 Pentru că nu este un lucru deşert pentru voi; pentru că
este viaţa voastră, şi prin acest lucru vă veţi prelungi zilele în
ţara în care treceţi Iordanul, ca să o stăpâniţi .

138

Deuteronom  34

48 Şi DOMNUL a vorbit lui Moise în aceeaşi zi, spunând:
49  Urcă-te  pe  muntele  acesta,  Abarim,  pe  muntele  Nebo,
care este în ţara Moabului, care este în dreptul Ierihonului;
şi priveşte ţara Canaanului, pe care o dau în stăpânire copi-
ilor lui Israel,
50 Şi mori pe muntele pe care te vei urca şi adună-te la popo-
rul tău; precum a murit Aaron, fratele tău, pe muntele Hor şi
a fost adunat la poporul său,
51 Pentru că aţi păcătuit împotriva mea în mijlocul copiilor
lui Israel, la apele Meriba-Cades, în pustiul Ţin; pentru că nu
m-aţi sfinţit în mijlocul copiilor lui Israel .
52 Totuşi tu vei vedea ţara înaintea ta; dar nu vei intra acolo,
în ţara pe care o dau copiilor lui Israel .

CApitoLuL 33

ŞI  aceasta  este  binecuvântarea,  cu  care  a  binecuvântat

Moise, omul lui Dumnezeu, pe copiii lui Israel înaintea

morţii sale .
2 Şi a spus: DOMNUL a venit din Sinai şi le-a răsărit din Seir;
el a strălucit din muntele Paran şi a venit cu zecile de mii de
sfinţi, de la dreapta lui ieşea o lege de foc pentru ei .
3 Da, el a iubit poporul; toţi sfinţii săi sunt în mâna ta, şi ei au
şezut la picioarele tale; fiecare va primi din cuvintele tale .
4 Moise ne-a poruncit o lege, moştenirea adunării lui Iacob .
5 Şi el era împărat în Ieşurun, când s-au adunat capii popo-
rului şi triburile lui Israel .
6 ¶ Trăiască Ruben şi să nu moară; şi bărbaţii săi să nu fie
puţini .
7  Şi  aceasta  este  binecuvântarea  despre  Iuda  şi  el  a  spus:
Ascultă Doamne vocea lui Iuda şi adu-l la poporul său, mâi-
nile sale să îi înmulţească bunătăţile; şi să îi fii un ajutor îm-
potriva duşmanilor .
8 ¶ Şi despre Levi a spus: Tumim al tău şi Urim al tău să fie
cu cel sfânt al tău, pe care l-ai încercat la Masa, cu care te-ai
certat la apele din Meriba;
9 Care a spus tatălui său şi mamei sale: Nu l-am văzut; nici
nu  a  recunoscut  pe  fraţii  săi,  nici  nu  şi-a  cunoscut  proprii
copii, pentru că au păzit cuvântul tău şi au ţinut legământul
tău .
10 Ei vor învăţa pe Iacob judecăţile tale şi pe Israel legea ta,
vor pune tămâie înaintea ta şi ofrandă arsă în întregime pe
altarul tău .
11 Binecuvântează, Doamne, averea lui şi primeşte lucrarea
mâinilor lui, zdrobeşte coapsele celor care se ridică împotri-
va lui şi ale celor care îl urăsc, ca să nu se mai ridice .
12 ¶ Despre Beniamin a spus: Iubitul DOMNULUI va locui
în siguranţă lângă el; DOMNUL îl va acoperi toată ziua, iar el
va locui între umerii săi .
13 Şi despre Iosif a spus: Binecuvântată fie de DOMNUL ţara
lui, cu lucrurile preţioase ale cerului, cu rouă şi cu adâncul
care se odihneşte jos,
14 Şi cu roadele preţioase aduse de soare şi cu lucrurile pre-
ţioase date de lună,
15 Şi cu lucrurile de seama ale munţilor străvechi şi cu lu-
crurile preţioase ale dealurilor veşnice,
16  Şi  cu  lucrurile  preţioase  ale  pământului  şi  ale  plinătăţii
lui şi cu bunăvoinţa celui care locuia în rug, să vină binecu-
vântarea peste capul lui Iosif şi peste creştetul capului celui
separat de fraţii săi .
17 Gloria lui este ca întâiul născut al taurului său şi coarnele
lui sunt coarnele unicornilor, cu ele va împunge laolaltă po-
poarele până la marginile pământului, şi ei sunt zecile de mii

ale lui Efraim şi ei sunt miile lui Manase .
18 ¶ Şi despre Zabulon a spus: Bucură-te Zabuloane, în ieşi-
rea ta; şi tu, Isahar, în corturile tale .
19 Ei vor chema popoarele la munte; acolo vor aduce ofrande
ale dreptăţii, pentru că vor suge din abundenţa mărilor şi din
tezaurele ascunse în nisip .
20  Şi  despre  Gad  a  spus:  Binecuvântat  fie  cel  care  lărgeş-
te pe Gad, el locuieşte ca un leu şi sfâşie braţul cu coroana
capului .
21  El  şi-a  luat  cea  mai  bună  parte,  pentru  că  acolo,  într-o
parte a legiuitorului, a fost Gad aşezat; şi a venit cu capii po-
porului,  a  făcut  dreptatea  DOMNULUI  şi  judecăţile  lui  cu
Israel .
22 ¶ Şi despre Dan a spus: Dan este un pui de leu, el va sări
din Basan .
23 Şi despre Neftali a spus: Neftali, sătul de favoare şi plin de
binecuvântarea DOMNULUI, să stăpâneşti vestul şi sudul .
24  Şi  despre  Aşer  a  spus:  Binecuvântat  fie  Aşer  cu  copii;
să  fie  bine  primit  fraţilor  săi  şi  să  îşi  înmoaie  piciorul  în
untdelemn .
25 Sandalele tale vor fi fier şi aramă, şi tăria ta ca zilele tale .
26 ¶ Nimeni nu este ca Dumnezeul lui Ieşurun, care călăreş-
te pe cer în ajutorul tău şi în cer în măreţia sa .
27  Dumnezeul  cel  etern  este  scăparea  ta  şi  dedesubt  sunt
braţele cele veşnice, şi el va alunga pe duşman dinaintea ta;
şi va spune: Nimiceşte-i .
28  Atunci  Israel  va  locui  singur  în  siguranţă,  fântâna  lui
Iacob va fi într-o ţară de grâne şi de vin; de asemenea ceru-
rile sale vor picura rouă .
29 Fericit eşti tu, Israele, cine este ca tine, O tu popor salvat
de DOMNUL, scutul ajutorului tău şi cine este sabia măreţiei
tale! Şi duşmanii tăi vor fi găsiţi mincinoşi înaintea ta; şi vei
călca peste înălţimile lor .

CApitoLuL 34

ŞI Moise s-a urcat din câmpiile Moabului pe muntele Nebo,

pe vârful muntelui Pisga, care este în dreptul Ierihonului .

Şi DOMNUL i-a arătat toată ţara lui Galaad până la Dan,
2 Şi tot Neftali şi ţara lui Efraim şi Manase şi toată ţara lui
Iuda, până la marea cea mai îndepărtată,
3  Şi  sudul  şi  câmpia  văii  Ierihonului,  cetatea  palmierilor,
până la Ţoar .
4 Şi DOMNUL i-a spus: Aceasta este ţara pe care am jurat-o
lui Avraam, lui Isaac şi lui Iacob, spunând: O voi da seminţei
tale, te-am făcut să o vezi cu ochii tăi, dar tu nu vei trece în
ea .
5 ¶ Şi Moise, servitorul  DOMNULUI, a murit acolo în ţara
Moabului, conform cuvântului DOMNULUI .
6 Şi el l-a înmormântat într-o vale în ţara Moabului, faţă în
faţă  cu  Bet-Peor  şi  nimeni  nu  ştie  mormântul  lui  până  în
ziua aceasta .
7 Şi  Moise  era în vârstă de  o  sută două  zeci  de ani când a
murit,  ochiul  său  nu  se  întunecase,  nici  vigoarea  lui  nu  îl
părăsise .
Şi copiii lui Israel l-au plâns pe Moise treizeci de zile în câm-
piile Moabului; şi zilele plânsului şi jelirii pentru Moise s-au
sfârşit .
9  ¶  Şi  Iosua,  fiul  lui  Nun,  era  plin  de  duhul  înţelepciunii;
pentru că Moise îşi pusese mâinile peste el, şi copiii lui Israel
i-au  dat  ascultare  şi  au  făcut  precum  poruncise  DOMNUL
lui Moise .
10 Şi nu s-a mai ridicat profet în Israel ca Moise, pe care să îl

139

fi cunoscut DOMNUL faţă către faţă,
11 În toate semnele şi minunile pe care DOMNUL l-a trimis
să le facă în ţara Egiptului lui Faraon şi tuturor servitorilor
lui şi întregii lui ţări,

12 Şi cu toată acea mână puternică şi în toate lucrurile mari
şi  înfricoşătoare  pe  care  Moise  le-a  arătat  înaintea  ochilor
întregului Israel .

Deuteronom  34

140

… Iosua …

Capitolul 1

ŞI  s-a  întâmplat,  după  moartea  lui  Moise,  servitorul

DOMNULUI,  că  DOMNUL  i-a  vorbit  lui  Iosua,  fiul  lui

Nun, servitorul lui Moise, spunând:
2  Moise,  servitorul  meu  a  murit;  şi  acum,  scoală-te,  treci
Iordanul  acesta,  tu  şi  tot  acest  popor,  până  în  ţara  pe  care
le-o dau copiilor lui Israel .
3 Fiecare loc, pe care îl va călca talpa piciorului vostru, vi
l-am dat; aşa cum i-am spus lui Moise .
4 De la pustie şi Libanul acesta până la râul cel mare, râul
Eufrat, tot pământul hitiţilor şi până la marea cea mare spre
apusul soarelui, va fi ţinutul vostru .
5 Nici un om nu va fi în stare să stea în picioare înaintea ta
toate zilele vieţii tale; precum am fost cu Moise, astfel voi fi
cu tine; nu te voi lăsa, nici nu te voi părăsi .
6 Fii tare şi curajos; fiindcă acestui popor tu îi vei împărţi ca
moştenire ţara, pe care am jurat-o taţilor lor că le-o voi da .
7 Dar fii tare şi foarte curajos, ca să ai grijă să faci conform
cu toată legea pe care ţi-a poruncit-o servitorul meu, Moise;
nu te abate de la ea nici la dreapta, nici la stânga, ca să pros-
peri oriunde vei merge .
8 Această carte a legii să nu se depărteze de gura ta, ci cuge-
tă asupra ei zi şi noapte, ca să ai grijă să faci conform cu tot
ce este scris în ea; fiindcă atunci vei face calea ta prosperă şi
atunci vei avea mult succes .
9 Nu ţi-am poruncit eu? Fii tare şi curajos; nu te teme, nici
nu  te  descuraja,  fiindcă  DOMNUL  Dumnezeul  tău  este  cu
tine oriunde mergi .
10  ¶  Atunci  Iosua  le-a  poruncit  ofiţerilor  poporului,
spunând:
11  Treceţi  prin  oştire  şi  porunciţi  poporului,  spunând:
Pregătiţi-vă merinde, fiindcă în trei zile veţi trece Iordanul
acesta,  ca  să  intraţi  să  stăpâniţi  ţara,  pe  care  DOMNUL
Dumnezeul vostru v-o dă ca să o stăpâniţi .
12 Şi Iosua le-a vorbit rubeniţilor şi gadiţilor şi jumătăţii tri-
bului lui Manase, spunând:
13  Amintiţi-vă  de  cuvântul  pe  care  vi  l-a  poruncit  Moise,
servitorul  DOMNULUI,  spunând:  DOMNUL  Dumnezeul
vostru v-a dat odihnă şi v-a dat această ţară .
14 Soţiile voastre, micuţii voştri şi vitele voastre, să rămână
în ţara pe care v-a dat-o Moise de această parte a Iordanului;
dar voi să treceţi înarmaţi înaintea fraţilor voştri, toţi bărba-
ţii puternici de valoare şi să îi ajutaţi,
15 Până când DOMNUL va da odihnă fraţilor voştri, precum
v-a dat şi vouă şi ei de asemenea vor fi luat în stăpânire ţara
pe care le-o dă DOMNUL Dumnezeul vostru; atunci vă veţi
întoarce în ţara moştenirii voastre şi vă veţi bucura de ea, de
partea aceasta a Iordanului spre răsăritul soarelui, pe care
v-a dat-o Moise, servitorul DOMNULUI .
16 ¶ Şi i-au răspuns lui Iosua, spunând: Vom face tot ce ne
porunceşti şi vom merge oriunde ne trimiţi .
17 Precum am dat ascultare lui Moise în toate, astfel îţi vom
da ascultare ţie; numai DOMNUL Dumnezeul tău să fie cu
tine, precum a fost cu Moise .
18  Oricine  se  va  răzvrăti  împotriva  poruncii  tale  şi  nu  va
da ascultare cuvintelor tale în tot ce îi porunceşti, să fie dat
morţii; numai fii tare şi curajos!

CApitoLuL 2

ŞI Iosua, fiul lui Nun, a trimis din Sitim doi bărbaţi să spi-

oneze  pe  ascuns,  spunând:  Mergeţi  să  vedeţi  ţara,  mai
ales  Ierihonul .  Şi  au  mers  şi  au  intrat  în  casa  unei  curve,

numită Rahab, şi au poposit acolo .
2  Şi  i  s-a  spus  împăratului  Ierihonului,  zicând:  Iată,  nişte
bărbaţi dintre copiii lui Israel au venit aici în această noapte,
să cerceteze ţara .
3  Şi  împăratul  Ierihonului  a  trimis  la  Rahab,  spunând:
Scoate pe bărbaţii care au venit la tine, care au intrat în casa
ta, fiindcă au venit să cerceteze toată ţara .
4  Şi  femeia  a  luat  pe  cei  doi  bărbaţi  şi  i-a  ascuns  şi  a  spus
astfel: Au venit nişte bărbaţi la mine, dar nu ştiam de unde
erau .
5 Şi s-a întâmplat, pe când se închidea poarta, când era întu-
neric, că bărbaţii au ieşit; încotro au luat -o nu ştiu . Urmăriţi-i
repede, fiindcă îi veţi ajunge .
6  Dar  ea  îi  dusese  sus  pe  acoperişul  casei  şi  îi  ascunsese
cu mănunchiurile de in, pe care le aşezase în rânduială pe
acoperiş .
7 Şi bărbaţii i-au urmărit pe calea Iordanului până la vaduri;
şi imediat ce au ieşit urmăritorii, au închis poarta .
8  ¶  Şi,  înainte  ca  ei  să  se  fi  culcat,  ea  s-a  urcat  la  ei  pe
acoperiş;
9 Şi le-a spus bărbaţilor: Ştiu că DOMNUL v-a dat ţara şi că
spaima de voi a căzut peste noi şi că toţi locuitorii ţării se
topesc din cauza voastră .
10 Căci noi am auzit cum DOMNUL a secat apa Mării Roşii
pentru voi, când aţi ieşit din Egipt şi ce aţi făcut celor doi îm-
păraţi ai amoriţilor, care erau dincolo de Iordan, lui Sihon şi
lui Og, pe care i-aţi nimicit de tot .
11 Şi imediat ce am auzit aceste lucruri ni s-au topit inimi-
le şi nu a mai rămas curaj în vreun om, din cauza voastră;
fiindcă DOMNUL Dumnezeul vostru, el este Dumnezeu sus
în cer şi jos pe pământ .
12 De aceea acum, vă rog, juraţi-mi pe DOMNUL că, deoa-
rece am arătat bunătate faţă de voi şi voi să arătaţi bunătate
faţă de casa tatălui meu şi să îmi daţi un semn adevărat,
13 Şi că veţi lăsa vii pe tatăl meu şi pe mama mea şi pe fra-
ţii mei şi pe surorile mele şi tot ceea ce au şi că ne veţi salva
vieţile de la moarte .
14 Şi bărbaţii i-au răspuns: Viaţa noastră pentru a voastră,
dacă nu faceţi cunoscut acest lucru al nostru . Şi va fi astfel:
când DOMNUL ne va fi dat ţara, ne vom purta cu bunătate şi
cu adevăr faţă de tine .
15 Apoi i-a coborât cu o funie pe fereastră, deoarece casa ei
era pe zidul cetăţii şi ea locuia pe zid .
16  Şi  le-a  spus:  Mergeţi  la  munte,  ca  nu  cumva  să  vă  în-
tâlnească  urmăritorii;  şi  ascundeţi-vă  acolo  trei  zile,  până
când urmăritorii se întorc; şi după aceea mergeţi pe drumul
vostru .
17 Şi bărbaţii i-au spus: Astfel vom fi dezlegaţi de acest jură-
mânt al tău pe care ne-ai pus să îl jurăm:
18 Iată, când intrăm în ţară, să legi frânghia aceasta de fir
stacojiu la fereastra prin care ne-ai coborât; şi să aduci acasă
la tine pe tatăl tău şi pe mama ta şi pe fraţii tăi şi toată casa
tatălui tău .
19 Şi va fi, că oricine va ieşi pe uşile casei tale în stradă, sân-
gele său va fi asupra capului său şi noi vom fi nevinovaţi; şi
oricine va fi cu tine în casă, sângele său va fi asupra capului
nostru, dacă cineva pune mâna pe el .
20  Dacă  faci  cunoscut  acest  lucru  al  nostru,  atunci  vom  fi
dezlegaţi de jurământul pe care ne-ai pus să îl jurăm .
21  Şi  ea  a  spus:  Să  fie  conform  cuvintelor  voastre .  Şi  ea
i-a  trimis  iar  ei  au  plecat .  Şi  ea  a  legat  frânghia  stacojie  la
fereastră .

141

Iosua  4

22 ¶ Iar ei au mers şi au ajuns la munte şi au rămas acolo trei
zile,  până  când  s-au  întors  urmăritorii;  şi  urmăritorii  i-au
căutat pe tot drumul, dar nu i-au găsit .
23 Şi cei doi bărbaţi s-au întors şi au coborât din munte şi au
trecut şi au venit la Iosua, fiul lui Nun, şi i-au spus tot ce li
s-a întâmplat .
24 Şi i-au spus lui Iosua: Cu adevărat DOMNUL a dat în mâi-
nile noastre toată ţara, fiindcă toţi locuitorii ţării se topesc
din cauza noastră .

CApitoLuL 3

ŞI Iosua s-a sculat dis-de-dimineaţă; şi au plecat din Sitim

şi au venit la Iordan, el şi toţi copiii lui Israel şi au poposit

acolo înainte de a trece .
2  Şi  s-a  întâmplat,  după  trei  zile,  că  ofiţerii  au  trecut  prin
oştire,
3 Şi au poruncit poporului, spunând: Când vedeţi chivotul
legământului  DOMNULUI  Dumnezeul  vostru  şi  pe  preoţii
leviţi purtându-l, atunci să plecaţi din locul vostru şi să mer-
geţi după el,
4 Totuşi să fie o depărtare între voi şi el, cam de două mii de
coţi după măsură; să nu vă apropiaţi de el, ca să cunoaşteţi
calea pe care trebuie să mergeţi, pentru că nu aţi mai trecut
pe această cale până acum .
5  Şi  Iosua  a  spus  poporului:  Sfinţiţi-vă,  fiindcă  mâine
DOMNUL va face minuni printre voi .
6  Şi  Iosua  le-a  vorbit  preoţilor,  spunând:  Ridicaţi  chivotul
legământului şi treceţi înaintea poporului . Şi au ridicat chi-
votul legământului şi au mers înaintea poporului .
7  ¶  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Iosua:  Astăzi  voi  începe  să  te
înalţ în văzul întregului Israel, ca să ştie că, precum am fost
cu Moise, tot astfel voi fi cu tine .
8 Şi să porunceşti preoţilor care poartă chivotul legământu-
lui, spunând: Când veţi ajunge la marginea apei Iordanului,
să staţi nemişcaţi în Iordan .
9 ¶ Şi Iosua a spus copiilor lui Israel: Apropiaţi-vă şi auziţi
cuvintele DOMNULUI Dumnezeul vostru .
10 Şi Iosua a spus: Prin aceasta veţi cunoaşte că Dumnezeul
cel  viu  este  printre  voi  şi  că  va  alunga  negreşit  dinaintea
voastră pe canaaniţi şi pe hitiţi şi pe hiviţi şi pe fereziţi şi pe
periziţi şi pe ghirgasiţi şi pe amoriţi şi pe iebusiţi .
11 Iată, chivotul legământului Domnului întregului pământ
trece înaintea voastră în Iordan .
12 De aceea acum, luaţi-vă doisprezece bărbaţi din triburile
lui Israel, un bărbat din fiecare trib .
13 Şi se va întâmpla, imediat ce tălpile picioarelor preoţilor
care  poartă  chivotul  DOMNULUI,  Domnul  întregului  pă-
mânt, se vor odihni în apele Iordanului, că apele Iordanului
se  vor  despărţi  de  apele  care  coboară  de  sus  şi  vor  sta
grămadă .
14  ¶  Şi  s-a  întâmplat,  când  poporul  a  plecat  din  corturile
sale, ca să treacă Iordanul şi preoţii au purtat chivotul legă-
mântului înaintea poporului;
15  Şi  în  timp  ce  aceia  care  au  purtat  chivotul  au  ajuns  la
Iordan  şi  picioarele  preoţilor  care  au  purtat  chivotul  s-au
muiat  în  marginea  apei  (fiindcă  Iordanul  se  revarsă  peste
toate malurile sale în toate zilele recoltei),
16  Că  apele  care  veneau  de  sus  au  stat  şi  s-au  ridicat  într-
o grămadă foarte departe de cetatea Adam, care este lângă
Ţaretan; şi cele care coborau spre marea câmpiei, chiar ma-
rea sărată, s-au oprit şi s-au despărţit; şi poporul a trecut în
dreptul Ierihonului .

17 Şi preoţii care au purtat chivotul legământului DOMNULUI
au stat ferm pe loc uscat în mijlocul Iordanului şi toţi israe-
liţii au trecut pe uscat, până când toţi oamenii au terminat
de trecut Iordanul .

CApitoLuL 4

ŞI s-a întâmplat, după ce toţi oamenii au terminat de tre-

cut Iordanul, că DOMNUL i-a vorbit lui Iosua, spunând:
2 Luaţi-vă din popor doisprezece bărbaţi, un bărbat din fi-
ecare trib,
3  Şi  porunciţi-le,  spunând:  Să  luaţi  de  aici,  din  mijlocul
Iordanului,  din  locul  unde  picioarele  preoţilor  au  stat  ne-
mişcate, douăsprezece pietre şi să le purtaţi cu voi şi să le pu-
neţi în locul de popas, unde veţi poposi în noaptea aceasta .
4 Atunci Iosua a chemat pe cei doisprezece bărbaţi, pe care îi
pregătise dintre copiii lui Israel, un bărbat din fiecare trib .
5 Şi Iosua le-a spus: Treceţi înaintea chivotului DOMNULUI
Dumnezeul vostru, în mijlocul Iordanului, şi ridicaţi fiecare
dintre voi câte o piatră pe umăr, conform numărului tribu-
rilor copiilor lui Israel,
6 Ca aceasta să fie un semn între voi, când va veni timpul şi
copiii voştri vor întreba pe taţii lor, spunând: Ce înseamnă
aceste pietre pentru voi?
7 Atunci să le răspundeţi: Apele Iordanului au fost despăr-
ţite  înaintea  chivotului  legământului  DOMNULUI;  când  a
trecut  peste  Iordan,  apele  Iordanului  au  fost  despărţite  şi
pietrele acestea vor fi ca amintire copiilor lui Israel, pentru
totdeauna .
8  Şi  copiii  lui  Israel  au  făcut  astfel  precum  le-a  poruncit
Iosua şi au luat douăsprezece pietre din mijlocul Iordanului,
precum i-a vorbit DOMNUL lui Iosua, conform numărului
triburilor copiilor lui Israel; şi le-au purtat cu ei la locul unde
au poposit şi le-au aşezat acolo .
9  ¶  Şi  Iosua  a  ridicat  douăsprezece  pietre  în  mijlocul
Iordanului, în locul unde stăteau picioarele preoţilor care au
purtat chivotul legământului; şi sunt acolo până în această
zi .
10 Fiindcă preoţii care au purtat chivotul au stat în mijlocul
Iordanului până s-a terminat tot ce i-a poruncit  DOMNUL
lui Iosua să spună poporului, conform cu tot ce i-a poruncit
Moise lui Iosua; şi poporul s-a grăbit şi a trecut .
11  Şi  s-a  întâmplat  că,  după  ce  tot  poporul  a  terminat  de
trecut, chivotul DOMNULUI şi preoţii au trecut în prezenţa
poporului .
12 ¶ Şi copiii lui Ruben şi copiii lui Gad şi jumătatea tribu-
lui lui Manase au trecut înarmaţi înaintea copiilor lui Israel,
precum le-a vorbit Moise .
13 Aproape patruzeci de mii pregătiţi pentru război au tre-
cut înaintea DOMNULUI la luptă, spre câmpiile Ierihonului .
14 ¶ În ziua aceea DOMNUL a mărit pe Iosua în ochii între-
gului Israel; şi s-au temut de el, cum s-au temut de Moise în
toate zilele vieţii sale .
15 ¶ Şi DOMNUL i-a vorbit lui Iosua, spunând:
16  Porunceşte  preoţilor  care  poartă  chivotul  mărturiei  să
iasă afară din Iordan .
17 De aceea Iosua a poruncit preoţilor, spunând: Ieşiţi afară
din Iordan .
18 Şi s-a întâmplat, când preoţii care au purtat chivotul legă-
mântului DOMNULUI au ieşit afară din mijlocul Iordanului
şi tălpile picioarelor preoţilor au ajuns afară pe uscat, că ape-
le  Iordanului  s-au  întors  la  locul  lor  şi  s-au  revărsat  peste
toate malurile sale, ca înainte .

142

Iosua  6

19  ¶  Şi  poporul  a  ieşit  afară  din  Iordan  în  a  zecea  zi  a  lu-
nii  întâi;  şi  au  aşezat  tabăra  în  Ghilgal,  la  ţinutul  de  est  al
Ierihonului .
20 Şi acele douăsprezece pietre, pe care Iosua le-a ridicat la
Ghilgal, le-au luat din Iordan .
21 Şi le-a vorbit copiilor lui Israel, spunând: Când copiii voş-
tri vor întreba pe taţii lor în timpul care va veni, zicând: Ce
înseamnă pietrele acestea?
22 Atunci să faceţi cunoscut copiilor voştri, spunând: Israel
a trecut Iordanul acesta pe uscat .
23  Fiindcă  DOMNUL  Dumnezeul  vostru  a  secat  apele
Iordanului dinaintea voastră, până aţi trecut, aşa cum a fă-
cut DOMNUL Dumnezeul vostru Mării Roşii, pe care a se-
cat-o dinaintea noastră, până am trecut,
24 Pentru ca toate popoarele pământului să cunoască mâna
DOMNULUI,  că  este  tare;  ca  să  vă  temeţi  de  DOMNUL
Dumnezeul vostru pentru totdeauna .

CApitoLuL 5

ŞI  s-a  întâmplat,  când  au  auzit  toţi  împăraţii  amoriţilor,

care erau pe partea de vest a Iordanului şi toţi împăraţii
canaaniţilor, care erau lângă mare, că DOMNUL a secat apele
Iordanului dinaintea copiilor lui Israel, până am trecut, că li
s-a topit inima şi nu mai era suflare în ei, din cauza copiilor
lui Israel .
2 ¶ În timpul acela, DOMNUL i-a spus lui Iosua: Fă-ţi cuţi-
te ascuţite şi circumcide din nou pe copiii lui Israel a doua
oară .
3 Şi Iosua şi-a făcut cuţite ascuţite şi a circumcis pe copiii lui
Israel pe dealul prepuţurilor .
4 Şi acesta este motivul pentru care Iosua i-a circumcis: Tot
poporul care a ieşit din Egipt, cei de parte bărbătească, adică
toţi bărbaţii de război, au murit în pustiu, pe drum, după ce
au ieşit din Egipt .
5 Şi tot poporul care ieşise era circumcis, însă tot poporul
care  se  născuse  în  pustiu,  pe  drum,  pe  când  au  ieşit  din
Egipt, nu fuseseră circumcişi .
6 Deoarece copiii lui Israel au umblat patruzeci de ani prin
pustie, până au fost nimiciţi toţi oamenii care erau bărbaţi
de  război  ieşiţi  din  Egipt,  pentru  că  nu  ascultat  de  vocea
DOMNULUI, cărora DOMNUL le-a jurat că nu îi va lăsa să
vadă ţara pe care DOMNUL a jurat taţilor lor că ne-o va da
nouă, ţară în care curge lapte şi miere .
7 Şi copiii lor, pe care i-a ridicat în locul lor, pe aceia i-a cir-
cumcis Iosua, fiindcă erau necircumcişi, pentru că nu i-au
circumcis pe drum .
8 Şi s-a întâmplat, când au terminat de circumcis tot poporul,
că au rămas la locurile lor în tabără, până s-au vindecat .
9 ¶ Şi DOMNUL i-a spus lui Iosua: Astăzi am îndepărtat oca-
ra Egiptului de pe voi . De aceea numele locului este chemat
Ghilgal până în această zi .
10 Şi copiii lui Israel au aşezat tabăra în Ghilgal şi au ţinut
paştele în a paisprezecea zi a lunii, către seară, în câmpiile
Ierihonului .
11 Şi au mâncat din grâul vechi al ţării a doua zi după paşti,
azimă şi grâu prăjit în aceeaşi zi .
12 Şi mana a încetat a doua zi după ce au mâncat din grâul
vechi al ţării; şi copiii lui Israel nu au mai avut mană după
aceea, ci au mâncat din rodul ţării lui Canaan în acel an .
13 ¶ Şi s-a întâmplat, când Iosua era lângă Ierihon, că şi-a
ridicat ochii şi a privit şi, iată, un om stătea în picioare îna-
intea lui cu sabia scoasă, în mână . Şi Iosua a mers la el şi i-a

spus: Eşti pentru noi sau pentru potrivnicii noştri?
14 Iar el a spus: Nu, ci am venit acum ca şi căpetenie a oştirii
DOMNULUI . Şi Iosua a căzut cu faţa la pământ şi s-a închi-
nat şi i-a spus: Ce spune domnul meu servitorului său?
15 Şi căpetenia oştirii DOMNULUI i-a spus lui Iosua: Scoate-ţi
sandaua  din  picior,  fiindcă  locul  pe  care  stai  este  sfânt .  Şi
Iosua a făcut astfel .

CApitoLuL 6

ŞI Ierihonul era cu totul închis din cauza copiilor lui Israel;

nimeni nu ieşea şi nimeni nu intra .

2  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Iosua:  Vezi,  am  dat  în  mâna  ta
Ierihonul şi pe împăratul său şi pe cei viteji la luptă .
3 Şi să înconjuraţi cetatea, toţi bărbaţii de război, şi să mer-
geţi în jurul cetăţii o dată . Astfel să faci şase zile .
4 Şi şapte preoţi să poarte înaintea chivotului şapte trâmbiţe
din coarne de berbec; şi în ziua a şaptea să înconjuraţi ceta-
tea de şapte ori şi preoţii să sufle din trâmbiţe .
5 Şi se va întâmpla, când vor sufla lung cu coarnele de berbec
şi când veţi auzi sunetul trâmbiţei, că tot poporul va striga
cu un strigăt mare; şi zidul cetăţii se va prăbuşi pe loc şi po-
porul va urca fiecare drept înaintea lui .
6  ¶  Şi  Iosua,  fiul  lui  Nun,  a  chemat  preoţii  şi  le-a  spus:
Ridicaţi chivotul legământului şi lăsaţi şapte preoţi să poar-
te  şapte  trâmbiţe  din  coarne  de  berbec  înaintea  chivotului
DOMNULUI .
7 Şi a spus poporului: Treceţi şi înconjuraţi cetatea şi lăsaţi
pe cel înarmat să treacă înaintea chivotului DOMNULUI .
8  ¶  Şi  s-a  întâmplat,  când  Iosua  a  vorbit  poporului,  că  cei
şapte preoţi, purtând cele şapte trâmbiţe din coarne de ber-
bec, au trecut înaintea DOMNULUI şi au suflat din trâmbiţe;
şi chivotul legământului DOMNULUI îi urma .
9 Şi bărbaţii înarmaţi mergeau înaintea preoţilor care suflau
din trâmbiţe şi ariergarda oştirii venea după chivot, preoţii
mergând şi suflând din trâmbiţe .
10  Şi  Iosua  a  poruncit  poporului,  spunând:  Să  nu  strigaţi,
nici să nu vi se audă vocea şi nici un cuvânt să nu vă iasă din
gură, până în ziua în care vă voi spune să strigaţi; atunci să
strigaţi .
11  Astfel  chivotul  DOMNULUI  a  înconjurat  cetatea,  mer-
gând împrejurul ei o dată; şi au intrat în tabără şi s-au adă-
postit în tabără .
12 Şi Iosua s-a ridicat dis-de-dimineaţă şi preoţii au luat chi-
votul DOMNULUI .
13 Şi şapte preoţi, purtând şapte trâmbiţe din coarne de ber-
bec înaintea chivotului DOMNULUI, mergeau şi suflau din
trâmbiţe şi bărbaţii înarmaţi au mers înaintea lor; dar arier-
garda a venit după chivotul DOMNULUI, preoţii mergând şi
suflând din trâmbiţe .
14 Şi a doua zi au înconjurat cetatea o dată şi s-au întors în
tabără: astfel au făcut şase zile .
15 Şi s-a întâmplat, în a şaptea zi, că s-au ridicat devreme, în
zori de zi şi au înconjurat cetatea în acelaşi fel de şapte ori;
doar în acea zi au înconjurat cetatea de şapte ori .
16  Şi  s-a  întâmplat,  la  a  şaptea  oară,  când  preoţii  au  suflat
din  trâmbiţe,  că  Iosua  a  spus  poporului:  Strigaţi;  fiindcă
DOMNUL v-a dat cetatea .
17 ¶ Şi cetatea va fi blestemată de la DOMNUL, ea şi toţi câţi
sunt înăuntru; doar curva Rahab va trăi, ea şi toţi care sunt
cu ea în casă, pentru că a ascuns pe mesagerii pe care noi
i-am trimis .
18  Şi  voi,  în  orice  fel,  păziţi-vă  de  lucrul  blestemat,  ca  nu

143

Iosua  8

cumva să vă faceţi blestemaţi, când luaţi din lucrul blestemat
şi faceţi tabăra lui Israel un blestem şi o tulburaţi .
19 Dar tot argintul şi aurul şi vasele de aramă şi fier, sunt con-
sacrate DOMNULUI; vor intra în trezoreria DOMNULUI .
20 Astfel poporul a strigat când preoţii au suflat din trâmbi-
ţe; şi s-a întâmplat, când poporul a auzit sunetul trâmbiţei şi
poporul a strigat cu un mare strigăt, că zidul s-a prăbuşit pe
loc, astfel încât poporul a intrat în cetate, fiecare om drept
înaintea lui şi au luat cetatea .
21 Şi au nimicit în întregime tot ce era în cetate, deopotrivă
bărbat şi femeie, tânăr şi bătrân şi bou şi oaie şi măgar, cu
ascuţişul sabiei .
22  Dar  Iosua  le  spusese  celor  doi  bărbaţi  care  spionaseră
ţara: Intraţi în casa curvei şi scoateţi afară de acolo femeia şi
tot ce are, precum i-aţi jurat .
23  Şi  tinerii  care  erau  spioni  au  intrat  şi  au  scos  afară  pe
Rahab şi pe tatăl ei şi pe mama ei şi pe fraţii ei şi tot ce avea; şi
au scos toate rudele ei şi i-au lăsat în afara taberei lui Israel .
24 Şi au ars cetatea cu foc şi tot ce era în ea; doar argintul,
aurul şi vasele de aramă şi de fier, le-au pus în trezoreria ca-
sei DOMNULUI .
25 Şi Iosua a lăsat în viaţă pe curva Rahab şi casa tatălui ei şi
tot ce avea; şi ea a locuit în Israel până în această zi, deoarece
a  ascuns  pe  mesagerii  pe  care  Iosua  i-a  trimis  să  spioneze
Ierihonul .
26 Şi Iosua le-a jurat în acel timp, spunând: Blestemat fie îna-
intea DOMNULUI, omul care se ridică şi construieşte această
cetate Ierihon; el va aşeza temelia acesteia pe întâiul lui năs-
cut şi pe cel mai tânăr fiu al său va ridica porţile ei .
27 Astfel DOMNUL a fost cu Iosua; şi faima lui s-a răspândit
în toată ţara .

CApitoLuL 7

ŞI  copiii  lui  Israel  au  păcătuit  în  lucrul  blestemat,  căci

Acan, fiul lui Carmi, fiul lui Zabdi, fiul lui Zerah, din tri-
bul lui Iuda, a luat din ce era blestemat, şi mânia DOMNULUI
s-a aprins împotriva copiilor lui Israel .
2 Şi Iosua a trimis oameni din Ierihon la Ai, care este lângă
Bet-Aven, în partea de est a Betelului şi le-a vorbit, spunând:
Urcaţi-vă şi cercetaţi ţara . Şi oamenii s-au urcat şi au cercetat
cetatea Ai .
3 Şi s-au întors la Iosua şi i-au spus: Să nu se urce tot poporul;
cam două sau trei mii de oameni să se urce şi să bată cetatea
Ai; să nu faci ca tot poporul să ostenească acolo, fiindcă acei
oameni sunt puţini .
4 Şi s-au urcat din popor acolo aproape trei mii de bărbaţi,
dar au fugit dinaintea bărbaţilor din Ai,
5 Şi bărbaţii din Ai au ucis dintre ei cam treizeci şi şase de
bărbaţi; şi i-au urmărit dinaintea porţii până la Şebarim şi
i-au bătut la coborâre; de aceea inima poporului s-a topit şi
s-a făcut ca apa .
6 ¶ Şi Iosua şi-a sfâşiat hainele şi a căzut cu faţa la pământ
înaintea chivotului DOMNULUI până seara, el şi bătrânii lui
Israel şi şi-au presărat cenuşă pe capete .
7 Şi Iosua a spus: Vai, Doamne  DUMNEZEULE, pentru ce,
oare,  ai  adus  poporul  acesta  peste  Iordan,  ca  să  ne  dai  în
mâna amoriţilor, pentru a ne nimici? De ne-am fi mulţumit
şi am fi rămas dincolo de Iordan!
8  O,  Doamne,  ce  voi  spune  când  Israel  va  întoarce  spatele
înaintea duşmanilor săi?
9 Deoarece canaaniţii şi toţi locuitorii ţării vor auzi şi ne vor
înconjura şi ne vor stârpi numele de pe pământ; şi ce vei face

marelui tău nume?
10 Şi DOMNUL i-a spus lui Iosua: Ridică-te! Pentru ce stai
culcat astfel pe faţa ta?
11 Israel a păcătuit; şi au încălcat de asemenea legământul
meu, pe care li-l poruncisem; şi chiar au luat din ce era bles-
temat şi au şi furat şi s-au făţărnicit şi au pus între lucrurile
lor .
12 De aceea copiii lui Israel nu au putut să stea înaintea duş-
manilor lor, ci au întors spatele înaintea duşmanilor lor, căci
copiii lui Israel au fost blestemaţi; nu voi mai fi cu voi dacă nu
veţi nimici pe cel blestemat din mijlocul vostru .
13  Ridică-te,  sfinţeşte  poporul  şi  spune:  Sfinţiţi-vă  pentru
mâine, fiindcă astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel:
Este un lucrul blestemat în mijlocul tău, Israele; nu vei putea
să stai înaintea duşmanilor tăi, până nu veţi scoate ce este
blestemat din mijlocul vostru .
14 De aceea să vă apropiaţi mâine dimineaţă după triburile
voastre: şi va fi aşa că tribul pe care îl va arăta DOMNUL, să
vină după familii; şi familia pe care o va arăta DOMNUL, să
vină după case; şi casa pe care o va arăta DOMNUL, să vină
bărbat cu bărbat .
15  Şi  va  fi  că  cel  ce  este  arătat  cu  lucrul  blestemat  să  fie
ars  în  foc,  el  şi  tot  ce  are,  pentru  că  a  încălcat  legământul
DOMNULUI şi pentru că a lucrat prosteşte în Israel .
16 ¶ Şi Iosua s-a sculat dis-de-dimineaţă şi a adus pe Israel
după triburile sale; şi a fost ales tribul lui Iuda .
17  Şi  a  adus  familiile  lui  Iuda  şi  a  ales  familia  zerahiţilor;
şi a adus familia zerahiţilor, bărbat cu bărbat, şi a fost ales
Zabdi .
18 Şi a adus casa lui, bărbat cu bărbat, şi a fost ales Acan, fiul
lui Carmi, fiul lui Zabdi, fiul lui Zerah, din tribul lui Iuda .
19 Şi Iosua i-a spus lui Acan: Fiul meu, dă glorie DOMNULUI
Dumnezeul  lui  Israel  te  rog  şi  mărturiseşte  înaintea  lui  şi
spune-mi acum ce ai făcut, nu-mi ascunde nimic .
20 Şi Acan a răspuns lui Iosua şi a zis: Într-adevăr, am pă-
cătuit împotriva DOMNULUI Dumnezeul lui Israel şi astfel
am făcut:
21 Când am văzut în pradă o manta frumoasă de Babilon şi
două sute de şekeli de argint şi un lingou de aur, în greutate
de cincizeci de şekeli, le-am poftit şi le-am luat; şi, iată, sunt
ascunse în pământ în mijlocul cortului meu şi argintul este
dedesubt .
22 Şi Iosua a trimis mesageri şi ei au alergat la cort; şi, iată,
era ascunsă în cortul lui şi argintul dedesubt .
23 Şi le-au luat din mijlocul cortului şi le-au adus la Iosua şi
la toţi copiii lui Israel şi le-au pus jos, înaintea DOMNULUI .
24 Şi Iosua şi tot Israelul împreună cu el au luat pe Acan, fiul
lui Zerah, şi argintul şi mantaua şi lingoul de aur şi pe fiii săi
şi pe fiicele sale şi boii săi şi măgarii săi şi oile sale şi cortul
său şi toate ale sale şi le-au adus în Valea Acor .
25 Şi Iosua a spus: De ce ne-ai tulburat? DOMNUL te va tul-
bura în această zi . Şi tot Israelul l-a ucis cu pietre şi i-au ars
în foc după ce i-au ucis cu pietre .
26 Şi au ridicat deasupra lui o grămadă mare de pietre, care
este  până  în  această  zi .  Astfel  DOMNUL  s-a  întors  din  în-
crâncenarea  mâniei  sale .  De  aceea  s-a  pus  numele  locului
aceluia Valea Acor, până în această zi .

CApitoLuL 8

ŞI DOMNUL i-a spus lui Iosua: Nu te teme, nici nu te des-

curaja; ia cu tine tot poporul de război şi ridică-te şi ur-
că-te la Ai; vezi, am dat în mâna ta pe împăratul din Ai şi pe

144

Iosua  9

poporul său şi cetatea sa şi ţara sa;
2  Şi  vei  face  cetăţii  Ai  şi  împăratului  său  aşa  cum  ai  făcut
Ierihonului şi împăratului său; numai prada ei şi vitele ei să
le luaţi ca pradă pentru voi; pune o pândă împotriva cetăţii,
în spatele ei .
3 ¶ Atunci Iosua s-a ridicat împreună cu tot poporul de răz-
boi, ca să se urce la Ai; şi Iosua a ales treizeci de mii de băr-
baţi puternici de valoare şi i-a trimis noaptea .
4  Şi  le-a  poruncit,  spunând:  Iată,  voi  veţi  pândi  împotriva
cetăţii, în spatele cetăţii; nu vă depărtaţi prea mult de cetate
şi fiţi gata toţi .
5 Şi eu şi tot poporul care este cu mine ne vom apropia de
cetate; şi se va întâmpla, când vor ieşi împotriva noastră, ca
la început, vom fugi dinaintea lor,
6 (Fiindcă ei vor ieşi după noi) până îi vom atrage de la ceta-
te; fiindcă vor spune: Ei fug dinaintea noastră, ca la început .
De aceea vom fugi dinaintea lor .
7 Atunci vă veţi ridica de la pândă şi veţi lua cetatea, fiindcă
DOMNUL Dumnezeul vostru o va da în mâna voastră .
8 Şi va fi, după ce veţi lua cetatea, că o veţi arde cu foc; să fa-
ceţi după cuvântul DOMNULUI . Vedeţi, v-am poruncit .
9  Şi  Iosua  i-a  trimis;  şi  ei  s-au  dus  să  stea  la  pândă  şi  s-au
aşezat între Betel şi Ai, la vest de Ai; dar Iosua a rămas în
noaptea aceea în mijlocul poporului .
10 ¶ Şi Iosua s-a sculat dis-de-dimineaţă şi a numărat popo-
rul şi s-a urcat, el şi bătrânii lui Israel, înaintea poporului,
spre Ai .
11 Şi tot poporul de război care era cu el s-a urcat şi s-a apro-
piat şi au venit înaintea cetăţii şi au aşezat tabăra la nord de
Ai; şi valea era între ei şi Ai .
12 Şi a luat cam cinci mii de oameni şi i-a pus la pândă între
Betel şi Ai, în partea de vest a cetăţii .
13 Şi după ce au aşezat poporul, toată tabăra care era la nord
de cetate şi pe cei care pândeau în partea de vest a cetăţii,
Iosua a înaintat în noaptea aceea în mijlocul văii .
14 Şi s-a întâmplat, când a văzut împăratul cetăţii Ai acest
lucru, că oamenii din Ai s-au grăbit şi s-au sculat devreme; şi
bărbaţii cetăţii au ieşit împotriva lui Israel la luptă, împăra-
tul şi tot poporul său, la un timp rânduit, înaintea câmpiei;
dar el nu ştia că erau în spatele cetăţii cei ce stăteau la pândă
împotriva lui .
15 Şi Iosua şi tot Israelul s-au prefăcut că sunt bătuţi înaintea
lor şi au fugit pe calea pustiului .
16  Şi  tot  poporul  care  era  în  cetate  a  fost  chemat  să  îi  ur-
mărească; şi au urmărit pe Iosua şi au fost atraşi departe de
cetate .
17 Şi nu a rămas nici un om în Ai sau în Betel care să nu fi
ieşit după Israel; şi au lăsat cetatea deschisă şi au urmărit pe
Israel .
18 Şi DOMNUL i-a spus lui Iosua: Întinde suliţa care este în
mâna ta spre Ai; fiindcă o voi da în mâna ta . Şi Iosua a întins
spre cetate suliţa care era în mâna lui .
19 Şi cei care stăteau la pândă s-au ridicat repede din locul
lor şi îndată ce şi-a întins el mâna au alergat şi au intrat în
cetate şi au luat-o şi s-au grăbit şi au pus foc cetăţii .
20 Şi oamenii din Ai s-au întors şi au văzut şi, iată, fumul
cetăţii se urca până la cer, şi nu au avut putere să fugă pe o
cale sau pe alta; şi poporul care fugea spre pustiu s-a întors
asupra urmăritorilor .
21 Şi când Iosua şi tot Israelul au văzut că cei de la pândă au
luat cetatea şi că fumul cetăţii se urca, s-au întors şi au ucis
pe oamenii din Ai .

22 Şi ceilalţi au ieşit din cetate împotriva lor, astfel că ei erau
în mijlocul lui Israel, unii dincoace şi alţii dincolo; şi i-au bă-
tut până nu au lăsat pe nici unul să rămână sau să scape .
23  ¶  Şi  au  prins  viu  pe  împăratul  din  Ai  şi  l-au  adus  la
Iosua .
24 Şi s-a întâmplat, după ce a terminat Israel de ucis pe toţi
locuitorii  din  Ai,  în  câmp,  în  pustiu  unde  i-au  urmărit  şi
după ce toţi au căzut prin ascuţişul sabiei până au fost nimi-
ciţi, că toţi Israeliţi s-au întors la Ai şi l-au lovit cu ascuţişul
sabiei .
25 Şi aşa a fost, că toţi cei ce au căzut în acea zi, deopotrivă
bărbaţi şi femei, au fost douăsprezece mii, toţi oamenii din
Ai .
26 Şi Iosua nu şi-a tras mâna pe care o întinse cu suliţa, până
când a nimicit în întregime pe toţi locuitorii din Ai .
27 Israel a luat ca pradă pentru el numai vitele şi prada ce-
tăţii, conform cuvântului DOMNULUI, pe care îl poruncise
lui Iosua .
28 Şi Iosua a ars cetatea Ai şi a făcut-o pentru totdeauna un
morman, o dărâmătură până în această zi .
29 Şi a spânzurat de un lemn pe împăratul din Ai, până la
apusul soarelui; şi la apusul soarelui, Iosua a poruncit să fie
coborât  trupul  lui  mort  de  pe  lemn  şi  să  fie  aruncat  la  in-
trarea porţii cetăţii şi deasupra lui să fie ridicată o grămadă
mare de pietre, care este până în această zi .
30  ¶  Şi  Iosua  a  zidit  un  altar  DOMNULUI  Dumnezeul  lui
Israel pe muntele Ebal,
31 După cum poruncise Moise, servitorul DOMNULUI, co-
piilor lui Israel, aşa cum este scris în cartea legii lui Moise:
un altar de pietre întregi, asupra cărora nu fusese ridicat fie-
rul; şi au adus deasupra lui ofrande arse DOMNULUI şi au
sacrificat ofrande de pace .
32 Şi a scris acolo, pe pietre, o copie a legii lui Moise, pe care
el o scrisese înaintea copiilor lui Israel .
33  Şi  tot  Israelul  şi  bătrânii  săi  şi  ofiţerii  şi  judecătorii  săi,
au stat de o parte şi de alta a chivotului, înaintea preoţilor,
leviţilor,  care  purtau  chivotul  legământului  DOMNULUI,
atât străinul cât şi cel care s-a născut între ei; jumătate din
ei în dreptul muntelui Garizim şi jumătate în dreptul mun-
telui Ebal, aşa cum mai înainte poruncise Moise, servitorul
DOMNULUI, ca să binecuvânteze pe poporul lui Israel .
34 Şi, după aceea, a citit toate cuvintele legii, binecuvântările
şi blestemurile, conform cu toate cele scrise în cartea legii .
35 Nu a fost un cuvânt din tot ce poruncise Moise, pe care
să nu îl fi citit Iosua înaintea întregii adunări a lui Israel şi a
femeilor şi a copiilor şi a străinilor care umblau în mijlocul
lor .

CApitoLuL 9

ŞI s-a întâmplat, când au auzit toţi împăraţii de dincoace

de Iordan, din zona dealurilor şi de la văi şi de pe toate
ţărmurile Mării celei Mari, în dreptul Libanului, că heţiţii şi
amoriţii şi canaaniţii şi fereziţii şi heviţii şi iebusiţii,
2  S-au  adunat  cu  un  gând,  ca  să  se  lupte  cu  Iosua  şi  cu
Israel .
3  Şi  când  locuitorii  Gabaonului  au  auzit  ce  făcuse  Iosua
Ierihonului şi cetăţii Ai,
4 Au lucrat cu vicleşug şi s-au dus şi s-au prefăcut ca şi când
ar fi fost mesageri şi au luat saci vechi pe măgarii lor şi bur-
dufuri vechi pentru vin, rupte şi cârpite,
5 Şi sandale vechi şi cârpite în picioarele lor şi haine vechi pe
ei; şi toată pâinea merindelor lor era uscată şi mucegăită .

145

Iosua  10

6 Şi s-au dus la Iosua în tabără, la Ghilgal, şi i-au spus lui şi
bărbaţilor lui Israel: Noi am venit dintr-o ţară îndepărtată;
de aceea acum, faceţi alianţă cu noi .
7 Şi bărbaţii lui Israel au spus heviţilor: Poate că voi locuiţi
între noi, cum să facem alianţă cu voi?
8 Iar ei i-au spus lui Iosua: Suntem servitorii tăi . Şi Iosua le-a
spus: Cine sunteţi şi de unde veniţi?
9 Iar ei i-au spus: Servitorii tăi au venit dintr-o ţară foarte
îndepărtată, datorită numelui DOMNULUI Dumnezeul tău;
fiindcă am auzit despre faima lui şi despre tot ce a făcut în
Egipt,
10 Şi despre tot ce a făcut celor doi împăraţi ai amoriţilor, care
erau dincolo de Iordan, lui Sihon, împăratul Hesbonului, şi
lui Og, împăratul Basanului, care era în Aştarot .
11 De aceea bătrânii noştri şi toţi locuitorii ţării noastre ne-
au  vorbit,  spunând:  Luaţi  cu  voi  merinde  pentru  drum  şi
mergeţi în întâmpinarea lor şi spuneţi-le: Suntem servitorii
voştri şi acum, faceţi alianţă cu noi .
12  Această  pâine  a  noastră,  a  merindelor,  am  luat-o  caldă
din casele noastre în ziua când am ieşit, ca să venim la voi;
dar acum, iată, este uscată şi mucegăită .
13 Şi aceste burdufuri de vin, pe care le-am umplut, au fost
noi  şi,  iată,  s-au  rupt;  şi  aceste  haine  ale  noastre  şi  sanda-
lele noastre s-au învechit din cauza lungimii foarte mare a
drumului .
14 Şi bărbaţii lui Israel au luat din merindele lor şi nu au că-
utat sfatul gurii DOMNULUI .
15 Şi Iosua a făcut pace cu ei şi a făcut alianţă cu ei, ca să îi
lase să trăiască; şi prinţii adunării le-au jurat .
16 Şi s-a întâmplat că, la trei zile după ce au făcut alianţă cu
ei, au auzit că ei erau vecinii lor şi că locuiau între ei .
17 Şi copiii lui Israel au plecat şi a treia zi au intrat în cetăţile
lor . Şi cetăţile lor erau Gabaon şi Chefira şi Beerot şi Chiriat-
Iearim .
18 Şi copiii lui Israel nu i-au bătut, deoarece prinţii adunării
le juraseră pe DOMNUL Dumnezeul lui Israel . Şi toată adu-
narea a murmurat împotriva prinţilor .
19 Şi toţi prinţii au spus către toată adunarea: Le-am jurat
pe  DOMNUL  Dumnezeul  lui  Israel;  de  aceea  acum,  nu  ne
putem atinge de ei .
20 Aceasta le vom face; îi vom lăsa să trăiască, pentru ca nu
cumva furie să vină asupra noastră din cauza jurământului
cu care le-am jurat .
21 Şi prinţii le-au spus: Lasă-i să trăiască; dar să fie tăietori
de lemne şi cărători de apă pentru toată adunarea, aşa cum
le promiseseră prinţii .
22 Şi Iosua i-a chemat şi le-a vorbit, spunând: Pentru ce ne-
aţi înşelat, zicând: Suntem foarte departe de voi, când de fapt
locuiţi în mijlocul nostru?
23  De  aceea  acum,  sunteţi  blestemaţi  şi  nu  veţi  înceta  să
fiţi  robi  şi  tăietori  de  lemne  şi  cărători  de  apă  pentru  casa
Dumnezeului meu .
24 Şi ei au răspuns lui Iosua şi au zis: Pentru că s-a spus ne-
greşit servitorilor tăi cum DOMNUL Dumnezeul tău a po-
runcit lui Moise, servitorul său, să vă dea toată ţara şi să ni-
micească pe toţi locuitorii ţării dinaintea voastră; de aceea
ne-am  temut  foarte  mult  pentru  vieţile  noastre,  din  cauza
voastră, şi am făcut acest lucru .
25 Şi acum, iată, suntem în mâna ta; fă cum este bine şi drept
în ochii tăi să ne faci .
26  Şi  astfel  le-a  făcut  şi  i-a  eliberat  din  mâna  copiilor  lui
Israel încât nu i-au ucis .

27 Şi în acea zi Iosua i-a făcut tăietori de lemne şi cărători de
apă pentru adunare şi pentru altarul  DOMNULUI, până în
această zi, în locul pe care l-ar alege el .

CApitoLuL 10

ŞI  s-a  întâmplat,  când  a  auzit  Adoni-Ţedec,  împăratul

Ierusalimului, cum Iosua luase cetatea Ai şi o nimicise în
întregime, cum făcuse cetăţii Ai şi împăratului ei, cum făcu-
se Ierihonului şi împăratului său, şi că locuitorii din Gabaon
făcuseră pace cu Israel şi au rămas între ei,
2 Că s-au temut foarte mult, pentru că Gabaon era o cetate
mare, ca una din cetăţile împărăteşti şi era mai mare decât
Ai şi toţi bărbaţii lui erau puternici .
3 De aceea Adoni-Ţedec, împăratul Ierusalimului, a trimis
la  Hoham,  împăratul  Hebronului,  şi  la  Piream,  împăratul
Iarmutului, şi la Iafia, împăratul Lachisului, şi la Debir, îm-
păratul Eglonului, spunând:
4 Urcaţi-vă la mine şi ajutaţi-mă să batem Gabaon, fiindcă a
făcut pace cu Iosua şi cu copiii lui Israel .
5  De  aceea,  cei  cinci  împăraţi  ai  amoriţilor:  împăratul
Ierusalimului, împăratul Hebronului, împăratul Iarmutului,
împăratul Lachisului şi împăratul Eglonului s-au adunat şi
s-au urcat, ei şi toate oştirile lor şi au aşezat tabăra înaintea
Gabaonului şi au făcut război împotriva lui .
6  Şi  bărbaţii  din  Gabaon  au  trimis  la  Iosua  în  tabără  la
Ghilgal, spunând: Nu îţi trage mâna de la servitorii tăi; ur-
că-te repede la noi şi salvează-ne şi ajută-ne; fiindcă toţi îm-
păraţii amoriţilor care locuiesc în munţi s-au adunat împo-
triva noastră .
7 Astfel Iosua s-a urcat din Ghilgal, el şi tot poporul de răz-
boi împreună cu el şi toţi cei viteji în luptă .
8  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Iosua:  Nu  te  teme  de  ei,  fiindcă
i-am dat în mâinile tale; nici un om dintre ei nu va sta îna-
intea ta .
9 De aceea Iosua a venit dintr-o dată asupra lor şi s-a urcat
din Ghilgal toată noaptea .
10 Şi DOMNUL i-a învins înaintea copiilor lui Israel, şi Israel
i-a măcelărit cu mare măcel la Gabaon; şi i-a urmărit pe dru-
mul care urcă la Bet-Horon şi i-a bătut până la Azeca şi până
la Macheda .
11 Şi s-a întâmplat, când fugeau ei dinaintea lui Israel şi erau
la coborâşul Bet-Horonului, că DOMNUL a aruncat din ce-
ruri  pietre  mari  asupra  lor  până  la  Azec  şi  au  murit;  mai
mulţi erau cei ce au murit de grindină decât cei pe care i-au
ucis copiii lui Israel cu sabia .
12 Şi Iosua a vorbit DOMNULUI în ziua când DOMNUL i-a
dat  pe  amoriţi  înaintea  copiilor  lui  Israel  şi  a  spus  în  faţa
lui Israel: Opreşte-te soare asupra Gabaonului; şi tu, lună, în
Valea Aialonului!
13 Şi soarele s-a oprit şi luna a stat până ce poporul s-a răz-
bunat asupra duşmanilor săi . Nu este scris acest lucru în car-
tea lui Iaşar? Astfel soarele a stat în mijlocul cerurilor şi nu
s-a grăbit să apună aproape o zi întreagă .
14 Şi nu a fost zi ca aceasta nici înainte, nici după aceea, când
DOMNUL  să  asculte  de  glasul  unui  om,  fiindcă  DOMNUL
lupta pentru Israel .
15 Şi Iosua şi tot Israelul împreună cu el s-au întors în tabără
la Ghilgal .
16 Şi acei cinci împăraţi au fugit şi s-au ascuns în peşteră la
Macheda .
17 Şi i s-a spus lui Iosua, zicând: Cei cinci împăraţi au fost
găsiţi ascunşi în peşteră la Macheda .

146

Iosua  11

18 Şi Iosua a spus: Rostogoliţi pietre mari la gura peşterii şi
puneţi oameni lângă ea, ca să îi păzească .
19 Şi nu vă opriţi, urmăriţi pe duşmanii voştri şi bateţi-i pe
cei  mai  de  la  urmă  dintre  ei;  nu  îi  lăsaţi  să  intre  în  cetăţi-
le lor, fiindcă DOMNUL Dumnezeul vostru i-a dat în mâna
voastră .
20 Şi s-a întâmplat, după ce Iosua şi copiii lui Israel i-au ter-
minat de măcelărit cu foarte mare măcel, până i-au nimicit,
că cei ce au scăpat dintre ei au intrat în cetăţile întărite .
21  Şi  tot  poporul  s-a  întors  în  pace  în  tabără  la  Iosua,  la
Macheda; nimeni nu şi-a mişcat limba împotriva vreunuia
dintre copiii lui Israel .
22 Atunci Iosua a spus: Deschideţi gura peşterii şi aduceţi la
mine pe cei cinci împăraţi din peşteră .
23 Şi au făcut aşa şi au adus la el, din peşteră, pe cei cinci îm-
păraţi: pe împăratul Ierusalimului, pe împăratul Hebronului,
pe împăratul Iarmutului, pe împăratul Lachisului şi pe îm-
păratul Eglonului .
24 Şi s-a întâmplat, după ce au adus pe acei împăraţi la Iosua,
că Iosua a chemat pe toţi bărbaţii lui Israel şi a spus căpete-
niilor bărbaţilor de război care merseseră cu el: Apropiaţi-
vă, puneţi-vă picioarele pe grumajii acestor împăraţi . Şi s-au
apropiat şi şi-au pus picioarele pe grumajii lor .
25 Şi Iosua le-a spus: Nu vă temeţi, nici nu vă descurajaţi; fiţi
tari şi curajoşi, fiindcă astfel va face DOMNUL tuturor duş-
manilor voştri împotriva cărora luptaţi .
26 Şi, după aceasta, Iosua i-a bătut şi i-a ucis şi i-a spânzurat
pe cinci lemne; şi au stat spânzuraţi pe lemne până seara .
27 Şi s-a întâmplat, la timpul apusului soarelui,  că Iosua a
poruncit şi i-au coborât de pe lemne şi i-au aruncat în peşte-
ra în care se ascunseseră şi au pus pietre mari la gura peşte-
rii, care sunt până în ziua aceasta .
28 Şi în ziua aceea Iosua a luat Macheda şi a lovit-o cu ascu-
ţişul sabiei şi a nimicit în întregime pe împăratul ei şi toate
sufletele  care  erau  în  ea;  nu  a  lăsat  să  rămână  nici  unul  şi
a  făcut  împăratului  din  Macheda  cum  făcuse  împăratului
Ierihonului .
29 Atunci Iosua şi tot Israelul împreună cu el a trecut de la
Macheda la Libna şi s-au luptat împotriva Libnei .
30 Şi DOMNUL a dat-o şi pe ea şi pe împăratul ei în mâna lui
Israel; şi Israel a lovit-o cu ascuţişul sabiei pe ea şi toate sufle-
tele care erau în ea; nu a lăsat să rămână nici unul din ea şi a
făcut împăratului ei cum făcuse împăratului Ierihonului .
31 Şi Iosua şi tot Israelul împreună cu el a trecut de la Libna
la Lachis şi au aşezat tabăra împotriva lui şi s-au luptat îm-
potriva lui .
32 Şi DOMNUL a dat Lachisul în mâna lui Israel, care l-a luat
a doua zi şi l-a lovit cu ascuţişul sabiei pe el şi pe toate sufle-
tele care erau în el, conform cu toate cele ce făcuse Libnei .
33 Atunci Horam, împăratul Ghezerului, s-a urcat să ajute
Lachisul . Şi Iosua l-a bătut, pe el şi pe poporul său, până nu
a lăsat să îi rămână nici unul .
34 Şi Iosua şi tot Israelul împreună cu el a trecut de la Lachis
la Eglon; şi au aşezat tabăra împotriva lui şi s-au luptat îm-
potriva lui .
35 Şi l-au luat în acea zi şi l-au lovit cu ascuţişul sabiei şi în
acea zi au nimicit în întregime toate sufletele care erau în el,
conform cu toate cele ce făcuseră Lachisului .
36 Şi Iosua şi tot Israelul împreună cu el s-a urcat de la Eglon
la Hebron şi s-au luptat împotriva lui .
37 Şi l-au luat şi l-au lovit cu ascuţişul sabiei şi pe împăra-
tul  lui  şi  toate  cetăţile  lui  şi  toate  sufletele  care  erau  în  el;

nu au lăsat să rămână nici unul, după toate cele ce făcuseră
Eglonului; şi l-au nimicit în întregime, pe el şi toate sufletele
care erau în el .
38 Şi Iosua şi tot Israelul împreună cu el s-a întors la Debir şi
s-au luptat împotriva lui;
39 Şi l-a luat şi pe împăratul lui şi toate cetăţile lui; şi l-au
lovit cu ascuţişul sabiei şi au nimicit în întregime toate sufle-
tele care erau în el; nu au lăsat să rămână nici unul; aşa cum
făcuse  Hebronului,  tot  aşa  făcuse  Libnei  şi  împăratului  ei,
tocmai cum a făcut şi Debirului şi împăratului său .
40 Astfel Iosua a bătut toată ţara, ţinutul deluros şi partea de
sud şi a văii şi ţinutul izvoarelor şi pe toţi împăraţii lor; nu a
lăsat să rămână nici unul, ci a nimicit în întregime tot ce su-
fla, aşa cum poruncise DOMNUL Dumnezeul lui Israel .
41 Şi Iosua i-a bătut de la Cades-Barnea până la Gaza şi toată
ţara Gosen până la Gabaon .
42 Şi Iosua a luat dintr-o singură dată pe toţi aceşti împăraţi
şi ţara lor, pentru că  DOMNUL Dumnezeul lui Israel lupta
pentru Israel .
43 Şi Iosua şi tot Israelul împreună cu el s-a întors în tabără
la Ghilgal .

CApitoLuL 11

ŞI s-a întâmplat, când a auzit Iabin, împăratul Haţorului,

că a trimis la Ioba, împăratul Madonului, şi la împăratul

Şimronului şi la împăratul Acşafului,
2 Şi la împăraţii care erau în partea de nord a munţilor şi în
câmpiile din sudul Chineretului şi în văi şi ţinuturile lui Dor
în partea de vest,
3  La  canaaniţi  din  est  şi  din  vest  şi  la  amoriţi  şi  la  hetiţi
şi  la  fereziţi  şi  la  iebusiţi  în  munţi  şi  la  heviţi  sub  poalele
Hermonului, în ţara Miţpa .
4 Şi au ieşit, ei şi toate oştirile lor cu ei, popor mult, mulţi-
me ca nisipul care este pe ţărmul mării şi cai şi care foarte
multe .
5 Şi când toţi aceşti împăraţi s-au întâlnit, au venit şi au aşe-
zat tabăra împreună lângă apele Merom, ca să se lupte împo-
triva lui Israel .
6  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Iosua:  Nu  te  teme  de  ei,  fiindcă
mâine, pe timpul acesta, îi voi da pe toţi, ucişi, înaintea lui
Israel; să tai tendoanele picioarelor cailor lor şi să arzi în foc
carele lor .
7 Astfel Iosua şi tot poporul de război împreună cu el a ve-
nit  dintr-o  dată  asupra  lor,  lângă  apele  Merom  şi  au  căzut
asupra lor .
8 Şi DOMNUL i-a dat în mâna lui Israel care i-a bătut şi i-a
urmărit până la Sidonul cel mare şi până la Misrefot-Maim
şi până la Valea Miţpa, spre est, şi i-a bătut până nu au lăsat
să le rămână nici unul .
9 Şi Iosua le-a făcut cum i-a cerut DOMNUL; a tăiat tendoa-
nele picioarelor cailor lor şi a ars în foc carele lor .
10  Şi  în  timpul  acela  Iosua  s-a  întors  şi  a  luat  Haţorul  şi  a
lovit cu sabia pe împăratul lui, fiindcă Haţorul, mai înainte,
era capitala tuturor acestor împărăţii .
11 Şi au lovit cu ascuţişul sabiei toate sufletele care erau în el,
nimicindu-le în întregime; nu a rămas nici unul să sufle; şi a
ars cu foc Haţorul .
12 Şi toate cetăţile acestor împăraţi şi pe toţi împăraţii lor,
Iosua i-a luat şi i-a lovit cu ascuţişul sabiei, nimicindu-i în în-
tregime, aşa cum poruncise Moise, servitorul DOMNULUI .
13 Dar Israel nu a ars nici una din cetăţile care stăteau liniş-
tite în tăria lor, afară numai de Haţor, pe care Iosua l-a ars .

147

Iosua  13

14  Şi  copiii  lui  Israel  au  luat  pentru  ei  toată  prada  acestor
cetăţi şi vitele; dar au lovit cu ascuţişul sabiei pe fiecare om,
până i-au nimicit; nu au lăsat nici unul să sufle .
15  Aşa  cum  poruncise  DOMNUL  servitorului  său  Moise,
tot aşa a poruncit Moise lui Iosua; şi astfel a făcut Iosua; nu
a  lăsat  nimic  nefăcut  din  tot  ce  îi  poruncise  DOMNUL  lui
Moise .
16 Astfel Iosua a luat toată ţara aceea, dealurile şi toată par-
tea de sud şi toată ţara Gosenului şi valea şi câmpia şi mun-
tele lui Israel şi valea lui,
17 De la muntele Halac, care se înalţă spre Seir, până la Baal-
Gad,  în  valea  Libanului,  sub  poala  muntelui  Hermon;  şi  a
luat pe toţi împăraţii lor şi i-a bătut şi i-a ucis .
18 Iosua a făcut mult timp război cu toţi aceşti împăraţi .
19 Nu a fost cetate care să fi făcut pace cu copiii lui Israel, în
afară de heviţii care locuiau în Gabaon; pe toate celelalte le-
au luat prin război .
20 Fiindcă era de la DOMNUL să îşi împietrească inimile, ca
să iasă împotriva lui Israel la război, ca el să îi nimicească în
întregime şi să nu li se arate nici o îndurare, ci să îi nimiceas-
că, după cum îi poruncise DOMNUL lui Moise .
21 Şi în timpul acela Iosua a venit şi a stârpit pe anachimii
din ţinuturile muntoase, din Hebron, din Debir, din Anab şi
din toate ţinuturile muntoase ale lui Iuda şi din toate ţinu-
turile muntoase ale lui Israel; Iosua i-a nimicit în întregime
cu cetăţile lor .
22 Nu a rămas nici unul dintre anachimi în ţara copiilor lui
Israel; au rămas numai în Gaza, la Gat şi la Asdod .
23 Şi Iosua a luat toată ţara, conform cu toate câte-i spusese
DOMNUL lui Moise; şi Iosua a dat-o de moştenire lui Israel,
după împărţirile lor pe triburi . Şi ţara s-a odihnit de război .

CApitoLuL 12

ŞI aceştia sunt împăraţii din ţară pe care i-au bătut copiii

lui Israel şi a căror ţară au luat-o în stăpânire dincolo de
Iordan, spre răsăritul soarelui, de la râul Arnonului până la
muntele Hermon şi toată câmpia spre est:
2  Pe  Sihon,  împăratul  amoriţilor,  care  locuia  în  Hesbon  şi
domnea de la Aroer, care este pe malul râului Arnon şi de
la mijlocul râului şi peste jumătate din Galaad, până la râul
Iaboc, care este graniţa copiilor lui Amon;
3 Şi de la câmpie până la Marea Chineret, spre est şi până la
marea câmpiei, adică Marea Sărată, spre est, pe drumul spre
Bet-Ieşimot şi de la sud, sub poalele lui Asdod-Pisga;
4 Şi ţinutul lui Og, împăratul Basanului, din rămăşiţa uria-
şilor, care locuia la Aştarot şi la Edrei,
5  Şi  domnea  în  muntele  Hermon  şi  în  Salca  şi  peste  tot
Basanul,  până  la  ţinutul  gheşuriţilor  şi  al  maacatiţilor  şi
peste  jumătate  din  Galaad,  ţinutul  lui  Sihon,  împăratul
Hesbonului .
6  Pe  aceştia  i-a  bătut  Moise,  servitorul  DOMNULUI  şi  co-
piii  lui  Israel;  şi  Moise,  servitorul  DOMNULUI,  a  dat-o  în
stăpânire  rubeniţilor,  gadiţilor  şi  la  jumătate  din  tribul  lui
Manase .
7 ¶ Şi aceştia sunt împăraţii din ţară pe care i-au bătut Iosua
şi copiii lui Israel dincoace de Iordan, spre vest, de la Baal-
Gad în valea Libanului până la muntele Halac, care se înal-
ţă spre Seir, pe care Iosua a dat-o în stăpânire triburilor lui
Israel, după împărţirile lor;
8 În munte şi în văi şi în câmpii şi în ţinutul izvoarelor şi în
pustiu şi la sud: pe hetiţi, pe amoriţi şi pe canaaniţi, pe fere-
ziţi, pe heviţi şi pe iebusiţi:

9 Împăratul Ierihonului, unul; împăratul cetăţii Ai, care este
lângă Betel, unul;
10  Împăratul  Ierusalimului,  unul;  împăratul  Hebronului,
unul;
11 Împăratul Iarmutului, unul; împăratul Lachisului, unul;
12 Împăratul Eglonului, unul; împăratul Ghezerului, unul;
13 Împăratul Debirului, unul; împăratul Ghederului, unul;
14 Împăratul Hormei, unul; împăratul Aradului, unul;
15 Împăratul Libnei, unul; împăratul Adulamului, unul;
16 Împăratul Machedei, unul; împăratul Betelului, unul;
17 Împăratul Tapuahului, unul; împăratul Heferului, unul;
18 Împăratul Afecului, unul; împăratul Laşaronului, unul;
19 Împăratul Madonului, unul; împăratul Haţorului, unul;
20 Împăratul Şimron-Meronului, unul; împăratul Acşafului,
unul;
21  Împăratul  Taanacului,  unul;  împăratul  Meghidoului,
unul;
22 Împăratul Chedeşului, unul; împăratul Iocneamului, în
Carmel, unul;
23  Împăratul  Dorului,  în  ţinutul  lui  Dor,  unul;  împăratul
naţiunilor din Ghilgal, unul;
24  Împăratul  Tirţei,  unul .  Toţi  împăraţii  erau  treizeci  şi
unu .

CApitoLuL 13

ŞI Iosua era bătrân şi înaintat în zile şi DOMNUL i-a spus:

Tu eşti bătrân şi înaintat în zile şi mai rămâne foarte mult

pământ de luat în stăpânire .
2 Acesta este pământul care mai rămâne: toate ţinuturile fi-
listenilor şi tot ţinutul gheşuriţilor,
3  De  la  Şihor,  care  este  înaintea  Egiptului,  până  la  ţinutul
Ecronului spre nord, socotit al canaaniţilor: cinci conducă-
tori ai filistenilor; gaziţii şi asdodiţii şi ascaloniţii, gatiţii şi
ecroniţii, de asemenea şi aviţii;
4 De la sud, toată ţara canaaniţilor şi Meara, care este lângă
sidonieni, până la Afec, până la ţinutul amoriţilor;
5 Şi ţara ghibliţilor şi tot Libanul, spre răsăritul soarelui, de
la Baal-Gad sub poala muntelui Hermon până la intrarea în
Hamat;
6  Toţi  locuitorii  ţinutului  muntos  de  la  Liban  până  la
Misrefot-Maim  şi  toţi  sidonienii;  pe  aceştia  eu  îi  voi  alun-
ga dinaintea copiilor lui Israel; numai împarte-o israeliţilor
prin sorţ ca moştenire lui Israel, aşa cum ţi-am poruncit .
7  De  aceea  acum,  împarte  ţara  aceasta  ca  moştenire  celor
nouă triburi şi jumătăţii tribului lui Manase .
8 Cu acesta, rubeniţii şi gadiţii şi-au luat moştenirea lor, pe
care le-a dat-o Moise, dincolo de Iordan, spre est, după cum
le-a dat-o Moise, servitorul DOMNULUI:
9  De  la  Aroer,  care  este  pe  malul  râului  Arnon  şi  cetatea
care este în mijlocul râului şi toată câmpia Medeba până la
Dibon;
10 Şi toate cetăţile lui Sihon, împăratul amoriţilor, care dom-
nea în Hesbon, până la ţinutul copiilor lui Amon;
11 Şi Galaadul şi ţinutul gheşuriţilor şi al maacatiţilor şi tot
muntele Hermon şi tot Basanul până la Salca,
12 Toată împărăţia lui Og, în Basan, care domnea în Aştarot
şi în Edrei, care a supravieţuit din rămăşiţa uriaşilor; căci pe
aceştia Moise i-a bătut şi i-a alungat .
13  Şi  copiii  lui  Israel  nu  i-au  alungat  pe  gheşuriţi,  nici  pe
maacatiţi; ci gheşuriţii şi maacatiţii locuiesc în mijlocul lui
Israel până în ziua aceasta .
14 Numai tribului lui Levi nu i-a dat moştenire; sacrificiile

148

Iosua  15

prin  foc  ale  DOMNULUI  Dumnezeului  lui  Israel,  acestea
sunt moştenirea lor, după cum le spusese El .
15  Şi  Moise  a  dat  o  moştenire  tribului  copiilor  lui  Ruben,
după familiile lor .
16 Şi ţinutul lor a fost de la Aroer, care este pe malul râului
Arnon şi cetatea care este în mijlocul râului şi toată câmpia
de lângă Medeba;
17 Hesbon şi toate cetăţile sale, care sunt la câmpie; Dibon şi
Bamot-Baale şi Bet-Baal-Meon,
18 Şi Iahaţ şi Chedemot şi Mefaat,
19 Şi Chiriataim şi Sibma şi Ţeret-Şaharul, în muntele văii,
20 Şi Bet-Peor şi Asdod-Pisga şi Bet-Ieşimot,
21 Şi toate cetăţile câmpiei şi toată împărăţia lui Sihon, îm-
păratul amoriţilor, care domnea la Hesbon, pe care l-a bătut
Moise, pe el şi pe prinţii Madianului; pe Evi şi pe Rechem
şi pe Ţur şi pe Hur şi pe Reba, care erau conducători ai lui
Sihon, locuitori în ţară .
22  Pe  Balaam,  fiul  lui  Beor,  ghicitorul,  l-au  ucis  copiii  lui
Israel, şi el a fost printre cei ucişi cu sabia de către ei .
23 Şi graniţa copiilor lui Ruben a fost Iordanul şi malul lui .
Aceasta  era  moştenirea  copiilor  lui  Ruben,  după  familiile
lor, cetăţile şi satele lor .
24  Şi Moise a dat o  moştenire tribului lui Gad, copiilor lui
Gad, după familiile lor .
25 Şi ţinutul lor a fost Iaezer şi toate cetăţile Galaadului şi
jumătate din ţara copiilor lui Amon până la Aroer, care este
în dreptul Rabei;
26 Şi de la Hesbon până la Ramat-Miţpa şi Betonim şi de la
Mahanaim până la ţinutul Debirului;
27 Şi în vale, Bet-Haram şi Bet-Nimra şi Sucot şi Ţafon, ră-
măşiţa împărăţiei lui Sihon, împăratul Hesbonului, Iordanul
şi  malul  lui  până  la  capătul  mării  Chinereta,  dincolo  de
Iordan, spre est .
28 Aceasta este moştenirea copiilor lui Gad, după familiile
lor, cetăţile şi satele lor .
29 Şi Moise a dat o moştenire jumătăţii tribului lui Manase; şi
aceasta era moştenirea jumătăţii tribului copiilor lui Manase,
după familiile lor,
30 Ţinutul lor a fost de la Mahanaim, tot Basanul, toată îm-
părăţia lui Og, împăratul Basanului, şi toate satele lui Iair,
care sunt în Basan, şaizeci de cetăţi .
31 Şi jumătate din Galaad şi Aştarot şi Edrei, cetăţile împă-
răţiei  lui  Og  în  Basan,  aparţineau  copiilor  lui  Machir,  fiul
lui Manase, ale jumătăţii copiilor lui Machir, după familiile
lor .
32 Acestea sunt cele pe care le-a împărţit Moise ca moştenire
în câmpiile Moabului, dincolo de Iordan lângă Ierihon, spre
est .
33 Dar Moise nu a dat moştenire tribului lui Levi; DOMNUL
Dumnezeul lui Israel, El este moştenirea lor, aşa cum le spu-
sese El .

CApitoLuL 14

ŞI acestea sunt ţările pe care le-au moştenit copiii lui Israel

în  ţara  Canaanului,  pe  care  le-au  împărţit  lor,  ca  moş-
tenire, preotul Eleazar şi Iosua, fiul lui Nun, şi capii taţilor
triburilor copiilor lui Israel .
2 Moştenirea lor a fost prin sorţ, aşa cum poruncise DOMNUL
prin mâna lui Moise, la nouă triburi şi la o jumătate de trib .
3 Fiindcă Moise dăduse moştenirea celor două triburi şi ju-
mătăţii de trib dincolo de Iordan, dar leviţilor nu le dăduse
moştenire între ei .

4 Căci copiii lui Iosif erau două triburi: Manase şi Efraim;
de aceea nu au dat parte leviţilor în ţară, în afară de cetăţi
de  locuit  şi  împrejurimile  lor  pentru  turmele  lor  şi  pentru
bunurile lor .
5 Aşa cum poruncise DOMNUL lui Moise, aşa au făcut copiii
lui Israel şi au împărţit ţara .
6  ¶  Atunci  copiii  lui  Iuda  au  venit  la  Iosua  în  Ghilgal;  şi
Caleb,  fiul  lui  Iefune  chenezitul,  i-a  spus:  Tu  ştii  lucrul  pe
care l-a spus DOMNUL lui Moise, omul lui Dumnezeu, des-
pre mine şi despre tine, în Cades-Barnea .
7 Eu eram de patruzeci de ani când m-a trimis Moise, servi-
torul DOMNULUI, din Cades-Barnea să spionez ţara; şi i-am
adus ştire aşa cum era în inima mea .
8 Totuşi, fraţii mei care se urcaseră cu mine, au făcut să se
topească inima poporului, dar eu l-am urmat pe deplin pe
DOMNUL Dumnezeul meu .
9 Şi Moise a jurat în ziua aceea, spunând: Negreşit, pămân-
tul pe care ţi-a călcat piciorul va fi moştenirea ta şi a copii-
lor tăi pentru totdeauna, pentru că l-ai urmat pe deplin pe
DOMNUL Dumnezeul meu .
10 Şi acum, iată, DOMNUL m-a păstrat viu, aşa cum a spus,
aceşti patruzeci şi cinci de ani, de când a spus DOMNUL cu-
vântul acesta către Moise, când umbla Israel prin pustiu; şi
acum, iată, astăzi sunt de optzeci şi cinci de ani .
11 Sunt încă tot aşa de tare astăzi ca şi în ziua în care m-a
trimis Moise; cum era tăria mea atunci, aşa este tăria mea
acum, pentru război, de asemenea pentru a ieşi şi pentru a
intra .
12  Şi  acum,  dă-mi  muntele  acesta,  despre  care  a  vorbit
DOMNUL în ziua aceea; fiindcă ai auzit în ziua aceea cum
anachimii  erau  acolo  şi  că  cetăţile  erau  mari  şi  fortificate .
Dacă este aşa, că DOMNUL este cu mine, atunci îi voi alunga,
aşa cum a spus DOMNUL .
13 Şi Iosua l-a binecuvântat şi a dat Hebronul ca moştenire
lui Caleb, fiul lui Iefune .
14 De aceea, Hebronul a ajuns moştenirea lui Caleb, fiul lui
Iefune chenezitul, până în ziua aceasta, pentru că a urmat pe
deplin pe DOMNUL Dumnezeul lui Israel .
15 Şi numele Hebronului era mai înainte Chiriat-Arba; Arba
era  un  om  mare  printre  anachimi .  Şi  ţara  s-a  odihnit  de
război .

CApitoLuL 15

ACESTA a fost sorţul tribului copiilor lui Iuda după fa-

miliile lor, până la graniţa cu Edom, pustiul Ţin, spre

sud, era cel mai îndepărtat ţinut dinspre sud .
2 Şi graniţa lor dinspre sud era de la ţărmul Mării Sărate, de
la golful care se întoarce spre sud;
3 Şi ieşea dinspre sud la Maal-Acrabim şi trecea până la Ţin
şi se urca pe la sud spre Cades-Barnea şi trecea la Heţron şi
urca spre Adar şi se întorcea spre Carca .
4  Şi  trecea  spre  Aţmon  şi  ieşea  la  râul  Egiptului;  şi  ieşirile
acelui  ţinut  erau  la  mare .  Acesta  să  fie  ţinutul  vostru  spre
sud .
5  Şi  marginea  de  est  era  Marea  Sărată  până  la  capătul
Iordanului . Şi marginea dinspre partea de nord era de la gol-
ful mării care este la capătul Iordanului;
6 Şi graniţa urca spre Bet-Hogla şi trecea spre nord de Bet-
Araba;  şi  graniţa  se  urca  până  la  piatra  lui  Bohan,  fiul  lui
Ruben;
7 Şi graniţa urca spre Debir, de la valea lui Acor, şi se întorcea
spre nord spre Ghilgal, care este în dreptul urcării Adumim,

149

Iosua  16

care este la sud de râu; şi graniţa trecea spre apele din En-
Şemeş şi ieşirile erau la En-Roguel;
8 Şi graniţa urca pe valea fiului lui Hinom către latura de
sud  a  Iebusului,  care  este  Ierusalimul;  şi  graniţa  se  urca
până la vârful muntelui care este în faţa văii lui Hinom spre
vest, care este la capătul văii uriaşilor, spre nord .
9 Şi graniţa a fost trasă de la vârful muntelui până la fântâna
Neftoah şi ieşea spre cetăţile muntelui Efron; şi graniţa a fost
trasă prin Baala, care este Chiriat-Iearim;
10 Şi graniţa se întorcea de la Baala spre vest până la muntele
Seir şi trecea spre latura muntelui Iearim, care este Chesalon,
spre  partea  de  nord  şi  cobora  la  Bet-Şemeş  şi  trecea  pe  la
Timna .
11 Şi graniţa ieşea la latura Ecronului spre nord; şi graniţa a
fost trasă spre Şicron şi trecea de muntele Baala şi ieşea spre
Iabneel; şi ieşirile ţinutului erau la mare .
12 Şi graniţa de vest era marea cea mare şi ţărmul ei . Acesta
este ţinutul copiilor lui Iuda, de jur-împrejur după familiile
lor .
13 Şi lui Caleb, fiul lui Iefune, i-a dat o parte între copiii lui
Iuda, conform poruncii DOMNULUI către Iosua, adică ceta-
tea lui Arba, tatăl lui Anac, care este Hebron .
14 Şi Caleb a alungat de acolo pe cei trei fii ai lui Anac: pe
Şeşai şi pe Ahiman şi pe Talmai, copiii lui Anac .
15  Şi  de  acolo  s-a  urcat  la  locuitorii  Debirului;  iar  numele
Debirului mai înainte era Chiriat-Sefer .
16 Şi Caleb a spus: Celui care va bate Chiriat-Seferul şi îl va
lua îi voi da de soţie pe Acsa, fiica mea .
17 Şi Otniel, fiul lui Chenaz, fratele lui Caleb, l-a luat; iar el
i-a dat de soţie pe fiica sa, Acsa .
18 Şi s-a întâmplat, când a venit ea la el, că l-a provocat să
ceară de la tatăl ei un câmp; şi ea s-a dat jos de pe măgar; şi
Caleb i-a spus: Ce voieşti?
19 Iar ea a răspuns: Dă-mi o binecuvântare, fiindcă mi-ai
dat un pământ din sud, dă-mi şi izvoare de apă . Şi i-a dat
izvoarele de sus şi izvoarele de jos .
20  Aceasta  este  moştenirea  tribului  copiilor  lui  Iuda,  după
familiile lor .
21 Şi cetăţile din partea cea mai depărtată a copiilor lui Iuda,
către ţinutul Edomului, dinspre sud, au fost Cabţeel şi Eder
şi Iagur,
22 Şi China şi Dimona şi Adada,
23 Şi Chedeş şi Haţor şi Itnan,
24 Şi Zif şi Telem şi Bealot,
25 Şi Haţor-Hadatad şi Cheriot-Heţron, care este Haţor,
26 Amam şi Şema şi Molada,
27 Şi Haţar-Gada şi Heşmon şi Bet-Palet,
28 Şi Haţar-Şual şi Beer-Şeba şi Biziotia,
29 Baala şi Iim şi Aţem;
30 Şi Eltolad şi Chesil şi Horma,
31 Şi Ţiclag şi Madmana şi Sansana,
32 Şi Lebaot şi Şilhim şi Ain şi Rimon; toate cetăţile sunt do-
uăzeci şi nouă, cu satele lor .
33 Şi în vale erau Eştaol şi Ţoreea şi Aşna,
34 Şi Zanoah şi En-Ganim, Tapuah şi Enam,
35 Şi Iarmut şi Adulam, Soco şi Azeca,
36  Şi  Şaaraim  şi  Aditaim  şi  Ghedera  şi  Ghederotaim;  pai-
sprezece cetăţi cu satele lor .
37 Ţenan şi Hadaşa şi Migdal-Gad,
38 Şi Dilean şi Miţpa şi Iocteel,
39 Lachis şi Boţcat şi Eglon,
40 Şi Cabon şi Lahmam şi Chitliş,

41 Şi Ghederot şi Bet-Dagon şi Naama şi Macheda; şaispre-
zece cetăţi cu satele lor .
42 Libna şi Eter şi Aşan,
43 Şi Iiftah şi Aşna şi Neţib,
44 Şi Cheila şi Aczib şi Mareşa; nouă cetăţi cu satele lor .
45 Ecron, oraşele sale şi satele sale .
46  De  la  Ecron  până  la  mare,  toate  vecinătăţile  Asdodului
cu satele lor;
47 Asdod, oraşele sale şi satele sale; Gaza, oraşele sale şi sate-
le sale, până la râul Egiptului şi marea cea mare şi malul ei .
48 Şi în munţi: Şamir şi Iatir şi Soco,
49 Şi Dana şi Chiriat-Sana, care este Debir,
50 Şi Anab şi Eştemo şi Anim,
51  Şi  Gosen  şi  Holon  şi  Ghilo;  unsprezece  cetăţi  cu  satele
lor;
52 Arab şi Duma şi Eşean,
53 Şi Ianum şi Bet-Tapuah şi Afeca,
54 Şi Humta şi Chiriat-Arba, care este Hebron şi Ţior; nouă
cetăţi cu satele lor .
55 Maon, Carmel şi Zif şi Iuta,
56 Şi Izreel şi Iocdeam şi Zanoah,
57 Cain, Ghibea şi Timna; zece cetăţi şi satele lor .
58 Halhul, Bet-Ţur şi Ghedor,
59 Şi Maarat şi Bet-Anot şi Eltecon; şase cetăţi cu satele lor;
60 Chiriat-Baal, care este Chiriat-Iearim şi Raba; două cetăţi
cu satele lor .
61 În pustiu: Bet-Araba, Midin şi Secaca,
62 Şi Nibşan şi Ir-Hamelai şi En-Ghedi; şase cetăţi cu satele
lor .
63 În ce îi priveşte pe iebusiţi care locuiau în Ierusalim, co-
piii lui Iuda nu au putut să îi alunge; şi iebusiţii locuiesc cu
copiii lui Iuda în Ierusalim până în această zi .

CApitoLuL 16

ŞI sorţul copiilor lui Iosif a ieşit de la Iordanul Ierihonului

până  la  apele Ierihonului  către est, până la pustiul care

urcă de la Ierihon spre muntele Betel;
2 Şi ieşea de la Betel spre Luz şi trecea până la graniţa archi-
ţilor spre Atarot,
3 Şi cobora spre vest până la ţinutul iafletiţilor, până la ţinu-
tul Bet-Oronului de jos şi până la Ghezer; şi ieşirile lui erau
la mare .
4  Astfel  copiii  lui  Iosif,  Manase  şi  Efraim,  şi-au  luat-o  de
moştenire .
5 Şi graniţa copiilor lui Efraim, după familiile lor, era aşa:
graniţa moştenirii lor spre est era Atarot-Adar până la Bet-
Horonul de sus;
6 Şi ţinutul ieşea spre vest la Micmetat în partea de nord; şi
graniţa  se  întorcea  înspre  est  până  la  Taanat-Şilo  şi  trecea
înspre est până la Ianoah .
7  Şi  cobora  de  la  Ianoah  la  Atarot  şi  la  Naarata  şi  atingea
Ierihonul şi ieşea la Iordan .
8 De la Tapuah, graniţa mergea spre vest, până la râul Cana;
şi ieşirile lui erau la mare . Aceasta este moştenirea tribului
copiilor lui Efraim, după familiile lor,
9  Şi  cetăţile  care  au  fost  puse  deoparte  pentru  copiii  lui
Efraim  au  fost  în  mijlocul  moştenirii  copiilor  lui  Manase,
toate cetăţile şi satele lor .
10 Iar ei nu i-au alungat pe canaaniţii care locuiau în Ghezer,
ci  canaaniţii  au  locuit  în  mijlocul  lui  Efraim  până  în  ziua
aceasta şi servesc, dând tribut .

150

CApitoLuL 17

CApitoLuL 18

Iosua  18

A FOST de asemenea un sorţ şi pentru tribul lui Manase,

căci el era întâiul-născut al lui Iosif; pentru Machir, în-
tâiul-născut  al  lui  Manase,  tatăl  lui  Galaad;  pentru  că  el  a
fost bărbat de război, de aceea a avut Galaadul şi Basanul .
2  A  fost  de  asemenea  un  sorţ  şi  pentru  ceilalţi  copii  ai  lui
Manase, după familiile lor: pentru copiii lui Abiezer şi pentru
copiii lui Helec şi pentru copiii lui Azriel şi pentru copiii lui
Sihem şi pentru copiii lui Hefer şi pentru copiii lui Şemida;
aceştia sunt copiii de parte bărbătească ai lui Manase, fiul lui
Iosif, după familiile lor .
3 Şi Ţelofhad, fiul lui Hefer, fiul lui Galaad, fiul lui Machir,
fiul  lui  Manase,  nu  avea  fii,  ci  fiice;  şi  acestea  sunt  numele
fiicelor sale: Mahla şi Noa, Hogla, Milca şi Tirţa .
4 Şi ele au venit aproape, în faţa preotului Eleazar, şi în faţa
lui Iosua, fiul lui Nun, şi în faţa prinţilor, spunând: DOMNUL
a poruncit lui Moise să ni se dea o moştenire între fraţii noş-
tri .  De  aceea,  conform  poruncii  DOMNULUI,  Eleazar  le-a
dat o moştenire între fraţii tatălui lor .
5 Şi au căzut lui Manase zece părţi, în afară de ţara Galaadului
şi de Basan, care sunt dincolo de Iordan .
6 Pentru că fiicele lui Manase au avut o moştenire între copi-
ii lui; şi ceilalţi fii ai lui Manase au avut ţara Galaadului .
7 Şi ţinutul lui Manase era de la Aşer până la Micmetat, care
este înaintea Sihemului; şi graniţa mergea spre dreapta până
la locuitorii din En-Tapuah .
8 Iar Manase a avut ţara Tapuahului, iar Tapuah, pe graniţa
lui Manase, era al copiilor lui Efraim .
9  Şi  ţinutul  cobora  până  la  râul  Cana,  spre  partea  de  sud
a  râului;  aceste  cetăţi  erau  ale  lui  Efraim,  între  cetăţile  lui
Manase; de asemenea ţinutul lui Manase era spre partea de
nord a râului şi ieşirile lui erau la mare .
10 Spre sud era al lui Efraim şi spre nord, al lui Manase; şi
marea este marginea lui; şi se întâlnea la Aşer spre nord şi la
Isahar spre est .
11 Şi Manase avea în Isahar şi în Aşer, Bet-Şeanul cu satele
lui şi Ibleamul cu satele lui şi pe locuitorii din Dor cu satele
lui şi pe locuitorii din En-Dor cu satele lui şi pe locuitorii din
Taanac cu satele lui şi pe locuitorii din Meghido cu satele lui,
adică cele trei ţări .
12  Totuşi  copiii  lui  Manase  nu  au  putut  alunga  locuitorii
cetăţilor acestora; iar canaaniţii au dorit să rămână în ţara
aceea .
13 Şi s-a întâmplat, când s-au întărit copiii lui Israel, că i-au
făcut pe canaaniţi să dea tribut, dar nu i-au alungat .
14 Şi copiii lui Iosif au vorbit lui Iosua, spunând: De ce mi-
ai dat ca moştenire doar un singur sorţ şi o singură parte,
văzând  că  eu  sunt  popor  mare  aşa  cum  m-a  binecuvântat
DOMNUL până acum?
15 Şi Iosua le-a răspuns: Dacă eşti popor mare, urcă-te la pă-
dure şi taie-o pentru tine, acolo, în ţara fereziţilor şi a uriaşi-
lor, dacă muntele Efraim este prea strâmt pentru tine .
16 Şi copiii lui Iosif au spus: Dealul nu este de ajuns pentru
noi; şi toţi canaaniţii care locuiesc în ţara văii şi cei care sunt
în Bet-Şean şi în satele sale şi de asemenea cei care sunt în
valea Izreel au care de fier .
17 Şi Iosua a vorbit casei lui Iosif, lui Efraim şi lui Manase,
spunând: Tu eşti popor mare şi ai putere mare; nu vei avea
doar un singur sorţ,
18 Ci muntele va fi al tău şi fiindcă este pădure, taie-o şi ieşi-
rile sale vor fi ale tale, fiindcă vei alunga pe canaaniţi, deşi au
care de fier şi deşi sunt puternici .

ŞI  toată  adunarea  copiilor  lui  Israel  s-a  adunat  la  Şilo  şi

au aşezat acolo tabernacolul întâlnirii . Şi ţara era supusă

înaintea lor .
2 Şi au rămas între copiii lui Israel şapte triburi care nu îşi
primiseră încă moştenirea .
3 Şi Iosua a spus copiilor lui Israel: Până când vă veţi lenevi să
mergeţi să luaţi în stăpânire ţara pe care v-a dat-o DOMNUL
Dumnezeul taţilor voştri?
4 Daţi dintre voi trei oameni de fiecare trib şi îi voi trimite
şi să se ridice şi să meargă prin ţară şi să o descrie conform
moştenirii lor şi să vină la mine .
5 Şi să o împartă în şapte părţi; Iuda să rămână în ţinutul
său spre sud, iar casa lui Iosif să rămână în ţinutul său spre
nord .
6  Să  faceţi  aşadar  o  descriere  a  ţării  în  şapte  părţi  şi  să  o
aduceţi aici, la mine, ca să arunc aici sorţ pentru voi înaintea
DOMNULUI Dumnezeul nostru .
7 Dar leviţii nu au parte între voi, fiindcă preoţia DOMNULUI
este moştenirea lor . Şi Gad, Ruben şi jumătate din tribul lui
Manase şi-au primit dincolo de Iordan, la est, moştenirea pe
care le-a dat-o Moise, servitorul DOMNULUI .
8 Şi bărbaţii s-au ridicat şi au plecat; şi Iosua a poruncit celor
care  s-au  dus  să  descrie  ţara,  spunând:  Mergeţi  şi  umblaţi
prin ţară şi faceţi o descriere a ei şi întoarceţi-vă la mine, ca
să arunc sorţ pentru voi, înaintea DOMNULUI, aici la Şilo .
9  Şi  bărbaţii  s-au  dus  şi  au  trecut  prin  ţară  şi  au  descris-o
într-o carte, în şapte părţi, după cetăţi; şi au venit din nou la
Iosua în tabără, la Şilo .
10  Şi  Iosua  a  aruncat  sorţ  pentru  ei  la  Şilo,  înaintea
DOMNULUI; şi Iosua a împărţit acolo ţara copiilor lui Israel,
conform împărţirilor lor .
11 ¶ Şi a ieşit sorţul tribului copiilor lui Beniamin, după fa-
miliile lor, şi ţinutul sorţului lor a ieşit între copiii lui Iuda
şi copiii lui Iosif .
12 Şi graniţa lor dinspre partea de nord era de la Iordan; şi
graniţa urca spre latura Ierihonului spre nord şi se urca prin
munţi spre vest; şi ieşirile lui erau la pustiul Bet-Aven .
13 Şi graniţa trecea de acolo spre Luz către latura de sud a
Luzului, care este Betel; şi graniţa cobora spre Atarot-Adar,
de lângă dealul care este în partea de sud a Bet-Horonului
de jos .
14 Şi graniţa a fost trasă de acolo şi se întorcea către colţul
mării, spre sud de la dealul care este înaintea Bet-Horonului
către sud; şi ieşirile lui erau la Chiriat-Baal, care este Chiriat-
Iearim, o cetate a copiilor lui Iuda; aceasta era partea dinspre
vest .
15 Şi partea de sud era de la capătul Chiriat-Iearimului; şi
ţinutul ieşea spre vest şi ieşea spre izvorul apelor Neftoah .
16 Şi graniţa cobora la capătul muntelui care este înaintea
văii fiului lui Hinom, care este în valea uriaşilor spre nord şi
cobora până la valea lui Hinom, în latura de sud a iebusiţilor
şi cobora la En-Roguel;
17 Şi a fost trasă de la nord şi ieşea la En-Şemeş şi ieşea spre
Ghelilot, care este în faţa urcuşului Adumim şi cobora la pia-
tra lui Bohan, fiul lui Ruben,
18 Şi trecea spre latura din dreptul Arabei spre nord şi cobo-
ra până la Araba .
19 Şi graniţa trecea spre latura Bet-Hoglei spre nord; şi ieşiri-
le ţinutului erau la golful de nord al Mării Sărate, la capătul
de sud al Iordanului; acesta era ţinutul de sud .
20 Şi Iordanul era graniţa lui în partea de est . Aceasta era

151

Iosua  20

moştenirea copiilor lui Beniamin, cu ţinuturile ei de jur-îm-
prejur, după familiile lor .
21 Şi cetăţile tribului copiilor lui Beniamin, după familiile
lor, erau: Ierihon şi Bet-Hogla şi valea Cheţiţ,
22 Şi Bet-Araba şi Ţemaraim şi Betel,
23 Şi Avim şi Para şi Ofra,
24 Şi Chefar-Amonaib şi Ofni şi Gheba; douăsprezece cetăţi
cu satele lor .
25 Gabaon şi Rama şi Beerot,
26 Şi Miţpa şi Chefira şi Moţa,
27 Şi Rechem şi Iirpeel şi Tareala,
28  Şi  Ţela  şi  Elef  şi  Iebus,  care  este  Ierusalim,  Ghibeat  şi
Chiriat; paisprezece cetăţi cu satele lor . Aceasta este moşte-
nirea copiilor lui Beniamin, după familiile lor .

CApitoLuL 19

ŞI al doilea sorţ a ieşit pentru Simeon, pentru tribul copii-

lor lui Simeon, după familiile lor . Şi moştenirea lor a fost

în mijlocul moştenirii copiilor lui Iuda .
2  Şi  ei  au  avut  în  moştenirea  lor:  Beer-Şeba  şi  Şeba  şi
Molada,
3 Şi Haţar-Şual şi Bala şi Aţem,
4 Şi Eltolad şi Betul şi Horma,
5 Şi Ţiclag şi Bet-Marcabot şi Haţar-Susa,
6 Şi Bet-Lebaot şi Şaruhen; treisprezece cetăţi cu satele lor;
7 Ain, Rimon şi Eter şi Aşan; patru cetăţi cu satele lor;
8  Şi  toate  satele  care  erau  în  jurul  acestor  cetăţi,  până  la
Baalat-Beer, care este Ramatul de sud . Aceasta este moşteni-
rea tribului copiilor lui Simeon, după familiile lor .
9 Moştenirea copiilor lui Simeon a fost luată din partea co-
piilor lui Iuda, fiindcă partea copiilor lui Iuda era prea mare
pentru  ei;  de  aceea  copiii  lui  Simeon  au  avut  moştenire  în
mijlocul moştenirii lor .
10 ¶ Şi al treilea sorţ a ieşit pentru copiii lui Zabulon, după
familiile lor şi ţinutul moştenirii lor a fost până la Sarid .
11  Şi  graniţa  lor  se  urca  spre  mare  şi  Mareala  şi  atingea
Dabeşetul şi atingea râul care este în dreptul Iocneamului .
12 Şi se întorcea de la Sarid spre est, spre răsăritul soarelui,
până la graniţa lui Chislot-Tabor şi ieşea la Dabarat şi se urca
la Iafia .
13 Şi de acolo trecea spre est la Ghita-Hefer, la Ita-Caţin şi
ieşea la Rimon la Neea .
14 Şi graniţa se întorcea spre nord la Hanaton şi ieşirile lui
sunt în valea Iiftah-Elului;
15 Şi Catat şi Nahalal şi Şimron şi Iideala şi Betleem; două-
sprezece cetăţi cu satele lor .
16 Aceasta este moştenirea copiilor lui Zabulon, după fami-
liile lor, aceste cetăţi cu satele lor .
17 ¶ Şi sorţul al patrulea a ieşit pentru Isahar, pentru copiii
lui Isahar, după familiile lor .
18 Şi graniţa lor a fost până la Izreel şi Chesulot şi Sunem,
19 Şi Hafaraim şi Şion şi Anaharat,
20 Şi Rabit şi Chişion şi Abeţ,
21 Şi Remet şi En-Ganim şi En-Hada şi Bet-Paţeţ .
22 Şi ţinutul atingea Taborul şi Şahaţima şi Bet-Şemeş; şi ie-
şirile ţinutului lor erau la Iordan; şaisprezece cetăţi cu satele
lor .
23 Aceasta este moştenirea tribului copiilor lui Isahar, după
familiile lor, cetăţile cu satele lor .
24 ¶ Şi sorţul al cincilea a ieşit pentru tribul copiilor lui Aşer,
după familiile lor .
25 Şi ţinutul lor era Helcat şi Hali şi Beten şi Acşaf,

26 Şi Alamelec şi Amead şi Mişeal; şi atingea Carmelul, spre
vest şi Şihor-Libnat,
27 Şi se întorcea spre răsăritul soarelui la Bet-Dagon şi atin-
gea  Zabulonul  şi  valea  Iiftah-El  spre  nord  de  Bet-Emec  şi
Neiel şi ieşea la Cabul, în stânga,
28 Şi Ebron şi Rehob şi Hamon şi Cana, până la Sidonul cel
mare;
29 Şi ţinutul se întorcea la Rama şi până la cetatea întărită
a Tirului; şi ţinutul se întorcea la Hosa şi ieşirile lui erau la
mare, de la mal până la Aczi;
30  Şi  Uma  şi  Afec  şi  Rehob:  douăzeci  şi  două  de  cetăţi  cu
satele lor .
31  Aceasta  este  moştenirea  tribului  copiilor  lui  Aşer,  după
familiile lor, aceste cetăţi cu satele lor .
32 ¶ Sorţul al şaselea a ieşit pentru copiii lui Neftali, pentru
copiii lui Neftali după familiile lor .
33 Şi ţinutul lor era de la Helef, de la Alon până la Ţaananim;
şi  Adami-Necheb  şi  Iabneel,  până  la  Lacum;  şi  ieşirile  lui
erau la Iordan .
34 Şi ţinutul se întorcea de la vest la Aznot-Tabor şi de acolo
ieşea la Hucoc şi se atingea de Zabulon spre sud; şi se atin-
gea  de  Aşer  spre  vest  şi  de  Iuda  pe  Iordan,  spre  răsăritul
soarelui .
35 Şi cetăţile fortificate sunt: Ţidim, Ţer şi Hamat, Racat şi
Chineret,
36 Şi Adama şi Rama şi Haţor,
37 Şi Chedeş şi Edrei şi En-Haţor,
38 Şi Iiereon şi Migdal-El şi Horem şi Bet-Anat şi Bet-Şemeş;
nouăsprezece cetăţi cu satele lor .
39 Aceasta este moştenirea tribului copiilor lui Neftali, după
familiile lor, cetăţile cu satele lor .
40 ¶ Sorţul al şaptelea a ieşit pentru tribul copiilor lui Dan,
după familiile lor .
41 Şi ţinutul moştenirii lor era Ţoreea şi Eştaol şi Ir-Şemeş,
42 Şi Şaalabin şi Aialon şi Iitla,
43 Şi Elon şi Timnata şi Ecron,
44 Şi Elteche şi Ghibeton şi Baalat,
45 Şi Iehud şi Bene-Berac şi Gat-Rimon,
46 Şi Me-Iarcon şi Racon, cu ţinutul în dreptul lui Iafo .
47 Şi ţinutul copiilor lui Dan se întindea prea puţin pentru
ei; de aceea copiii lui Dan s-au urcat şi s-au luptat împotriva
Leşemului şi l-au luat şi l-au lovit cu ascuţişul sabiei şi l-au
luat în stăpânire şi au locuit în el şi l-au numit Leşem-Dan,
după numele lui Dan, tatăl lor .
48  Aceasta  este  moştenirea  tribului  copiilor  lui  Dan,  după
familiile lor, aceste cetăţi cu satele lor .
49 ¶ Şi după ce au terminat de împărţit ca moştenire ţara,
după ţinuturile ei, copiii lui Israel au dat o moştenire în mij-
locul lor lui Iosua, fiul lui Nun;
50 Conform poruncii DOMNULUI i-au dat cetatea pe care a
cerut-o, Timnat-Serah, în muntele Efraim; şi el a zidit ceta-
tea şi a locuit în ea .
51 Acestea sunt moştenirile pe care preotul Eleazar şi Iosua,
fiul  lui  Nun,  şi  căpeteniile  taţilor  ale  triburilor  copiilor  lui
Israel le-au împărţit prin sorţ în Şilo, înaintea DOMNULUI,
la intrarea tabernacolului întâlnirii . Şi au terminat împărţi-
rea ţării .

CApitoLuL 20

ŞI DOMNUL a vorbit lui Iosua, spunând:

2 Vorbeşte fiilor lui Israel, spunând: Rânduiţi-vă cetăţile

de scăpare despre care v-am vorbit prin mâna lui Moise,

152

Iosua  21

3 Ca să fugă acolo ucigaşul, care a ucis fără intenţie şi fără
premeditare, pe un om; şi ele vă vor fi pentru a scăpa de răz-
bunătorul sângelui .
 4 Şi când cel care fuge la una din cetăţile acestea va sta la in-
trarea porţii cetăţii şi va spune cauza lui în auzul bătrânilor
acelei cetăţi, să-l primească la ei în cetate şi să îi dea un loc ca
să locuiască între ei .
5 Şi dacă răzbunătorul sângelui îl urmăreşte, ei să nu-l dea
pe ucigaş în mâna lui, pentru că el l-a ucis pe aproapele său
fără premeditare şi nu l-a urât mai înainte .
6 Şi să locuiască în cetatea aceasta până va sta înaintea adu-
nării pentru judecată, până la moartea marelui preot care va
fi în zilele acelea; atunci ucigaşul să se întoarcă şi să vină în
cetatea sa şi în casa sa, în cetatea de unde a fugit .
7  ¶  Şi  au  rânduit  Chedeşul,  în  Galileea,  în  muntele  lui
Neftali, şi Sihemul, în muntele lui Efraim, şi Chiriat-Arba,
adică Hebronul, în muntele lui Iuda .
8  Şi  dincolo  de  Iordan,  lângă  Ierihon,  spre  est,  au  rânduit
Beţerul, în pustiu, în câmpie, din tribul lui Ruben; şi Ramot,
în Galaad, din tribul lui Gad; şi Golan, în Basan, din tribul
lui Manase .
9 Acestea au fost cetăţile rânduite pentru toţi copiii lui Israel
şi pentru străinul care locuieşte temporar printre ei, ca ori-
cine ucide fără intenţie pe un om să fugă acolo şi să nu moa-
ră  de  mâna  răzbunătorului  sângelui,  până  va  sta  înaintea
adunării .

CApitoLuL 21

ŞI capii taţilor leviţilor s-au apropiat de preotul Eleazar, şi

de Iosua, fiul lui Nun, şi de capii taţilor seminţiilor fiilor

lui Israel .
2  Şi  le-au  vorbit  în  Şilo,  în  ţara  Canaanului,  spunând:
DOMNUL a poruncit prin mâna lui Moise să ni se dea cetăţi
de locuit, cu împrejurimile lor pentru vitele noastre .
3 Şi copiii lui Israel au dat leviţilor din moştenirea lor, după
porunca DOMNULUI, aceste cetăţi şi împrejurimile lor .
4 Şi sorţul a ieşit pentru familiile chehatiţilor; şi fiilor preo-
tului Aaron, dintre leviţi, le-au căzut prin sorţ treisprezece
cetăţi din tribul lui Iuda, din tribul lui Simeon şi din tribul
lui Beniamin .
5 Şi ceilalţi fii ai lui Chehat au avut prin sorţ zece cetăţi din
familiile tribului lui Efraim şi din tribul lui Dan şi din jumă-
tatea tribului lui Manase .
6 Şi copiii lui Gherşon au avut prin sorţ treisprezece cetăţi
din familiile tribului lui Isahar şi din tribul lui Aşer şi din
tribul  lui  Neftali  şi  din  jumătatea  tribului  lui  Manase,  în
Basan .
7 Copiii lui Merari, după familiile lor, au avut douăsprezece
cetăţi din tribul lui Ruben, din tribul lui Gad şi din tribul lui
Zabulon .
8  Şi  copiii  lui  Israel  au  dat  prin  sorţ  leviţilor  cetăţile  aces-
tea cu împrejurimile lor, aşa cum poruncise DOMNUL prin
mâna lui Moise .
9 ¶ Şi au dat din tribul fiilor lui Iuda şi din tribul fiilor lui
Simeon cetăţile acestea care au fost menţionate pe nume,
10 Şi care au fost ale fiilor lui Aaron, din familiile chehati-
ţilor, dintre copiii lui Levi (fiindcă sorţul întâi a fost pentru
ei) .
11  Şi  le-au  dat  cetatea  lui  Arba,  tatăl  lui  Anac,  care  este
Hebron, în ţinutul muntos al lui Iuda, cu împrejurimile ei .
12 Iar câmpiile cetăţii şi satele ei le-au dat lui Caleb, fiul lui
Iefune, ca stăpânire a sa .

13 Şi au dat fiilor preotului Aaron cetatea de scăpare pentru
ucigaş, Hebron, cu împrejurimile sale, şi Libna cu împreju-
rimile sale,
14 Şi Iatir cu împrejurimile sale şi Eştemoa cu împrejurimile
sale,
15 Şi Holon cu împrejurimile sale şi Debir cu împrejurimile
sale,
16 Şi Ain cu împrejurimile sale şi Iuta cu împrejurimile sale
şi  Bet-Şemeş  cu  împrejurimile  sale;  nouă  cetăţi  din  aceste
două triburi .
17 Şi din tribul lui Beniamin: Gabaon cu împrejurimile sale
şi Gheba cu împrejurimile sale,
18 Şi Anatot cu împrejurimile sale şi Almon cu împrejurimi-
le sale; patru cetăţi .
19  Toate  cetăţile  fiilor  lui  Aaron,  preoţii,  erau  treisprezece
cetăţi cu împrejurimile lor .
20 Şi familiilor fiilor lui Chehat, leviţii rămaşi dintre copiii
lui  Chehat,  li  s-au  dat  cetăţile  din  sorţul  lor  din  tribul  lui
Efraim .
21 Şi le-au dat cetatea de scăpare pentru ucigaş, Sihem, cu
împrejurimile sale, în muntele lui Efraim şi Ghezer cu îm-
prejurimile sale,
22 Şi Chibţaim cu împrejurimile sale şi Bet-Horon cu împre-
jurimile sale; patru cetăţi .
23  Şi  din  tribul  lui  Dan:  Elteche  cu  împrejurimile  sale  şi
Ghibeton cu împrejurimile sale,
24 Şi Aialon cu împrejurimile sale şi Gat-Rimon cu împreju-
rimile sale; patru cetăţi .
25 Şi din jumătatea tribului lui Manase: Taanac cu împreju-
rimile sale şi Gat-Rimon cu împrejurimile sale; două cetăţi .
26 Toate cetăţile erau zece, cu împrejurimile lor, pentru fa-
miliile fiilor lui Chehat care au rămas .
27 Şi copiilor lui Gherşon, din familiile leviţilor; din jumă-
tatea tribului lui Manase le-au dat cetatea de scăpare pentru
ucigaş, Golan, în Basan, cu împrejurimile sale şi Beeştra cu
împrejurimile sale; două cetăţi .
28  Şi  din  tribul  lui  Isahar:  Chişion  cu  împrejurimile  sale,
Dabarat cu împrejurimile sale,
29  Iarmut  cu  împrejurimile  sale,  En-Ganim  cu  împrejuri-
mile sale; patru cetăţi .
30 Şi din tribul lui Aşer: Mişeal cu împrejurimile sale, Abdon
cu împrejurimile sale,
31 Helcat cu împrejurimile sale şi Rehob cu împrejurimile
sale; patru cetăţi .
32 Şi din tribul lui Neftali, cetatea de scăpare pentru ucigaş:
Chedeş,  în  Galileea,  cu  împrejurimile  sale  şi  Hamot-Dor
cu  împrejurimile  sale  şi  Cartan  cu  împrejurimile  sale;  trei
cetăţi .
33 Toate cetăţile gherşoniţilor, după familiile lor, erau trei-
sprezece cetăţi cu împrejurimile lor .
34  Şi  familiilor  fiilor  lui  Merari,  celor  rămaşi  dintre  leviţi,
le-au dat din tribul lui Zabulon: Iocneam cu împrejurimile
sale, Carta cu împrejurimile sale,
35 Dimna cu împrejurimile sale, Nahalal cu împrejurimile
sale; patru cetăţi .
36  Şi,  din  tribul  lui  Ruben:  Beţer  cu  împrejurimile  sale  şi
Iahţa cu împrejurimile sale,
37 Chedemot cu împrejurimile sale şi Mefaat cu împrejuri-
mile sale: patru cetăţi .
38  Şi  din  tribul  lui  Gad,  cetatea  de  scăpare  pentru  ucigaş:
Ramot,  în  Galaad,  cu  împrejurimile  sale  şi  Mahanaim  cu
împrejurimile sale,

153

Iosua  22

39 Hesbon cu împrejurimile sale şi Iaezer cu împrejurimile
sale: în total; patru cetăţi .
40 Toate cetăţile copiilor lui Merari care au rămas din fami-
liile leviţilor, după familiile lor şi sorţul lor, erau douăspre-
zece cetăţi .
41 Toate cetăţile leviţilor în mijlocul stăpânirii fiilor lui Israel
au fost patruzeci şi opt de cetăţi cu împrejurimile lor .
42  Fiecare  dintre  aceste  cetăţi  îşi  avea  împrejurimile  ei  de
jur-împrejur; aşa erau toate cetăţile acestea .
43 ¶ Şi DOMNUL i-a dat lui Israel toată ţara pe care jurase
s-o dea taţilor lor; şi ei au stăpânit-o şi au locuit în ea .
44 Şi DOMNUL le-a dat odihnă de jur-împrejur, potrivit cu
tot ce le jurase taţilor lor; şi, dintre toţi duşmanii lor, nu a stat
in picioare nici un om înaintea lor; DOMNUL i-a dat pe toţi
duşmanii lor în mâna lor .
45 Nu a eşuat nici un lucru din toate lucrurile bune pe care le
spusese DOMNUL, casei lui Israel; toate s-au împlinit .

CApitoLuL 22

ATUNCI Iosua a chemat pe rubeniţi şi pe gadiţi şi jumă-

tatea tribului lui Manase,

2 Şi le-a spus: Voi aţi ţinut la tot ce v-a poruncit Moise, servi-
torul DOMNULUI, şi aţi ascultat de vocea mea în tot ce v-am
poruncit .
3  Nu  aţi  părăsit  pe  fraţii  voştri  în  aceste  multe  zile,  până
în  această  zi;  şi  aţi  ţinut  sarcina  poruncii  DOMNULUI
Dumnezeul vostru .
4 Şi acum,  DOMNUL Dumnezeul vostru a dat odihnă fra-
ţilor voştri, aşa cum le-a spus; de aceea acum, întoarceţi-vă
şi  duceţi-vă  la  corturile  voastre,  în  ţara  pe  care  o  aveţi  în
stăpânire, pe care v-a dat-o Moise, servitorul  DOMNULUI,
dincolo de Iordan .
5 Numai luaţi bine aminte să împliniţi porunca şi legea pe
care vi le-a poruncit Moise, servitorul DOMNULUI, ca să iu-
biţi  pe  DOMNUL  Dumnezeul  vostru  şi  să  umblaţi  în  toate
căile lui şi să ţineţi poruncile lui şi să vă alipiţi de el şi să îi
serviţi cu toată inima voastră şi cu tot sufletul vostru .
6 Şi Iosua i-a binecuvântat şi le-a dat drumul; şi ei au plecat
la corturile lor .
7 Şi jumătăţii din tribul lui Manase, Moise îi dăduse moşte-
nire în Basan; dar celeilalte jumătăţi, Iosua îi dăduse moşte-
nire între fraţii lor, dincoace de Iordan, spre vest . Şi Iosua,
când le-a dat drumul la corturile lor, i-a şi binecuvântat,
8  Şi  le-a  vorbit,  spunând:  Întoarceţi-vă  la  corturile  voastre
cu multe avuţii şi cu turme foarte multe şi cu argint şi cu aur
şi cu aramă şi cu fier şi cu haine foarte multe; împărţiţi cu
fraţii voştri prada duşmanilor voştri .
9 Şi copiii lui Ruben şi copiii lui Gad şi jumătatea tribului
lui Manase s-au întors şi au plecat de la copiii lui Israel din
Şilo,  care  este  în  ţara  Canaanului,  pentru  a  merge  în  ţara
Galaadului, în ţara pe care o aveau în stăpânire, pe care au
stăpânit-o după cuvântul DOMNULUI prin Moise .
10 ¶ Şi când au venit în ţinuturile Iordanului, care sunt în
ţara Canaanului, copiii lui Ruben, copiii lui Gad şi jumătatea
tribului lui Manase au zidit acolo, lângă Iordan, un altar, un
altar mare la vedere .
11  Şi  copiii  lui  Israel  au  auzit  spunându-se:  Iată,  copiii  lui
Ruben, copiii lui Gad şi jumătate din tribul lui Manase au zi-
dit un altar în faţa ţării Canaanului, în ţinuturile Iordanului,
la trecătoarea fiilor lui Israel .
12  Şi  când  au  auzit  copiii  lui  Israel,  toată  adunarea  copii-
lor lui Israel s-a strâns la Şilo, ca să meargă împotriva lor la

război .
13 Şi copiii lui Israel au trimis la copiii lui Ruben şi la copiii
lui Gad şi la jumătatea tribului lui Manase în ţara Galaadului
pe Fineas, fiul preotului Eleazar,
14  Şi  zece  prinţi  împreună  cu  el,  câte  un  prinţ  din  fiecare
casă părintească, din toate triburile lui Israel; şi fiecare din-
tre ei era cap al unei case părinteşti, între miile lui Israel .
15 Şi au venit la copiii lui Ruben, la copiii lui Gad şi la jumă-
tatea tribului lui Manase, în ţara Galaadului şi le-au vorbit,
spunând:
16 Astfel spune toată adunarea DOMNULUI: Ce păcat aţi fă-
cut împotriva Dumnezeului lui Israel, ca să vă abateţi astăzi
de  la  a-l  urma  pe  DOMNUL,  zidindu-vă  un  altar,  ca  să  vă
răzvrătiţi astăzi împotriva DOMNULUI?
17 Este prea puţin pentru noi nelegiuirea lui Peor, de care nu
suntem curăţiţi nici până în ziua aceasta, deşi a fost o plagă
în adunarea DOMNULUI,
18  Încât  trebuie  să  vă  abateţi  astăzi  de  la  a-l  urma  pe
DOMNUL? Şi se va întâmpla, văzând că vă răzvrătiţi astăzi
împotriva  DOMNULUI,  că  mâine  el  se  va  înfuria  pe  toată
adunarea lui Israel .
19 Însă, dacă ţara care este în stăpânirea voastră este necu-
rată, treceţi în ţara care este în stăpânirea DOMNULUI, unde
locuieşte cortul DOMNULUI şi luaţi-vă pământ în stăpânire
între noi; dar nu vă răzvrătiţi împotriva DOMNULUI şi nu vă
răzvrătiţi împotriva noastră, zidindu-vă un altar în afară de
altarul DOMNULUI Dumnezeul nostru .
20 Nu a păcătuit Acan, fiul lui Zerah, în lucrul blestemat şi
furia a căzut peste toată adunarea lui Israel? Iar acel om nu a
pierit singur în nelegiuirea lui .
21  Atunci  copiii  lui  Ruben  şi  copiii  lui  Gad  şi  jumătatea
tribului  lui  Manase  au  răspuns  şi  au  zis  capilor  miilor  lui
Israel:
22  DOMNUL  Dumnezeul  dumnezeilor,  DOMNUL
Dumnezeul dumnezeilor, el ştie, şi Israel însuşi să ştie; dacă
din  răzvrătire  sau  din  fărădelege  faţă  de  DOMNUL  (nu  ne
salva în această zi!),
23 Ne-am zidit un altar ca să ne abatem de la a-l urma pe
DOMNUL şi să aducem pe el ofrande arse şi dar de mâncare,
sau să aducem pe el ofrande de pace, însuşi DOMNUL să ne
ceară socoteală .
24 Şi dacă nu am făcut-o mai degrabă de teama acestui lucru,
spunând:  Poate  va  veni  timpul  când  copiii  voştri  vor  vor-
bi copiilor noştri, spunând: Ce aveţi voi a face cu DOMNUL
Dumnezeul lui Israel?
25 Fiindcă DOMNUL a pus Iordanul ca graniţă între noi şi
voi; voi, copii ai lui Ruben şi fii ai lui Gad, nu aveţi parte în
DOMNUL . Şi astfel copiii voştri vor face pe copiii noştri să
înceteze a se teme de DOMNUL .
26 De aceea noi am zis: Să ne pregătim acum să ne zidim un
altar, nu pentru ofrandă arsă, nici pentru sacrificiu,
27 Ci ca mărturie între noi şi voi şi între generaţiile noastre
după noi, ca să facem serviciul DOMNULUI înaintea lui cu
ofrandele arse ale noastre şi cu sacrificiile noastre şi cu daru-
rile noastre de pace, ca să nu spună copiii voştri copiilor noş-
tri în timpul care va veni: Voi nu aveţi parte în DOMNUL .
28  De  aceea  noi  am  spus:  Se  va  întâmpla  când  ei  vor  spu-
ne  astfel  către  noi  şi  către  generaţiile  noastre  în  timpul
care va veni, că vom spune din nou: Iată, modelul altarului
DOMNULUI, pe care l-au făcut taţii noştri, nu pentru ofran-
de arse, nici pentru sacrificii, ci ca mărturie între noi şi voi!
29 Departe de noi să ne răzvrătim împotriva DOMNULUI şi

154

Iosua  24

să ne abatem astăzi de la a-l urma pe DOMNUL ca să zidim
un altar pentru ofrande arse, pentru daruri de mâncare şi
pentru sacrificii, în afară de altarul DOMNULUI Dumnezeul
nostru, care este înaintea tabernacolului său .
30 ¶ Şi când preotul Fineas şi prinţii adunării şi capii mii-
lor lui Israel, care erau cu el, au auzit cuvintele pe care le-au
spus copiii lui Ruben şi copiii lui Gad şi copiii lui Manase,
le-a plăcut .
31  Şi  Fineas,  fiul  preotului  Eleazar,  a  spus  fiilor  lui  Ruben
şi  fiilor  lui  Gad  şi  fiilor  lui  Manase:  Astăzi  pricepem  că
DOMNUL  este  în  mijlocul  nostru,  pentru  că  nu  aţi  făcut
această călcare a legii împotriva DOMNULUI; acum aţi scă-
pat pe copiii lui Israel din mâna DOMNULUI .
32 Şi Fineas, fiul preotului Eleazar, şi prinţii s-au întors de la
copiii lui Ruben şi de la copiii lui Gad, din ţara Galaadului,
în ţara Canaan, la copiii lui Israel şi le-au adus veste .
33 Şi lucrul le-a plăcut fiilor lui Israel şi copiii lui Israel au
binecuvântat pe Dumnezeu şi n-au mai voit să se urce la răz-
boi împotriva lor, să distrugă ţara în care locuiau copiii lui
Ruben şi copiii lui Gad .
34 Şi copiii lui Ruben şi copiii lui Gad au numit altarul Ed, fi-
indcă el va fi martor între noi, că DOMNUL este Dumnezeu .

CApitoLuL 23

ŞI  s-a  întâmplat,  la  multe  zile  după  ce  DOMNUL  a  dat

odihnă  lui  Israel,  din  partea  tuturor  duşmanilor  săi  de

jur-împrejur, că Iosua era bătrân şi înaintat în zile .
2 Şi Iosua a chemat pe tot Israelul, pe bătrânii lor şi pe căpe-
teniile lor şi pe judecătorii lor şi pe ofiţerii lor şi le-a spus: Eu
am îmbătrânit şi sunt înaintat în zile .
3  Şi  aţi  văzut  tot  ce  a  făcut  DOMNUL  Dumnezeul  vostru
tuturor  naţiunilor  acestora  pentru  voi,  fiindcă  DOMNUL
Dumnezeul vostru este cel care a luptat pentru voi .
4 Iată, v-am împărţit prin sorţ aceste naţiuni rămase, ca să
fie moştenire pentru triburile voastre, de la Iordan, împreu-
nă cu toate naţiunile pe care le-am stârpit şi până la Marea
cea Mare, spre vest .
5 Şi DOMNUL Dumnezeul vostru, el însuşi, le va lepăda di-
naintea voastră şi le va alunga dinaintea voastră; şi voi veţi
stăpâni ţara lor, cum v-a spus DOMNUL Dumnezeul vostru .
6 De aceea fiţi foarte curajoşi să ţineţi şi să faceţi tot ce este
scris în cartea legii lui Moise, să nu vă abateţi de la ea nici la
dreapta, nici la stânga,
7 Ca să nu intraţi printre aceste naţiuni care au rămas între
voi, nici să nu daţi de ştire despre numele dumnezeilor lor,
nici să nu juraţi pe ei, nici să nu le serviţi şi nici să nu vă ple-
caţi înaintea lor,
8 Ci să vă alipiţi de DOMNUL Dumnezeul vostru, aşa cum
aţi făcut până în această zi .
9 Fiindcă DOMNUL a alungat dinaintea voastră naţiuni mari
şi puternice; dar vouă, nimeni nu a putut să vă stea înainte,
până în această zi .
10 Unul singur dintre voi va urmări o mie, fiindcă DOMNUL
Dumnezeul  vostru  este  cel  care  luptă  pentru  voi,  aşa  cum
v-a spus .
11 ¶ De aceea luaţi seama bine la sufletele voastre, ca să iubiţi
pe DOMNUL Dumnezeul vostru .
12 Altfel, dacă veţi da înapoi în vreun fel şi vă veţi alipi de
rămăşiţa acestor naţiuni, de cele care rămân printre voi, şi vă
veţi căsători cu ele şi veţi intra la ele şi ele la voi,
13 Să ştiţi fără nici o îndoială că DOMNUL Dumnezeul vos-
tru nu va mai alunga aceste naţiuni dinaintea voastră şi vă

vor fi laţuri şi curse şi bice în coastele voastre şi spini în ochii
voştri, până veţi pieri din această ţară bună, pe care v-a dat-o
DOMNUL Dumnezeul vostru .
14 Şi, iată, astăzi mă duc pe calea întregului pământ şi ştiţi
din toată inima voastră şi din tot sufletul vostru că nu a eşu-
at  nici  un  lucru  din  toate  lucrurile  bune  pe  care  le-a  spus
DOMNUL  Dumnezeul  vostru  despre  voi .  Toate  vi  s-au  în-
tâmplat, un singur cuvânt din ele nu a căzut .
15 De aceea se va întâmpla că, aşa cum toate lucrurile bune,
pe care vi le-a spus  DOMNUL Dumnezeul vostru, au venit
peste  voi,  tot  aşa  DOMNUL  va  face  să  vină  asupra  voastră
toate  lucrurile  rele,  până  vă  va  nimici  de  pe  acest  pământ
bun, pe care vi l-a dat DOMNUL Dumnezeul vostru .
16  Când  veţi  încălca  legământul  DOMNULUI  Dumnezeul
vostru,  pe  care  vi  l-a  poruncit,  şi  veţi  merge  şi  veţi  servi
altor  dumnezei  şi  vă  veţi  pleca  înaintea  lor,  atunci  mânia
DOMNULUI se va aprinde împotriva voastră şi veţi pieri re-
pede din această ţară bună, pe care v-a dat-o el .

Capitolul 24

ŞI Iosua a adunat toate triburile lui Israel la Sihem şi a che-

mat pe bătrânii lui Israel şi pe căpeteniile lor şi pe jude-
cătorii lor şi pe ofiţerii lor, iar ei s-au înfăţişat înaintea lui
Dumnezeu .
2  Şi  Iosua  a  spus  întregului  popor:  Astfel  spune  DOMNUL
Dumnezeul  lui  Israel:  Taţii  voştri,  Terah,  tatăl  lui  Avraam
şi tatăl lui Nahor, au locuit în vechime dincolo de râu şi au
servit altor dumnezei .
3 Şi am luat pe tatăl vostru Avraam de dincolo de râu şi l-am
condus prin toată ţara Canaanului şi i-am înmulţit sămânţa
şi i-am dat pe Isaac .
4 Şi lui Isaac i-am dat pe Iacov şi pe Esau; şi lui Esau i-am
dat muntele Seir, pentru a-l stăpâni; dar Iacov şi fiii săi au
coborât în Egipt .
5 Şi am trimis pe Moise şi pe Aaron şi am lovit Egiptul cu
plăgile pe care le-am făcut în mijlocul lor; şi după aceea v-am
scos de acolo .
6 Şi am scos pe taţii voştri din Egipt şi aţi venit la mare; şi
egiptenii au urmărit pe taţii voştri cu care şi călăreţi, până
la Marea Roşie .
7  Şi  când  au  strigat  către  DOMNUL,  el  a  pus  întuneric  în-
tre voi şi egipteni şi a adus marea asupra lor şi i-a acoperit;
şi ochii voştri au văzut ce am făcut în Egipt; şi aţi locuit în
pustiu multe zile .
8 Şi v-am adus în ţara amoriţilor, care locuiesc dincolo de
Iordan, şi ei s-au luptat cu voi şi i-am dat în mâna voastră ca
să le stăpâniţi ţara şi i-am nimicit dinaintea voastră .
9 Atunci Balac, fiul lui Ţipor, împăratul Moabului, s-a ridi-
cat şi s-a luptat împotriva lui Israel şi a trimis şi a chemat pe
Balaam, fiul lui Beor, să vă blesteme .
10 Dar am refuzat să dau ascultare pe Balaam; şi, într-ade-
văr, el v-a binecuvântat; aşa v-am scăpat din mâna lui .
11  Şi  aţi  trecut  Iordanul  şi  aţi  venit  la  Ierihon .  Şi  bărbaţii
Ierihonului, amoriţii şi fereziţii şi canaaniţii şi hetiţii şi ghir-
gasiţii şi heviţii şi iebusiţii au luptat împotriva voastră; şi eu
i-am dat în mâna voastră .
12 Şi am trimis viespea înaintea voastră şi i-a alungat dina-
intea voastră, chiar pe cei doi împăraţi ai amoriţilor, nu cu
sabia ta, nici cu arcul tău .
13 Şi v-am dat o ţară pentru care nu voi v-aţi ostenit şi cetăţi
pe care nu voi le-aţi zidit şi totuşi locuiţi în ele; voi mâncaţi
din vii şi din măslini, pe care nu i-aţi sădit .

155

Iosua  24

14  De  aceea  acum,  temeţi-vă  de  DOMNUL  şi  serviţi-i  cu
sinceritate  şi  în  adevăr,  şi  îndepărtaţi  dumnezeii  cărora
le-au  servit  taţii  voştri  dincolo  de  râu  şi  în  Egipt  şi  serviţi
DOMNULUI .
15 ¶ Şi dacă vi se pare rău să serviţi DOMNULUI, alegeţi as-
tăzi cui voiţi să serviţi: sau dumnezeilor cărora le-au servit
taţii voştri care erau dincolo de râu, sau dumnezeilor amo-
riţilor în a căror ţară locuiţi . Dar cât despre mine, eu şi casa
mea vom servi DOMNULUI .
16 Şi poporul a răspuns, zicând: Departe de noi să părăsim
pe DOMNUL ca să servim altor dumnezei .
17  Fiindcă  DOMNUL  Dumnezeul  nostru  este  cel  care  ne-a
scos pe noi şi pe taţii noştri din ţara Egiptului, din casa robi-
ei, şi cel care a făcut acele semne mari înaintea ochilor noştri
şi ne-a păzit pe tot drumul pe care am mers şi în mijlocul
tuturor popoarelor prin care am trecut .
18 Şi DOMNUL a alungat toate popoarele dinaintea noastră,
chiar pe amoriţii care au locuit în ţară . De aceea şi noi vom
servi DOMNULUI, fiindcă el este Dumnezeul nostru .
19 Şi Iosua a spus poporului: Nu veţi putea servi DOMNULUI,
fiindcă el este un Dumnezeu sfânt; este un Dumnezeu gelos;
nu va ierta fărădelegile voastre şi păcatele voastre .
20 Dacă veţi părăsi pe DOMNUL şi veţi servi unor dumnezei
străini, atunci el se va întoarce şi vă va face rău şi vă va nimi-
ci, după ce v-a făcut bine .
21  Şi  poporul  i-a  spus  lui  Iosua:  Nu,  ci  vom  servi
DOMNULUI .
22  Şi  Iosua  a  spus  poporului:  Sunteţi  martori  împotriva
voastră înşivă că v-aţi ales pe DOMNUL ca să îi serviţi . Şi ei
au zis: Suntem martori .
23  Şi  Iosua  a  spus:  De  aceea  acum,  îndepărtaţi  dumnezeii
străini care sunt în mijlocul vostru şi plecaţi-vă inima spre

DOMNUL Dumnezeul lui Israel .
24  Şi  poporul  i-a  spus  lui  Iosua:  Vom  servi  DOMNULUI
Dumnezeul nostru şi vom asculta de vocea sa .
25 Astfel în ziua aceea Iosua a făcut legământ cu poporul şi
i-a dat un statut şi o rânduială în Sihem .
26 Şi Iosua a scris aceste cuvinte în cartea legii lui Dumnezeu
şi a luat o piatră mare şi a pus-o acolo sub stejarul de lângă
sanctuarul DOMNULUI .
27 Şi Iosua a spus către tot poporul: Iată, această piatră ne
va  fi  martoră,  fiindcă  a  auzit  toate  cuvintele  DOMNULUI,
pe care ni le-a spus; şi ne va fi martoră, ca să nu negaţi pe
Dumnezeul vostru .
28 Şi Iosua a dat drumul poporului, fiecăruia la moştenirea
sa .
29 ¶ Şi s-a întâmplat, după aceste lucruri, că Iosua, fiul lui
Nun,  servitorul  DOMNULUI,  a  murit,  având  o  sută  zece
ani .
30 Şi l-au înmormântat în ţinutul moştenirii sale, în Timnat-
Serah, care este în muntele lui Efraim, în partea de nord a
muntelui Gaaş .
31 Şi Israel a servit DOMNULUI în toate zilele lui Iosua şi în
toate  zilele  bătrânilor  ale  căror  zile  s-au  lungit  după  Iosua
şi  care  cunoscuseră  toate  lucrările  DOMNULUI,  pe  care  le
făcuse pentru Israel .
32 Şi au înmormântat la Sihem oasele lui Iosif, pe care copiii
lui Israel le-au adus din Egipt, în partea câmpului pe care-l
cumpărase Iacov de la fiii lui Hamor, tatăl lui Sihem, cu o
sută de monede de argint, care a ajuns moştenirea copiilor
lui Iosif .
33 Şi Eleazar, fiul lui Aaron, a murit; şi l-au înmormântat pe
un deal care aparţinea lui Fineas, fiul său, care i se dăduse în
muntele lui Efraim .

156

Judecători  2

… Judecători …

Capitolul 1

ŞI  după  moartea  lui  Iosua  s-a  întâmplat  astfel,  copiii  lui

Israel au întrebat pe DOMNUL, spunând: Cine să se urce
întâi pentru noi împotriva canaaniţilor, ca să lupte împotri-
va lor?
2 Şi DOMNUL a spus: Iuda să se urce; iată, am predat ţara în
mâna lui .
3 Şi Iuda i-a spus lui Simeon, fratele său: Urcă-te cu mine în
partea care mi-a căzut la sorţ, ca să luptăm împotriva cana-
aniţilor şi voi merge şi eu cu tine în partea care ţi-a căzut la
sorţ . Astfel Simeon a mers cu el .
4 Şi Iuda s-a urcat, şi DOMNUL a dat pe canaaniţi şi pe pe-
riziţi în mâna lor; şi au ucis dintre ei în Bezec zece mii de
oameni .
5 Şi au găsit pe Adoni-Bezec în Bezec şi au luptat împotriva
lui şi au ucis pe canaaniţi şi pe periziţi .
6 Dar Adoni-Bezec a fugit, iar ei l-au urmărit şi l-au prins şi
i-au tăiat degetele cele mari ale mâinilor şi ale picioarelor .
7 Şi Adoni-Bezec a spus: Şaptezeci de împăraţi, cu degete-
le  cele  mari  ale  mâinilor  şi  ale  picioarelor  lor  tăiate,  adu-
nau  de  sub  masa  mea,  cum  am  făcut,  astfel  mi-a  răsplătit
Dumnezeu . Şi l-au adus la Ierusalim şi el a murit acolo .
8 Acum, copiii lui Iuda au luptat împotriva Ierusalimului şi
l-au luat; şi l-au lovit cu ascuţişul sabiei şi au ars cetatea cu
foc .
9 ¶ Şi după aceea copiii lui Iuda au coborât să lupte împotri-
va canaaniţilor, care locuiau la munte şi la sud şi în vale .
10  Şi  Iuda  a  mers  împotriva  canaaniţilor,  care  locuiau  în
Hebron,  (şi  numele  Hebronului  a  fost  mai  înainte  Chiriat-
Arba) şi i-au ucis pe Şeşai şi pe Ahiman şi pe Talmai .
11 Şi de acolo a mers împotriva locuitorilor Debirului, şi nu-
mele Debirului a fost mai înainte Chiriat-Sefer);
12 Şi Caleb a spus: Celui care va lovi Chiriat-Seferul şi îl va
lua, îi voi da de soţie pe Acsa, fiica mea .
13 Şi Otniel, fiul lui Chenaz, fratele mai tânăr al lui Caleb, l-a
luat; şi i-a dat de soţie pe Acsa, fiica sa .
14 Şi s-a întâmplat, când ea a venit la el, că l-a mişcat să ceară
un câmp de la tatăl ei; şi ea s-a dat jos de pe măgar, şi Caleb
i-a spus: Ce voieşti?
15 Iar ea i-a spus: Dă-mi o binecuvântare, pentru că mi-ai
dat un pământ din sud; dă-mi şi izvoare de apă . Şi Caleb i-a
dat izvoarele de sus şi izvoarele de jos .
16 Şi copiii chenitului, socrul lui Moise, s-au urcat din ceta-
tea palmierilor cu copiii lui Iuda în pustiul lui Iuda, care este
la sud de Arad, şi au mers şi au locuit cu poporul .
17 Şi Iuda a mers cu fratele său, Simeon, şi au ucis pe cana-
aniţii care locuiau în Ţefat şi l-au distrus cu desăvârşire . Şi
cetăţii i-au pus numele Horma .
18 De asemenea Iuda a luat Gaza, cu ţinutul său, şi Ascalonul,
cu ţinutul său, şi Ecronul, cu ţinutul său .
19  Şi  DOMNUL  a  fost  cu  Iuda;  şi  el  a  alungat  pe  locuitorii
muntelui, dar nu i-a putut alunga pe locuitorii văii, pentru
că aveau care de fier .
20 Şi Hebronul l-au dat lui Caleb, precum spusese Moise, iar
el i-a alungat de acolo pe cei trei fii ai lui Anac .
21  ¶  Şi  copiii  lui  Beniamin  nu  i-au  alungat  pe  iebusiţii,
care  locuiau  în  Ierusalim,  ci  iebusiţii  locuiesc  cu  copiii  lui
Beniamin în Ierusalim până în ziua aceasta .

22  Şi  casa  lui  Iosif  şi  ei  s-au  urcat  împotriva  Betelului,  şi
DOMNUL a fost cu ei .
23 Şi casa lui Iosif a trimis să cerceteze Betelul . (Şi numele
cetăţii a fost mai înainte Luz) .
24 Şi spionii au văzut un om ieşind din cetate şi i-au spus:
Arată-ne, te rugăm, intrarea în cetate şi îţi vom arăta milă .
25 Şi după ce le-a arătat intrarea în cetate, au lovit cetatea cu
ascuţişul sabiei; dar au lăsat pe omul acela şi toată familia
lui să plece .
26 Şi omul acela a mers în ţara hitiţilor şi a zidit o cetate şi i-a
pus numele Luz, care este numele ei până în ziua aceasta .
27 Nici Manase nu a alungat pe locuitorii din Bet-Şean şi ora-
şele ei, nici din Taanac şi oraşele ei, nici pe locuitorii din Dor
şi oraşele ei, nici pe locuitorii din Ibleam şi oraşele ei, nici
pe locuitorii din Meghid şi oraşele ei, ci canaaniţii au voit să
locuiască în ţara aceea .
28 Şi s-a întâmplat, când Israel a fost puternic, că i-a supus
pe canaaniţi la tribut; şi nu i-a alungat în întregime .
29 Nici Efraim nu i-a alungat pe canaaniţii care locuiau în
Ghezer, ci canaaniţii au locuit printre ei în Ghezer .
30 Nici Zabulon nu a alungat pe locuitorii din Chitron, nici
pe locuitorii din Nahalol, ci canaaniţii au locuit printre ei şi
au devenit tributari .
31 Nici Aşer nu a alungat pe locuitorii din Aco, nici pe lo-
cuitorii  din  Sidon, nici din Ahlab, nici  din  Aczib, nici din
Helba, nici din Afic şi nici din Rehob;
32  Iar  aşeriţii  au  locuit  în  mijlocul  canaaniţilor,  locuitorii
ţării, pentru că nu i-au alungat .
33 Nici Neftali nu a alungat pe locuitorii din Bet-Şemeş, nici
pe locuitorii din Bet-Anat, ci a locuit în mijlocul canaaniţi-
lor, locuitorii ţării; totuşi locuitorii Bet-Şemeşului şi ai Bet-
Anatului le-au devenit tributari .
34 Şi amoriţii au împins pe copiii lui Dan la munte, pentru
că nu le-au permis să coboare în vale;
35  Dar  amoriţii  au  voit  să  locuiască  pe  muntele  Heres  în
Aialon şi în Şaalbim, totuşi mâna casei lui Iosif a învins, ast-
fel ei au devenit tributari .
36 Şi ţinutul amoriţilor a fost de la urcuşul Acrabim, de la
stâncă în sus .

CApitoLuL 2

ŞI un înger al DOMNULUI s-a urcat de la Ghilgal la Bochim

şi a spus: Eu v-am scos din Egipt şi v-am adus în ţara pe
care am jurat-o taţilor voştri; şi am spus: Nu voi călca legă-
mântul meu cu voi niciodată .
2 Şi voi să nu faceţi alianţă cu locuitorii ţării acesteia, ci să le
dărâmaţi altarele; dar nu aţi ascultat de vocea mea, de ce aţi
făcut aceasta?
3 De aceea am şi spus: Nu îi voi alunga dinaintea voastră, ci
vă vor fi ca spini în coaste şi dumnezeii lor vă vor fi o cursă .
4 Şi s-a întâmplat, când a vorbit îngerul DOMNULUI aceste
cuvinte tuturor copiilor lui Israel, că poporul şi-a ridicat vo-
cea şi a plâns .
5  Şi  au  numit  locul  acela  Bochim;  şi  au  sacrificat  acolo
DOMNULUI .
6 ¶ Şi după ce Iosua a dat drumul poporului, copiii lui Israel
au mers, fiecare la moştenirea sa, ca să stăpânească ţara .
7 Şi poporul a servit DOMNULUI în toate zilele lui Iosua şi în

157

Judecători  3

toate zilele bătrânilor care au trăit mai mult decât Iosua, care
văzuseră  toate  lucrările  mari,  pe  care  le  făcuse  DOMNUL
pentru Israel .
8 Şi Iosua, fiul lui Nun, servitorul DOMNULUI, a murit fiind
în vârstă de o sută zece ani .
9 Şi l-au îngropat în hotarul moştenirii sale în Timnat-Heres,
în muntele lui Efraim, în partea de nord a dealului Gaaş .
10  Şi  toată  generaţia  aceea  de  asemenea  a  fost  adăugată  la
taţii săi; şi s-a ridicat după ei o altă generaţie care nu cunoş-
tea  pe  DOMNUL,  nici  lucrările  pe  care  le  făcuse  el  pentru
Israel .
11 Şi copiii lui Israel au făcut ce este rău în ochii DOMNULUI
şi au servit Baalilor;
12 Şi au părăsit pe DOMNUL Dumnezeul taţilor lor, care i-a
scos  din  ţara  Egiptului,  şi  au  urmat  alţi  dumnezei,  dintre
dumnezeii popoarelor care erau împrejurul lor şi s-au plecat
înaintea lor şi au provocat pe DOMNUL la mânie .
13  Şi  au  părăsit  pe  DOMNUL  şi  au  servit  lui  Baal  şi
Astarteei .
14 Şi mânia DOMNULUI s-a aprins împotriva lui Israel şi i-a
dat în mâinile jefuitorilor, care i-au prădat; şi i-a vândut în
mâinile duşmanilor lor de jur împrejur, încât nu au mai pu-
tut sta înaintea duşmanilor lor .
15  Oriunde  au  ieşit,  mâna  DOMNULUI  era  împotriva  lor,
spre  rău,  precum  spuse-se  DOMNUL  şi  precum  le  jurase
DOMNUL; şi erau foarte strâmtoraţi .
16 Totuşi DOMNUL a ridicat judecători şi ei i-au salvat din
mâna prădătorilor lor .
17 Şi  totuşi  au  refuzat  să  dea  ascultare  judecătorilor  lor,  ci
au curvit după alţi dumnezei şi s-au plecat înaintea lor; s-au
abătut repede de la calea pe care umblaseră taţii lor, care au
ascultat de poruncile DOMNULUI, dar ei nu au făcut astfel .
18 Şi când le-a ridicat DOMNUL judecători, atunci DOMNUL
a fost cu judecătorul şi îi elibera din mâna duşmanilor lor în
toate  zilele  judecătorului;  pentru  că  DOMNUL  se  pocăia  la
suspinele lor, din cauza celor care îi oprimau şi îi chinuiau .
19 Şi s-a întâmplat, când murea judecătorul, că ei se întor-
ceau şi se stricau mai mult decât taţii lor, urmând alţi dum-
nezei pentru a-i servi şi pentru a se prosterna înaintea lor; nu
încetau de la faptele lor, nici de la calea lor cea încăpăţânată .
20  Şi  mânia  DOMNULUI  s-a  aprins  împotriva  lui  Israel  şi
el a spus: Pentru că acest popor a încălcat legământul meu,
pe care l-am poruncit taţilor lor, şi nu a dat ascultare vocii
mele;
21  De  asemenea  nici  eu  nu  voi  mai  alunga  dinaintea  lor
pe nici una dintre naţiunile, pe care le-a lăsat Iosua când a
murit,
 22 Ca prin ele să încerc pe Israel, dacă vor ţine sau nu calea
DOMNULUI, ca să umble pe ea, cum au ţinut-o taţii lor .
23  De  aceea  DOMNUL  a  lăsat  naţiunile  acelea,  fără  să  le
alunge în grabă, nici nu le-a dat în mâna lui Iosua .

CApitoLuL 3

ŞI acestea sunt naţiunile pe care le-a lăsat DOMNUL, ca să

încerce prin ele pe Israel, pe toţi cei care nu cunoscuseră

toate războaiele Canaanului;
2 Numai pentru ca generaţiile copiilor lui Israel să cunoas-
că, pentru a-i învăţa războiul, cel puţin cei care nu ştiuseră
nimic de el,
3  Adică,  cei  cinci  domni  ai  filistenilor  şi  toţi  canaaniţii  şi
sidonienii  şi  hiviţii  care  au  locuit  pe  muntele  Liban,  de  la
muntele Baal-Hermon până la intrarea în Hamat .

4 Şi ele erau pentru a încerca pe Israel prin ele, ca să cunoas-
că dacă vor da ascultare poruncilor DOMNULUI, pe care el
le-a poruncit taţilor lor prin mâna lui Moise .
5 Şi copiii lui Israel au locuit printre canaaniţi, hitiţi şi amo-
riţi şi periziţi şi hiviţi şi iebusiţi:
6 Şi au luat pe fiicele lor de soţii şi au dat pe fiicele lor fiilor
lor şi au servit dumnezeilor lor .
7 Şi copiii lui Israel au făcut ce este rău în ochii DOMNULUI
şi au uitat pe DOMNUL Dumnezeul lor şi au servit Baalilor
şi dumbrăvilor .
8  ¶  De  aceea  mânia  DOMNULUI  s-a  aprins  împotriva  lui
Israel  şi  i-a  vândut  în  mâna  lui  Cuşan-Rişeataim,  împăra-
tul  Mesopotamiei;  şi  copiii  lui  Israel  au  servit  lui  Cuşan-
Rişeataim opt ani .
9 Şi când copiii lui Israel au strigat către DOMNUL, DOMNUL
a ridicat copiilor lui Israel un eliberator, care i-a eliberat, pe
Otniel, fiul lui Chenaz, fratele mai mic al lui Caleb .
10 Şi Duhul DOMNULUI a fost peste el şi el a judecat pe Israel
şi a ieşit la război; şi DOMNUL a dat în mâna lui pe Cuşan-
Rişeataim,  împăratul  Mesopotamiei;  şi  mâna  lui  a  învins
împotriva lui Cuşan-Rişeataim .
11 Şi ţara a avut odihnă patruzeci de ani . Şi Otniel, fiul lui
Chenaz, a murit .
12 ¶ Şi copiii lui Israel au făcut din nou ce este rău în ochii
DOMNULUI;  şi  DOMNUL  a  întărit  pe  Eglon,  împăratul
Moabului, împotriva lui Israel, pentru că ei făcuseră ce este
rău în ochii DOMNULUI .
13 Şi el a adunat la sine pe copiii lui Amon şi ai lui Amalec şi
a mers şi a lovit pe Israel şi au stăpânit cetatea palmierilor .
14  Astfel  copiii  lui  Israel  au  servit  lui  Eglon,  împăratul
Moabului, optsprezece ani .
15  Dar  când  copiii  lui  Israel  au  strigat  către  DOMNUL,
DOMNUL le-a ridicat un eliberator, pe Ehud, fiul lui Ghera,
un beniamit, un bărbat stângaci; şi prin el, copiii lui Israel au
trimis un dar lui Eglon, împăratul Moabului .
16 Dar Ehud şi-a făcut un pumnal cu două tăişuri, lung de
un cot; şi l-a încins sub haina sa la coapsa lui dreaptă .
17 Şi el a adus darul la Eglon, împăratul Moabului; şi Eglon
era un om foarte gras .
18 Şi când a terminat de oferit darul, el a dat drumul oame-
nilor care purtaseră darul .
19  Dar  el  singur  s-a  întors  de  la  carierele  care  erau  lângă
Ghilgal şi a spus: Am o vorbă tainică pentru tine, împărate,
care a spus: Tăcere . Şi toţi care stăteau în picioare lângă el au
ieşit de la el .
20 Şi Ehud a venit la el şi el şedea într-un salon de vară, pe
care îl avea numai pentru el . Şi Ehud a spus: Am un mesaj de
la Dumnezeu pentru tine . Şi el s-a ridicat de pe scaun .
21 Şi Ehud şi-a întins mâna stângă şi a luat pumnalul de la
coapsa dreaptă şi l-a înfipt în pântecele lui;
22 Şi mânerul de asemenea a intrat după lamă; şi grăsimea
s-a închis peste lamă, astfel încât nu a putut trage pumnalul
din pântecele lui, şi mizeria a ieşit din el .
23 Atunci Ehud a ieşit prin portic şi a închis după el uşile
salonului de vară şi le-a încuiat .
24 După ce a ieşit, au venit servitorii lui; şi când au văzut că,
iată, uşile salonului de vară erau încuiate, au spus: Cu sigu-
ranţă îşi acoperă picioarele în salonul său de vară .
25 Şi au aşteptat cât timp s-au ruşinat; şi, iată, el nu deschi-
dea uşile salonului, de aceea au luat o cheie şi le-au descuiat;
şi, iată, domnul lor era căzut jos mort pe pământ .
26 Şi Ehud a scăpat pe când întârziau ei şi a trecut de cariere

158

Judecători  5

şi a scăpat la Seira .
27 Şi s-a întâmplat, când a venit, că a sunat din trâmbiţă în
muntele  lui  Efraim  şi  copiii  lui  Israel  au  coborât  cu  el  din
munte, şi el a coborât înaintea lor .
28  Şi  le-a  spus:  Urmaţi-mă,  pentru  că  DOMNUL  a  dat  în
mâna voastră pe duşmanii voştri, pe moabiţi . Şi au coborât
după el şi au luat vadurile Iordanului, spre Moab, şi nu au
permis nimănui să treacă .
29 Şi în timpul acela au ucis din Moab cam zece mii de oa-
meni, toţi voinici şi toţi bărbaţi de valoare, şi nu a scăpat nici
unul .
30  Astfel,  în  ziua  aceea,  Moab  a  fost  înfrânt  sub  mâna  lui
Israel . Şi ţara a avut odihnă optzeci de ani .
31 ¶ Şi după el a fost Şamgar, fiul lui Anat, care a ucis, dintre
filisteni, şase sute de oameni cu o ţepuşă pentru boi, şi el de
asemenea a eliberat pe Israel .

CApitoLuL 4

ŞI  copiii  lui  Israel  din  nou  au  făcut  ce  este  rău  în  ochii

DOMNULUI, după ce a murit Ehud .

2  Şi  DOMNUL  i-a  vândut  în  mâna  lui  Iabin,  împăratul
Canaanului, care domnea în Haţor; căpetenia oştirii sale era
Sisera, care locuia în Haroşetul neamurilor .
3 Şi copiii lui Israel au strigat către DOMNUL, pentru că el
avea nouă sute de care de fier şi a oprimat tare pe copiii lui
Israel douăzeci de ani .
4 ¶ Şi Debora, o profetesă, soţia lui Lapidot, judeca pe Israel
în acel timp .
5 Şi ea locuia sub palmierul Deborei, între Rama şi Betel, în
muntele lui Efraim, şi copiii lui Israel se urcau la ea pentru
judecată .
6  Şi  ea  a  trimis  şi  a  chemat  pe  Barac,  fiul  lui  Abinoam,
din  Chedeş-Neftali,  şi  i-a  zis:  Nu  a  poruncit  DOMNUL
Dumnezeul  lui  Israel:  Du-te  şi  îndreaptă-te  spre  muntele
Tabor şi ia cu tine zece mii de bărbaţi dintre copiii lui Neftali
şi dintre copiii lui Zabulon?
7  Şi  voi  atrage  la  tine,  la  râul  Chişon,  pe  Sisera,  căpetenia
armatei lui Iabin, cu carele lui şi mulţimea lui; şi îl voi da în
mâna ta .
8 Şi Barac i-a spus: Dacă vei merge cu mine, voi merge, dar
dacă nu vei merge cu mine, nu voi merge .
9 Iar ea a spus: Da, voi merge cu tine, totuşi călătoria pe care
o faci nu va fi spre onoarea ta, pentru că DOMNUL va vinde
pe Sisera în mâna unei femei . Şi Debora s-a ridicat şi a mers
cu Barac la Chedeş .
10 ¶ Şi Barac a chemat pe Zabulon şi pe Neftali la Chedeş;
şi s-a urcat cu zece mii de bărbaţi la picioarele lui; şi Debora
s-a urcat cu el .
11  Şi  Heber  chenitul,  care  era  dintre  copiii  lui  Hobab,  so-
crul lui Moise, se despărţise de cheniţi şi îşi înălţase cortul
în câmpia Ţaanaim, care este lângă Chedeş .
12 Şi ei i-au arătat lui Sisera că Barac, fiul lui Abinoam, s-a
urcat la muntele Tabor .
13 Şi Sisera şi-a adunat toate carele lui, nouă sute de care de
fier şi pe tot poporul care era cu el, de la Haroşetul neamuri-
lor până la râul Chişon .
14 Şi Debora i-a spus lui Barac: Ridică-te, pentru că aceasta
este ziua în care DOMNUL a dat pe Sisera în mâna ta; nu a
ieşit DOMNUL înaintea ta? Şi Barac a coborât de pe muntele
Tabor cu zece mii de oameni după el .
15 Şi DOMNUL l-a învins pe Sisera şi toate carele lui şi toată
oştirea lui cu ascuţişul sabiei, dinaintea lui Barac; astfel încât

Sisera s-a dat jos din car şi a fugit pe jos .
16 Dar Barac a urmărit carele şi oştirea până la Haroşetul
neamurilor; şi toată oştirea lui Sisera a căzut sub ascuţişul
sabiei; şi nu a rămas nici unul .
17  ¶  Totuşi  Sisera  a  fugit  pe  jos  la  cortul  lui  Iael,  soţia  lui
Heber chenitul, pentru că între Iabin, împăratul Haţorului,
şi casa lui Heber chenitul, era pace .
18  Şi  Iael  a  ieşit  să  îl  întâmpine  pe  Sisera  şi  i-a  spus:  Intră,
domnul meu, intră la mine; nu te teme . Şi după ce el a intrat la
ea în cort, ea l-a acoperit cu o mantie .
19 Şi el i-a spus: Dă-mi, te rog, să beau puţină apă căci sunt
însetat . Şi ea a deschis un burduf cu lapte şi i-a dat să bea şi
l-a acoperit .
20 Din nou el i-a spus: Stai în picioare la uşa cortului şi va fi
astfel: când cineva vine şi te va întreba şi va spune: Este vre-
un bărbat aici? Tu să spui: Nu .
 21 Atunci Iael, soţia lui Heber, a luat un ţăruş al cortului şi a
luat un ciocan în mână şi a venit încet la el şi i-a bătut ţăruşul
în tâmple şi l-a înţepenit în pământ, căci dormea adânc şi era
obosit . Astfel a murit .
22 Şi, iată, pe când Barac urmărea pe Sisera, Iael a ieşit să îl
întâmpine şi i-a spus: Vino şi îţi voi arăta pe bărbatul pe care
îl cauţi . Şi când a intrat în cortul ei, iată, Sisera zăcea mort şi
ţăruşul era în tâmplele lui .
23 Astfel Dumnezeu a supus în ziua aceea pe Iabin, împăra-
tul Canaanului, înaintea copiilor lui Israel .
24 Şi mâna copiilor lui Israel a prosperat şi a învins pe lui
Iabin, împăratul Canaanului, până când au nimicit pe Iabin,
împăratul Canaanului .

CApitoLuL 5

ea, spunând:

ŞI Debora şi Barac, fiul lui Abinoam, au cântat în ziua ace-

2  Lăudaţi  pe  DOMNUL  pentru  răzbunarea  lui  Israel,  când
poporul s-a oferit de bunăvoie .
3  Ascultaţi,  împăraţilor!  Deschideţi  urechea,  prinţilor!
Eu, chiar eu, voi cânta DOMNULUI; voi cânta DOMNULUI
Dumnezeul lui Israel .
4 DOAMNE, când ai ieşit tu din Seir, când ai mărşăluit din
câmpia  Edomului,  pământul  s-a  cutremurat  şi  cerurile  au
picurat, norii de asemenea au picurat apă .
5 Munţii s-au topit dinaintea DOMNULUI, şi Sinaiul, dina-
intea DOMNULUI Dumnezeul lui Israel .
6 ¶ În zilele lui Şamgar, fiul lui Anat, în zilele lui Iael, dru-
murile  mari  erau  neumblate  şi  călătorii  umblau  pe  căi
ocolitoare .
7 Locuitorii satelor au încetat, au încetat în Israel, până m-am
ridicat eu, Debora, până m-am ridicat eu, o mamă în Israel .
8 Ei şi-au ales dumnezei noi; atunci războiul era la porţi . Era
văzut vreun scut sau vreo suliţă printre patruzeci de mii în
Israel?
9 Inima mea este spre guvernatorii lui Israel, care s-au oferit
de bunăvoie printre popor . Binecuvântaţi pe DOMNUL .
10 Vorbiţi, voi, care călăriţi pe măgari albi, care şedeţi în ju-
decată şi umblaţi pe cale .
11 Cei eliberaţi de zgomotul arcaşilor în mijlocul adăpătoa-
relor, acolo vor repeta ei faptele drepte ale DOMNULUI, fap-
tele drepte către locuitorii satelor sale în Israel, atunci popo-
rul DOMNULUI va coborî la porţi .
12 ¶ Trezeşte-te, trezeşte-te, Debora, trezeşte-te, rosteşte o
cântare;  ridică-te,  Barac,  şi du  pe  captivi tăi în  captivitate,
tu, fiu al lui Abinoam .

159

Judecători  6

13 Atunci el l-a făcut pe cel ce a rămas să domnească peste
nobilii din popor; DOMNUL m-a făcut să domnesc peste cei
puternici .
14  Din  Efraim  sunt  cei  a  căror  rădăcină  este  împotriva  lui
Amalec;  după  tine,  Beniamin,  între  popoarele  tale;  din
Machir au coborât guvernatori şi din Zabulon cei care mâ-
nuiesc pana scriitorului .
15 Şi prinţii lui Isahar erau cu Debora; da, Isahar şi de ase-
menea Barac, el a fost trimis pe jos în vale . Pentru dezbină-
rile lui Ruben s-au făcut multe gânduri ale inimii .
16 De ce ai rămas între staulele de oi, ca să auzi fluierături-
le turmelor? Pentru dezbinările lui Ruben s-au făcut multe
cercetări ale inimii .
17 Galaadul a rămas dincolo de Iordan; şi de ce a rămas Dan
în corăbii? Aşer a stat pe ţărmul mării şi a rămas în spărtu-
rile sale .
18 Zabulon şi Neftali au fost un popor care şi-a primejduit
viaţa până la moarte pe înălţimile câmpului .
19 Împăraţii au venit şi au luptat, atunci împăraţii Canaanului
au luptat în Taanac lângă apele din Meghido; ei nu au luat
pradă de bani .
20 Ei s-au luptat din ceruri, stelele în rândurile lor au luptat
împotriva lui Sisera .
21 Râul Chişon i-a măturat, acel râu vechi, râul Chişon . Ai
călcat puterea în picioare, suflete al meu .
22 Atunci au fost copitele cailor frânte de galopul, de galopul
puternicilor lor .
23  Blestemaţi  Merozul,  spune  îngerul  DOMNULUI,  bleste-
maţi amar pe locuitorii lui, pentru că ei nu au venit în aju-
torul DOMNULUI, în ajutorul DOMNULUI împotriva celor
puternici .
24 ¶ Binecuvântată să fie mai presus de femei Iael, soţia lui
Heber  chenitul,  binecuvântată  mai  presus  de  femeile  din
cort .
25  El  a  cerut  apă  şi  ea  i-a  dat  lapte;  i-a  adus  unt  în  vas
domnesc .
26 Ea şi-a pus mâna pe ţăruş şi mâna ei dreaptă pe ciocanul
lucrătorilor; şi a lovit cu ciocanul pe Sisera, i-a zdrobit capul,
când a lovit şi i-a străpuns tâmplele .
27  El  s-a  plecat  la  picioarele  ei,  a  căzut,  s-a  întins  jos,  s-a
plecat la picioarele ei, a căzut, unde s-a plecat, acolo a căzut
mort .
28 Mama lui Sisera a privit pe fereastră şi a strigat printre ză-
brele: De ce i-a atâta timp carului său să vină? De ce întârzie
roţile carelor sale?
29 Doamnele ei înţelepte i-au răspuns, da, şi ea îşi răspunde
singură:
30 Nu se grăbesc ei? Nu au împărţit prada, fiecărui bărbat o
fată sau două fete; lui Sisera o pradă de culori diferite, o pra-
dă de broderii de multe culori, broderii de multe culori pe
ambele părţi, potrivite pentru gâtul celor ce iau pradă?
31 Astfel să piară toţi duşmanii tăi, DOAMNE, dar cei care
îl iubesc să fie ca soarele când răsare în puterea sa . Şi ţara a
avut odihnă patruzeci de ani .

CApitoLuL 6

ŞI copiii lui Israel au făcut ce este rău în ochii DOMNULUI,

şi DOMNUL i-a dat în mâna lui Madian, şapte ani .

2  Şi  mâna  lui  Madian  a  învins  pe  Israel;  şi  din  cauza  ma-
dianiţilor copiii lui Israel şi-au făcut vizuinile care sunt în
munţi şi peşteri şi întărituri .
3 Şi era astfel, când semăna Israel, madianiţii şi amaleciţii şi

copiii estului se urcau; da, ei se urcau împotriva lor;
4 Şi îşi aşezau tabăra împotriva lor şi distrugeau venitul pă-
mântului cum vii la Gaza şi nu lăsau merinde pentru Israel,
nici oaie, nici bou, nici măgar .
5 Pentru că se urcau cu vitele lor şi corturile lor şi veneau o
mulţime ca lăcustele; căci deopotrivă ei şi cămilele lor erau
fără număr şi intrau în ţară să o distrugă .
6 Şi Israel era foarte sărăcit din cauza madianiţilor; şi copiii
lui Israel au strigat către DOMNUL .
7  ¶  Şi  s-a  întâmplat,  când  copiii  lui  Israel  au  strigat  către
DOMNUL din cauza madianiţilor,
8 Că DOMNUL a trimis un profet la copiii lui Israel, care le-a
spus: Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel: Eu v-am
adus din Egipt şi v-am scos din casa robiei;
9 Şi v-am eliberat din mâna egiptenilor şi din mâna tuturor
celor ce vă oprimau şi i-am alungat dinaintea voastră şi v-am
dat ţara lor;
10 Şi v-am spus: Eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru; nu vă
temeţi de dumnezeii amoriţilor, în a căror ţară locuiţi; dar
nu aţi ascultat de vocea mea .
11 ¶ Şi a venit un înger al DOMNULUI şi a şezut sub un stejar
care era în Ofra, care era al lui Ioas abiezeritul . Şi fiul său
Ghedeon bătea grâu în teasc, ca să îl ascundă de madianiţi .
12 Şi îngerul DOMNULUI i s-a arătat şi i-a spus: DOMNUL
este cu tine, războinic viteaz!
13 Şi Ghedeon i-a spus: O, Domnul meu, dacă este DOMNUL
cu noi, de ce au venit toate acestea asupra noastră? Şi unde
sunt toate miracolele sale pe care ni le-au povestit taţii noş-
tri, spunând: Nu ne-a scos DOMNUL din Egipt? Dar acum
DOMNUL ne-a părăsit şi ne-a dat în mâinile madianiţilor .
14  Şi  DOMNUL  a  privit  spre  el  şi  a  spus:  Du-te  cu  această
putere a ta şi vei salva pe Israel din mâna madianiţilor; nu
te-am trimis eu?
15 Iar el i-a spus: O, Domnul meu, prin ce voi salva eu pe
Israel? Iată, familia mea este săracă în Manase şi eu sunt cel
mai mic în casa tatălui meu .
16 Şi DOMNUL i-a spus: Negreşit eu voi fi cu tine şi tu vei lovi
pe madianiţi ca pe un singur om .
17 Iar el i-a spus: Acum, dacă am găsit har în ochii tăi, atunci
arată-mi un semn că tu vorbeşti cu mine .
18 Te rog, nu te depărta de aici, până voi veni la tine şi îmi
voi aduce darul şi îl voi pune înaintea ta . Iar el a spus: Voi
rămâne până te vei întoarce .
19 Şi Ghedeon a intrat şi a pregătit un ied şi azime, dintr-o
efă de făină, carnea a pus-o într-un coş şi zeama a pus-o în-
tr-o oală şi i le-a adus afară sub stejar şi i le-a prezentat .
20 Şi îngerul lui Dumnezeu i-a spus: Ia carnea şi azimele şi
pune-le pe această stâncă şi varsă zeama . Şi el a făcut astfel .
21 Atunci îngerul DOMNULUI a întins vârful toiagului care
era în mâna lui şi a atins carnea şi azimele; şi s-a ridicat foc
din  stâncă  şi  a  mistuit  carnea  şi  azimele .  Atunci  îngerul
DOMNULUI s-a depărtat dinaintea ochilor lui .
22  Şi  după  ce  Ghedeon  a  văzut  că  a  fost  un  înger  al
DOMNULUI, Ghedeon a spus: Vai, Doamne DUMNEZEULE!
Pentru că am văzut un înger al DOMNULUI faţă în faţă .
23 Şi DOMNUL i-a spus: Pace ţie, nu te teme, nu vei muri .
24 Atunci Ghedeon a zidit acolo un altar DOMNULUI şi l-a
numit Iehova-Şalom; până în ziua aceasta el este încă în Ofra
abiezriţilor .
25  ¶  Şi  s-a  întâmplat,  în  aceeaşi  noapte,  că  DOMNUL  i-a
spus: Ia taurul tânăr al tatălui tău, al doilea taur de şapte ani
şi dărâmă altarul lui Baal, pe care îl are tatăl tău, şi retează

160

Judecători  7

dumbrava care este lângă el;
26 Şi zideşte un altar DOMNULUI Dumnezeul tău pe vârful
acestei stânci, în felul rânduit şi ia al doilea taur şi oferă un
sacrificiu ars cu lemnele dumbrăvii, pe care o vei reteza .
27 Atunci Ghedeon a luat zece bărbaţi dintre servitorii săi şi
a făcut precum îi spusese DOMNUL; şi aşa a fost, fiindcă s-a
temut de casa tatălui său şi de bărbaţii cetăţii, că a făcut acest
lucru noaptea, nu ziua .
28 Şi când s-au trezit bărbaţii cetăţii dis-de-dimineaţă, iată,
altarul lui Baal era dărâmat şi dumbrava, care era lângă el,
era retezată, şi taurul al doilea era oferit pe altarul care era
zidit .
29 Şi ei au spus unul către altul: Cine a făcut acest lucru? Şi
după ce au cercetat şi au întrebat, au spus: Ghedeon, fiul lui
Ioas, a făcut acest lucru .
30 Atunci bărbaţii cetăţii i-au spus lui Ioas: Scoate afară pe
fiul tău ca să moară, pentru că a dărâmat altarul lui Baal şi
pentru că a retezat dumbrava care era lângă el .
31 Şi Ioas a spus tuturor celor care stăteau împotriva lui: Veţi
pleda pentru Baal? Voiţi să îl salvaţi? Cel care va pleda pentru
el să moară până mai este dimineaţă, dacă este dumnezeu, să
pledeze pentru el însuşi, pentru că i-a dărâmat altarul .
32 De aceea l-au numit în ziua aceea Ierub-Baal, spunând: Să
pledeze Baal împotriva lui, pentru că i-a dărâmat altarul .
33  ¶  Atunci  toţi  madianiţii  şi  amaleciţii  şi  copiii  estului
s-au adunat şi au trecut şi şi-au ridicat corturile în valea lui
Izreel .
34 Dar Duhul DOMNULUI a venit peste Ghedeon şi el a su-
nat din trâmbiţă; şi Abiezer s-a adunat după el .
35 Şi a trimis mesageri prin tot Manase, care de asemenea
au  fost  chemaţi  după  el,  şi  a  trimis  mesageri  la  Aşer  şi  la
Zabulon şi la Neftali, şi ei s-au urcat să îi întâlnească .
36 Şi Ghedeon i-a spus lui Dumnezeu: Dacă voieşti să salvezi
pe Israel prin mâna mea, precum ai spus,
37 Iată, voi pune un val de lână în arie şi dacă va fi rouă nu-
mai pe val şi tot pământul de lângă va fi uscat, atunci voi cu-
noaşte că vei salva pe Israel prin mâna mea, precum ai spus .
38 Şi a fost astfel, că s-a sculat a doua zi dis-de-dimineaţă şi a
strâns valul şi a stors roua din val, un vas plin cu apă .
39 Şi Ghedeon i-a spus lui Dumnezeu: Să nu se aprindă mâ-
nia ta împotriva mea şi voi vorbi numai de data aceasta, te
rog, să mai încerc numai de data aceasta cu valul; să fie uscat
peste val şi peste tot pământul să fie rouă .
40 Şi Dumnezeu a făcut astfel în noaptea aceea, că a fost us-
cat numai valul şi pe tot pământul a fost rouă .

CApitoLuL 7

ATUNCI Ierub-Baal, adică Ghedeon, şi tot poporul care

era cu el, s-au sculat de dimineaţă şi şi-au ridicat cortu-
rile lângă izvorul Harod, astfel încât oştirea madianiţilor era
pe partea de nord a lor, lângă dealul More, în vale .
2 Şi DOMNUL i-a spus lui Ghedeon: Poporul care este cu tine
este prea mult ca să dau pe madianiţi în mâna lor, ca nu cum-
va Israel să se laude împotriva mea, spunând: Mâna mea m-a
salvat .
3  Acum  de  aceea  du-te,  strigă  în  urechile  poporului,  spu-
nând: Oricine este fricos şi înspăimântat, să se întoarcă şi să
plece de la muntele Galaad . Şi s-au întors din popor două-
zeci şi două de mii, şi au rămas zece mii .
4 Şi DOMNUL i-a spus lui Ghedeon: Poporul este încă prea
mult,  coboară-i  la  apă  şi  ţi-i  voi  încerca  acolo;  şi  va  fi  ast-
fel: acela despre care îţi voi spune: Acesta să meargă cu tine,

acela va merge cu tine; şi despre oricine îţi voi spune: Acesta
să nu meargă cu tine, acela nu va merge .
5 Astfel el a coborât poporul la apă şi DOMNUL i-a spus lui
Ghedeon: Pe oricine va lipăi cu limba sa din apă, cum lipăie
un câine, pe acela pune-l deoparte; tot astfel pe oricine se va
pleca pe genunchi ca să bea .
6 Şi numărul celor care au lipăit, punând mâna la gura lor, a
fost trei sute de bărbaţi, dar tot restul poporului s-a plecat pe
genunchi ca să bea apă .
7  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Ghedeon:  Prin  cei  trei  sute  de
oameni care au lipăit vă voi salva şi voi da pe madianiţi în
mâna ta, iar tot poporul să meargă fiecare la locul său .
8 Astfel poporul a luat merinde în mâna lor şi trâmbiţele lor;
şi a trimis restul Israelului, pe fiecare bărbat la cortul său, şi
a păstrat pe cei trei sute de bărbaţi; şi oştirea lui Madian era
mai jos de el, în vale .
9 ¶ Şi s-a întâmplat, în noaptea aceea, că DOMNUL i-a spus:
Ridică-te, coboară la oştire, pentru că am dat-o în mâna ta .
10 Dar dacă te temi să cobori, coboară cu Pura, servitorul
tău, la oştire;
11 Şi vei auzi ce spun ei; şi după aceea ţi se vor întări mâinile
să  cobori  la  oştire .  Atunci  el  a  coborât  cu  Pura,  servitorul
său,  la  partea  de  afară  a  oamenilor  înarmaţi,  care  erau  în
oştire .
12  Şi  madianiţii  şi  amaleciţii  şi  toţi  copiii  estului  se  întin-
deau în vale, ca lăcustele de mulţi; şi cămilele lor erau fără
număr, ca nisipul de pe ţărmul mării de multe .
13  Şi  când  Ghedeon  a  venit,  iată,  era  acolo  un  bărbat  care
povestea un vis aproapelui său şi spunea: Iată, am visat un
vis; şi, iată, o turtă de pâine de orz se rostogolea în oştirea lui
Madian şi a venit până la un cort şi l-a lovit încât a căzut şi
l-a răsturnat, încât cortul zăcea întins .
14 Şi aproapele său a răspuns şi a zis: Aceasta nu este altceva
decât sabia lui Ghedeon, fiul lui Ioas, un bărbat din Israel:
Dumnezeu a dat în mâna lui pe madianiţi şi toată oştirea .
15 Şi s-a întâmplat, când a auzit Ghedeon povestirea visului
şi interpretarea lui, că s-a închinat şi s-a întors la oştirea lui
Israel şi a spus: Ridicaţi-vă, pentru că DOMNUL a dat oştirea
lui Madian în mâna voastră .
16 ¶ Şi a împărţit pe cei trei sute de bărbaţi în trei cete şi a
pus o trâmbiţă în mâna fiecăruia şi ulcioare goale şi lămpi
înăuntrul ulcioarelor .
17 Şi le-a spus: Uitaţi-vă la mine şi faceţi la fel; şi, iată, când
voi ieşi în afara taberei, va fi astfel: precum voi face eu, astfel
să faceţi şi voi .
18  Când  voi  suna  din  trâmbiţă,  eu  şi  toţi  cei  care  sunt  cu
mine,  atunci  să  sunaţi  şi  voi  din  trâmbiţe  de  fiecare  par-
te a întregii tabere şi să spuneţi: Sabia DOMNULUI şi a lui
Ghedeon .
19 Astfel Ghedeon şi suta de bărbaţi care erau cu el au ieşit
în afara taberei la începutul gărzii de la mijloc; şi de-abia pu-
seseră garda; şi ei au sunat din trâmbiţe şi au spart ulcioarele
care erau în mâinile lor .
20 Şi cele trei cete au sunat din trâmbiţe şi au spart ulcioa-
rele şi au ţinut lămpile în mâinile lor stângi şi trâmbiţele în
mâinile lor drepte ca să sune şi au strigat: Sabia DOMNULUI
şi a lui Ghedeon .
21 Şi au stat fiecare bărbat la locul său de jur împrejurul tabe-
rei, şi toată oştirea a alergat şi a strigat şi a fugit .
22 Şi cei trei sute au sunat din trâmbiţe; şi DOMNUL a ridi-
cat  sabia  fiecărui  bărbat  împotriva  aproapelui  său  în  toată
oştirea; şi oştirea a fugit la Bet-Şita, în Ţerera şi la hotarul lui

161

Judecători  9

Abel-Mehola, la Tabat .
23 ¶ Şi bărbaţii lui Israel s-au adunat din Neftali şi din Aşer
şi din tot Manase şi au urmărit pe madianiţi .
24 Şi Ghedeon a trimis mesageri în tot muntele lui Efraim,
spunând: Coborâţi împotriva madianiţilor şi luaţi apele în-
aintea  lor  până  la  Bet-Bara  şi  Iordan .  Atunci  toţi  bărbaţii
lui  Efraim  s-au  adunat  şi  au  luat  apele  până  la  Bet-Bara  şi
Iordan .
25 Şi au prins doi prinţi ai madianiţilor, pe Oreb şi pe Zeeb;
şi au ucis pe Oreb pe stânca lui Oreb, şi pe Zeeb l-au ucis la
teascul lui Zeeb; şi au urmărit pe Madian şi au adus capetele
lui Oreb şi Zeeb la Ghedeon, dincolo de Iordan .

CApitoLuL 8

ŞI bărbaţii lui Efraim i-au spus: De ce ne-ai servit astfel,

încât nu ne-ai chemat, când ai mers să te lupţi cu madia-

niţii? Şi s-au certat foarte tare cu el .
2 Şi el le-a spus: Ce am făcut eu acum pe lângă voi? Nu este
mai  bună  strângerea  strugurilor  rămaşi  din  Efraim  decât
culesul viei din Abiezer?
3 Dumnezeu a dat în mâinile voastre pe prinţii lui Madian,
Oreb şi Zeeb; şi ce am fost eu în stare să fac pe lângă voi?
Atunci  mânia  lor  s-a  potolit  faţă  de  el,  după  ce  a  spus
aceasta .
4 ¶ Şi Ghedeon a venit la Iordan şi a trecut, el şi cei trei sute
de bărbaţi care erau cu el, obosiţi, totuşi urmărindu-i .
5 Şi a spus bărbaţilor din Sucot: Daţi, vă rog, pâini poporului
care mă urmează, pentru că sunt obosiţi şi eu urmăresc pe
Zebah şi pe Ţalmuna, împăraţii lui Madian .
6 Şi prinţii din Sucot au spus: Sunt acum mâinile lui Zebah
şi ale lui Ţalmuna în mâna ta, încât să dăm pâine armatei
tale?
7 Şi Ghedeon a spus: De aceea, când DOMNUL va fi dat pe
Zebah şi pe Ţalmuna în mâna mea, atunci vă voi smulge car-
nea cu spinii pustiului şi cu mărăcini .
8 Şi de acolo s-a urcat la Penuel şi le-a vorbit la fel, iar băr-
baţii din Penuel i-au răspuns cum au răspuns bărbaţii din
Sucot .
9 Şi a vorbit şi bărbaţilor din Penuel, spunând: Când voi veni
din nou în pace, voi dărâma acest turn .
10  Acum,  Zebah  şi  Ţalmuna  erau  în  Carcor  şi  oştirile  lor
erau cu ei, cam cincisprezece mii, toţi câţi au rămas din toate
oştirile copiilor estului, căci căzuseră o sută douăzeci de mii
de oameni care scoteau sabia .
11 Şi Ghedeon s-a urcat pe calea celor care locuiau în cor-
turi, la est de Nobah şi Iogbeha, şi a lovit oştirea, pentru că
oştirea era în siguranţă .
12  Şi  după  ce  Zebah  şi  Ţalmuna  au  fugit,  el  i-a  urmărit  şi
a  prins  pe  cei  doi  împăraţi  ai  lui  Madian,  pe  Zebah  şi  pe
Ţalmuna; şi a învins toată oştirea .
13 Şi Ghedeon, fiul lui Ioas, s-a întors de la bătălie înainte ca
soarele să răsară .
14 Şi a prins pe un tânăr al bărbaţilor din Sucot şi l-a între-
bat;  şi  el  i-a  descris  pe  prinţii  din  Sucot  şi  pe  bătrânii  săi,
şaptezeci şi şapte de bărbaţi .
15 Iar el a venit la bărbaţii din Sucot şi a spus: Iată pe Zebah
şi pe Ţalmuna, cu care m-aţi ocărât, zicând: Sunt acum mâi-
nile lui Zebah şi ale lui Ţalmuna în mâna ta, ca să dăm pâine
bărbaţilor tăi obosiţi?
16 Şi a luat pe bătrânii cetăţii şi spini din pustie şi mărăcini
şi cu ei i-a învăţat pe oamenii din Sucot .
17  Şi  a  dărâmat  turnul  din  Penuel  şi  a  ucis  pe  bărbaţii

cetăţii .
18 ¶ Atunci le-a spus lui Zebah şi lui Ţalmuna: Ce fel de băr-
baţi erau cei pe care i-aţi ucis la Tabor? Iar ei au răspuns: Ca
tine, astfel erau; fiecare semăna cu copiii unui împărat .
19 Şi el a spus: Ei erau fraţii mei, fiii mamei mele;  precum
DOMNUL trăieşte, dacă i-aţi fi lăsat în viaţă, nu v-aş fi ucis .
20 Şi a spus către Ieter, întâiul născut al său: Ridică-te, ucide-i .
Dar tânărul nu şi-a scos sabia, pentru că se temea, fiindcă
era încă tânăr .
21 Atunci Zebah şi Ţalmuna au spus: Ridică-te tu şi arun-
că-te  asupra  noastră,  căci  precum  este  bărbatul,  astfel  este
puterea lui . Şi Ghedeon s-a ridicat şi a ucis pe Zebah şi pe
Ţalmuna şi a luat ornamentele care erau la gâturile cămile-
lor lor .
22  ¶  Atunci  bărbaţii  lui  Israel  i-au  spus  lui  Ghedeon:
Stăpâneşte peste noi, deopotrivă tu şi fiul tău şi fiul fiului tău
de asemenea, pentru că ne-ai eliberat din mâna lui Madian .
23 Şi Ghedeon le-a spus: Nu eu voi stăpâni peste voi, nici fiul
meu nu va stăpâni peste voi, DOMNUL va stăpâni peste voi .
24 Şi Ghedeon le-a spus: Aş dori să vă cer ceva, să îmi daţi
fiecare bărbat cerceii prăzii sale . (Pentru că aveau cercei de
aur, fiindcă erau ismaeliţi) .
25 Iar ei au răspuns: Ţi-i vom da de bunăvoie . Şi au întins o
haină şi au aruncat pe ea fiecare cerceii prăzii sale .
26 Şi greutatea cerceilor de aur, pe care îi ceruse el, era de
o mie şapte sute de şekeli de aur, în afară de ornamentele şi
colanele şi îmbrăcămintea de purpură care erau pe împăraţii
lui Madian şi în afară de lanţurile care erau în jurul gâturilor
cămilelor lor .
27 Şi Ghedeon a făcut din ele un efod şi l-a pus în cetatea sa,
în Ofra, şi tot Israelul a curvit după acesta acolo, lucru care a
devenit o cursă pentru Ghedeon şi pentru casa lui .
28 Astfel a fost Madian supus înaintea copiilor lui Israel, în-
cât nu şi-a mai ridicat capul . Şi ţara a avut linişte patruzeci
de ani în zilele lui Ghedeon .
29 ¶ Şi Ierubaal, fiul lui Ioas, a mers şi a locuit în casa lui .
30  Şi  Ghedeon  a  avut  şaptezeci  de  fii  născuţi  din  coapsele
sale, pentru că avea multe soţii .
31  Şi  concubina  lui  care  era  în  Sihem,  ea  de  asemenea  i-a
născut un fiu şi el i-a pus numele Abimelec .
32 Şi Ghedeon, fiul lui Ioas, a murit după o bătrâneţe fru-
moasă şi a fost îngropat în mormântul lui Ioas, tatăl său, în
Ofra abiezeriţilor .
33 Şi s-a întâmplat că, imediat ce a murit Ghedeon, copiii lui
Israel s-au întors din nou şi au curvit după Baali şi l-au făcut
pe Baal-Berit, dumnezeul lor .
34  Şi  copiii  lui  Israel  nu  şi-au  amintit  de  DOMNUL
Dumnezeul lor, care îi eliberase din mâinile tuturor duşma-
nilor lor, de jur împrejur,
35  Nici  nu  au  arătat  bunătate  casei  lui  Ierubaal,  adică  lui
Ghedeon,  conform  cu  toată  bunătatea  pe  care  o  arătase  el
lui Israel .

CApitoLuL 9

ŞI Abimelec, fiul lui Ierubaal, a mers la Sihem, la fraţii ma-

mei sale, şi a vorbit îndeaproape cu ei şi cu toată familia

casei tatălui mamei sale, spunând:
2 Vorbiţi, vă rog, în auzul tuturor bărbaţilor din Sihem: Ce
este mai bine pentru voi: să stăpânească peste voi toţi fiii lui
Ierubaal care sunt şaptezeci de persoane, sau să stăpânească
peste voi unul singur? Amintiţi-vă de asemenea că eu sunt
osul vostru şi carnea voastră .

162

Judecători  9

3 Şi fraţii mamei sale au vorbit toate aceste cuvinte despre
el, în urechile tuturor bărbaţilor din Sihem; şi inima lor s-a
plecat spre a-l urma pe Abimelec, pentru că au spus: El este
fratele nostru .
4 Şi i-au dat şaptezeci de monede de argint din casa lui Baal-
Berit,  cu  care  Abimelec  a  angajat  persoane  fără  căpătâi  şi
uşuratice, care l-au urmat .
5 Şi a mers la casa tatălui său, la Ofra, şi a ucis, pe o singură
piatră, pe fraţii săi, pe fiii lui Ierubaal, şaptezeci de oameni;
şi  a  rămas  numai  Iotam,  cel  mai  tânăr  fiu  al  lui  Ierubaal,
pentru că s-a ascuns .
6 Şi toţi bărbaţii din Sihem şi toată casa lui Milo s-au adunat
şi au mers şi l-au făcut împărat pe Abimelec la câmpia stâl-
pului care era în Sihem .
7 ¶ Şi când i-au spus lui Iotam, el a mers şi a stat pe vârful
muntelui Garizim şi şi-a înălţat vocea şi a strigat şi le-a spus:
Daţi-mi ascultare, voi bărbaţi din Sihem, ca şi Dumnezeu să
vă dea ascultare .
8 Copacii au mers odată să ungă un împărat peste ei; şi au
spus măslinului: Domneşte peste noi .
9 Dar măslinul le-a spus: Să îmi las eu grăsimea mea, cu care,
prin mine, ei onorează pe Dumnezeu şi pe om şi să mă duc
să fiu înălţat peste copaci?
10 Şi copacii au spus smochinului: Vino tu şi domneşte peste
noi .
11 Dar smochinul le-a spus: Să îmi las eu dulceaţa mea şi ro-
dul meu bun şi să mă duc să fiu înălţat peste copaci?
12 Atunci copacii au spus viţei: Vino tu şi domneşte peste
noi .
13 Şi viţa le-a spus: Să îmi las eu vinul meu, care înveseleş-
te pe Dumnezeu şi pe om şi să mă duc să fiu înălţată peste
copaci?
14 Atunci toţi copacii au spus tufei de spini: Vino tu şi dom-
neşte peste noi .
15  Iar  tufa  de  spini  a  spus  copacilor:  Dacă  într-adevăr  mă
ungeţi împărat peste voi, veniţi, puneţi-vă încrederea în um-
bra mea, şi dacă nu, să iasă foc din tufa de spini şi să mistuie
cedrii Libanului .
16 Şi acum, dacă aţi făcut aceasta cu adevăr şi în sinceritate,
în aceea că aţi făcut împărat pe Abimelec şi dacă v-aţi purtat
bine cu Ierubaal şi cu casa lui şi i-aţi făcut conform meritului
mâinilor lui;
17 (Pentru că tatăl meu a luptat pentru voi şi şi-a primejduit
mult viaţa şi v-a eliberat din mâna lui Madian;
18 Iar voi v-aţi ridicat astăzi împotriva casei tatălui meu şi
aţi ucis pe fiii săi, şaptezeci de oameni, pe o singură piatră,
şi aţi făcut pe Abimelec, fiul servitoarei sale, împărat peste
bărbaţii din Sihem, pentru că el este fratele vostru);
19  Dacă  aşadar  v-aţi  purtat  cu  adevăr  şi  în  sinceritate  cu
Ierubaal  şi  cu  casa  lui  în  această  zi,  atunci  bucuraţi-vă  în
Abimelec şi să se bucure şi el în voi;
20  Dar  dacă  nu,  să  iasă  foc  din  Abimelec  şi  să  mistuie  pe
bărbaţii  din  Sihem  şi  casa  lui  Bet-Milo;  şi  să  iasă  foc  din
bărbaţii din Sihem şi din casa lui Bet-Milo şi să mistuie pe
Abimelec .
21 Şi Iotam a alergat şi a fugit şi a mers la Beer şi a locuit aco-
lo de frica lui Abimelec, fratele său .
22 ¶ După ce Abimelec a domnit peste Israel trei ani,
23 Dumnezeu a trimis un duh rău între Abimelec şi bărbaţii
din Sihem; şi bărbaţii din Sihem s-au purtat cu perfidie cu
Abimelec;
24  Pentru  ca  violenţa,  făcută  celor  şaptezeci  de  fii  ai  lui

Ierubaal  şi  sângele  lor,  să  vină  asupra  lui  Abimelec,  fratele
lor,  care  i-a  ucis,  şi  asupra  bărbaţilor  din  Sihem,  care  l-au
ajutat în uciderea fraţilor săi .
25 Şi bărbaţii din Sihem au pus pânditori pentru el pe vârfu-
rile munţilor şi au jefuit pe toţi cei care treceau pe acea cale
pe lângă ei; şi i s-a spus lui Abimelec .
26 Şi Gaal, fiul lui Ebed, a venit cu fraţii săi şi au trecut la
Sihem, şi bărbaţii din Sihem şi-au pus încrederea în el .
27 Şi au ieşit în câmpuri şi le-au cules viile şi au călcat stru-
gurii şi s-au veselit şi au intrat în casa dumnezeului lor şi au
mâncat şi au băut şi au blestemat pe Abimelec .
28 Şi Gaal, fiul lui Ebed, a spus: Cine este Abimelec şi cine
este  Sihem,  ca  să  îi  servim?  Nu  este  el  fiul  lui  Ierubaal?  Şi
Zebul,  căpetenia  sa?  Serviţi  bărbaţilor  lui  Hamor,  tatăl  lui
Sihem, de ce să îi servim lui?
29 De ar fi acest popor în mâna mea! Atunci aş îndepărta pe
Abimelec . Şi el i-a spus lui Abimelec: Înmulţeşte-ţi armata
şi ieşi afară .
30 Şi după ce Zebul, conducătorul cetăţii, a auzit cuvintele
lui Gaal, fiul lui Ebed, mânia lui s-a aprins .
31 Şi a trimis mesageri la Abimelec pe ascuns, spunând: Iată,
Gaal, fiul lui Ebed, şi fraţii săi au venit la Sihem; şi, iată, ei
întăresc cetatea împotriva ta .
32 Acum de aceea ridică-te noaptea, tu şi poporul care este
cu tine şi stai la pândă în câmp;
33 Şi va fi astfel: dimineaţa, imediat ce soarele a răsărit, să
te scoli devreme şi să te aşezi asupra cetăţii; şi, iată, el şi po-
porul care este cu el, vor ieşi împotriva ta, atunci le vei face
după cum va putea mâna ta .
34 Şi Abimelec s-a ridicat noaptea, el şi tot poporul care era
cu el, şi s-au aşezat la pândă împotriva Sihemului în patru
cete .
35 Şi Gaal, fiul lui Ebed, a ieşit şi a stat la intrarea porţii ce-
tăţii; iar Abimelec s-a ridicat, el şi poporul care era cu el, de
la pândă .
36 Şi când Gaal a văzut poporul, i-a spus lui Zebul: Iată, co-
boară oameni din vârfurile munţilor . Şi Zebul i-a spus: Tu
vezi umbra munţilor de parcă ar fi oameni .
37 Şi Gaal a vorbit din nou şi a spus: Vezi acolo, coboară oa-
meni prin mijlocul ţării şi o altă ceată vine pe la câmpia lui
Monenim .
38 Atunci Zebul i-a spus: Unde este acum gura ta, cu care
ai zis: Cine este Abimelec, de ar trebui să îi servim? Nu este
acesta  poporul  pe  care  l-ai  dispreţuit?  Ieşi  acum,  te  rog,  şi
luptă cu ei .
39 Şi Gaal a ieşit înaintea bărbaţilor din Sihem şi a luptat cu
Abimelec .
40 Şi Abimelec l-a urmărit şi el a fugit dinaintea lui şi mulţi
au căzut şi au fost răniţi, până la intrarea porţii .
41 Şi Abimelec a locuit în Aruma; şi Zebul a alungat pe Gaal
şi pe fraţii săi, ca să nu locuiască în Sihem .
42 Şi a doua zi s-a întâmplat, că poporul a ieşit la câmp; şi
i-au spus lui Abimelec .
43 Şi el a luat poporul şi i-a împărţit în trei cete şi s-a aşezat
la pândă în câmp şi s-a uitat şi, iată, poporul era ieşit din ce-
tate; şi s-a ridicat împotriva lor şi i-a lovit .
44 Şi Abimelec şi ceata care era cu el s-au năpustit înainte şi
au stat la intrarea porţii cetăţii, şi celelalte două cete au aler-
gat asupra tuturor celor care erau în câmpuri şi i-au ucis .
45  Şi  Abimelec  a  luptat  împotriva  cetăţii  toată  ziua  aceea;
şi a luat cetatea şi a ucis poporul care era în ea şi a dărâmat
cetatea şi a presărat-o cu sare .

163

Judecători  11

46 Şi după ce toţi bărbaţii din turnul Sihemului au auzit, au
intrat în turnul casei dumnezeului Berit .
47 Şi i s-a spus lui Abimelec că s-au adunat toţi bărbaţii tur-
nului Sihemului .
48 Şi Abimelec s-a urcat pe muntele Ţalmon, el şi tot poporul
care era cu el, şi Abimelec a luat o secure în mâna sa şi a tăiat
o ramură dintr-un copac şi a luat-o şi a pus-o pe umărul său
şi a spus poporului care era cu el: Ce m-aţi văzut că fac, gră-
biţi-vă, să faceţi ca mine .
49 Şi tot poporul la fel şi-a tăiat fiecare ramura lui şi l-au ur-
mat pe Abimelec şi le-au pus la turn şi au pus foc turnului
peste ei, astfel încât au murit de asemenea toţi oamenii tur-
nului Sihemului, cam o mie de bărbaţi şi de femei .
50 ¶ Atunci Abimelec a mers la Tebeţ şi a tăbărât împotriva
Tebeţului şi l-a luat .
51 Dar acolo era un turn tare în interiorul cetăţii şi acolo au
fugit toţi bărbaţii şi femeile şi toţi cei din cetate şi au încuiat
uşile după ei şi s-au urcat pe acoperişul turnului .
52 Şi Abimelec a venit până la turn şi a luptat împotriva lui şi
a atacat uşa turnului ca să o ardă cu foc .
53 Şi o femeie a aruncat o bucată de piatră de moară pe capul
lui Abimelec şi aproape i-a zdrobit capul .
54 Atunci el a chemat în grabă pe tânărul care era purtătorul
său de arme şi i-a spus: Scoate-ţi sabia şi omoară-mă, ca să
nu spună oamenii despre mine: O femeie l-a ucis . Şi tânărul
său l-a străpuns şi el a murit .
55 Şi când bărbaţii lui Israel au văzut că Abimelec a murit,
s-au depărtat, fiecare la locul său .
56 Astfel Dumnezeu i-a întors răutatea lui Abimelec, pe care
o făcuse tatălui său, ucigând pe cei şaptezeci de fraţi ai săi;
57 Şi toată răutatea bărbaţilor din Sihem, Dumnezeu a în-
tors-o  asupra  capetelor  lor;  şi  blestemul  lui  Iotam,  fiul  lui
Ierubaal, a venit asupra lor .

CApitoLuL 10

ŞI  după  Abimelec  s-a  ridicat  Tola,  fiul  lui  Pua,  fiul  lui

Dodo, un bărbat din Isahar, să apere pe Israel; şi el locuia

în Şamir, pe muntele Efraim .
2 Şi a judecat pe Israel douăzeci şi trei de ani şi a murit şi a
fost îngropat în Şamir .
3 Şi după el s-a ridicat Iair, un galaadit, şi a judecat pe Israel
douăzeci şi doi de ani .
4 Şi el a avut treizeci de fii care călăreau pe treizeci de mân-
ji de măgăriţă, şi ei aveau treizeci de cetăţi, care se numesc
Havot-Iair, până în această zi, care sunt în ţara Galaadului .
5 Şi Iair a murit şi a fost îngropat în Camon .
6 ¶ Şi copiii lui Israel din nou au făcut ce este rău în ochii
DOMNULUI şi au servit Baalilor şi Astarteelor şi dumnezei-
lor Siriei şi dumnezeilor Sidonului şi dumnezeilor Moabului
şi dumnezeilor copiilor lui Amon şi dumnezeilor filistenilor
şi au părăsit pe DOMNUL şi nu i-au servit lui .
7 Şi mânia DOMNULUI s-a aprins împotriva lui Israel şi i-a
vândut în mâna filistenilor şi în mâna copiilor lui Amon .
8 Şi în acel an, ei i-au chinuit şi au oprimat pe copiii lui Israel,
optsprezece ani, pe toţi copiii lui Israel care erau dincolo de
Iordan, în ţara amoriţilor, care este în Galaad .
9 Mai mult, copiii lui Amon au trecut Iordanul să lupte şi cu
Iuda şi împotriva lui Beniamin şi împotriva casei lui Efraim,
astfel că Israel era foarte strâmtorat .
10  ¶  Şi  copiii  lui  Israel  au  strigat  către  DOMNUL,  spu-
nând:  Am  păcătuit  împotriva  ta,  pentru  că  am  părăsit  pe
Dumnezeul nostru şi de asemenea am servit Baalilor .

11 Şi DOMNUL a spus copiilor lui Israel: Nu v-am eliberat de
egipteni şi de amoriţi şi de copiii lui Amon şi de filisteni?
12 Sidonienii de asemenea şi amaleciţii şi maoniţii v-au opri-
mat şi aţi strigat către mine iar eu v-am eliberat din mâna
lor .
13  Totuşi  voi  m-aţi  părăsit  şi  aţi  servit  altor  dumnezei,  de
aceea nu vă voi mai elibera .
14 Duceţi-vă şi strigaţi la dumnezeii pe care vi i-aţi ales, să vă
salveze ei în timpul necazului vostru .
15 Şi copiii lui Israel au spus DOMNULUI: Am păcătuit, fă-
ne cum ţi se pare bine, eliberează-ne numai în ziua aceasta,
te rugăm .
16 Şi au îndepărtat dumnezeii străini din mijlocul lor şi au
servit DOMNULUI, şi sufletul său s-a mâhnit de nefericirea
lui Israel .
17 Atunci copiii lui Amon s-au adunat şi şi-au înălţat cortu-
rile în Galaad . Şi copiii lui Israel s-au adunat şi şi-au înălţat
corturile în Miţpa .
18  Şi  poporul  şi  prinţii  Galaadului,  au  spus  unul  către  al-
tul:  Care  bărbat  este  acesta  care  va  începe  să  lupte  împo-
triva  copiilor  lui  Amon?  El  va  fi  capul  tuturor  locuitorilor
Galaadului .

CApitoLuL 11

ŞI Iefta galaaditul era un războinic viteaz şi era fiul unei

curve; şi Galaad născuse pe Iefta .

2 Şi soţia lui Galaad i-a născut fii; şi fiii soţiei lui au crescut
şi au aruncat afară pe Iefta şi i-au spus: Tu nu vei moşteni în
casa tatălui nostru, pentru că eşti fiul unei femei străine .
3 Atunci Iefta a fugit de fraţii săi şi a locuit în ţara lui Tob; şi
acolo s-au adunat bărbaţi de nimic la Iefta şi au ieşit cu el .
4 ¶ Şi s-a întâmplat, după un timp, că de asemenea copiii lui
Amon au făcut război cu Israel .
5 Şi s-a întâmplat, când copiii lui Amon au făcut război cu
Israel, că bătrânii Galaadului au mers să îl aducă pe Iefta din
ţara lui Tob,
6 Şi i-au spus lui Iefta: Vino şi fii căpetenia noastră, ca să lup-
tăm cu copiii lui Amon .
7 Şi Iefta a spus bătrânilor Galaadului: Nu m-aţi urât şi nu
m-aţi alungat voi din casa tatălui meu, de ce aţi venit acum
la mine, când sunteţi în strâmtorare?
8 Şi bătrânii Galaadului i-au spus lui Iefta: De aceea ne-am
întors la tine acum, ca să mergi cu noi şi să lupţi cu copiii lui
Amon şi să fii capul nostru peste toţi locuitorii Galaadului .
9 Şi Iefta a spus bătrânilor Galaadului: Dacă mă aduceţi din
nou acasă ca să lupt cu copiii lui Amon şi DOMNUL îi va da
înaintea mea, voi fi eu capul vostru?
10 Şi bătrânii Galaadului i-au spus lui Iefta: DOMNUL să fie
martor între noi, dacă nu vom face conform cuvintelor tale .
11 Atunci Iefta a mers cu bătrânii Galaadului şi poporul l-a
pus cap şi căpetenie peste ei, şi Iefta şi-a rostit toate cuvintele
înaintea DOMNULUI în Miţpa .
12 ¶ Şi Iefta a trimis mesageri la împăratul fiilor lui Amon,
spunând: Ce ai a face cu mine, de ai venit împotriva mea să
lupţi în ţara mea?
13  Şi  împăratul  fiilor  lui  Amon  a  răspuns  mesagerilor  lui
Iefta: Pentru că Israel mi-a luat ţara, când a ieşit din Egipt,
de la Arnon până la Iaboc şi până la Iordan; acum de aceea
înapoiază acele pământuri în pace .
14 Şi Iefta a trimis din nou mesageri la împăratul fiilor lui
Amon;
15  Şi  i-a  spus:  Astfel  spune  Iefta:  Israel  nu  a  luat  ţara

164

Judecători  13

Moabului, nici ţara copiilor lui Amon,
16 Ci când Israel a ieşit din Egipt şi a umblat prin pustie până
la Marea Roşie şi a venit la Cades,
17  Atunci  Israel  a  trimis  mesageri  la  împăratul  Edomului,
spunând: Te rog, lasă-mă să trec prin ţara ta, dar împăratul
Edomului a refuzat să le dea ascultare . Şi la fel au trimis la
împăratul Moabului, dar a refuzat şi el; şi Israel a rămas în
Cades .
18 Atunci au umblat prin pustie şi au ocolit ţara Edomului
şi  ţara  Moabului  şi  au  venit  în  partea  dinspre  est  a  ţării
Moabului  şi  au  tăbărât  dincolo  de  Arnon,  dar  nu  au  in-
trat  în  hotarul  Moabului,  pentru  că  Arnonul  era  hotarul
Moabului .
19 Şi Israel a trimis mesageri la Sihon, împăratul amoriţilor,
împăratul Hesbonului, şi Israel i-a spus: Lasă-ne, te rugăm,
să trecem prin ţara ta până la locul meu .
20  Dar  Sihon  nu  a  avut  încredere  în  Israel  ca  să  îl  lase  să
treacă prin ţinutul său, ci Sihon a adunat tot poporul său şi a
tăbărât în Iahaţ şi a luptat împotriva lui Israel .
21 Şi DOMNUL Dumnezeul lui Israel a dat pe Sihon şi pe tot
poporul lui în mâna lui Israel şi i-au bătut; şi Israel a luat în
stăpânire toată ţara amoriţilor, locuitorii acelei ţări .
22  Şi  au  luat  în  stăpânire  toate  ţinuturile  amoriţilor,  de  la
Arnon până la Iaboc şi de la pustie până la Iordan .
23 Astfel că acum DOMNUL Dumnezeul lui Israel i-a alun-
gat pe amoriţi dinaintea poporului său Israel; şi să îl stăpâ-
neşti tu?
24 Nu stăpâneşti tu ce ţi-a dat în stăpânire Chemoş, dumne-
zeul tău? Astfel pe oricine DOMNUL Dumnezeul nostru îi va
alunga dinaintea noastră, pe ei îi vom stăpâni .
25 Şi acum, eşti tu cu ceva mai bun decât Balac, fiul lui Ţipor,
împăratul Moabului? S-a certat el vreodată cu Israel, sau a
luptat el vreodată împotriva lor?
26 Cât timp a locuit Israel în Hesbon şi în oraşele lui, şi în
Aroer şi în oraşele lui, şi în toate cetăţile care sunt pe malu-
rile Arnonului, trei sute de ani, de ce nu le-aţi luat înapoi în
acel timp?
27 De aceea nu eu am păcătuit împotriva ta, ci tu îmi faci
rău, războindu-te împotriva mea; DOMNUL Judecătorul să
fie judecător astăzi între copiii lui Israel şi copiii lui Amon .
28  Cu  toate  acestea  împăratul  copiilor  lui  Amon  nu  a  dat
ascultare la cuvintele pe care i le-a trimis Iefta .
29 ¶ Atunci Duhul DOMNULUI a venit peste Iefta şi el a tre-
cut prin Galaad şi Manase şi a trecut la Miţpa din Galaad şi
de la Miţpa din Galaad a trecut la copiii lui Amon .
30 Şi Iefta a făcut o promisiune DOMNULUI şi a spus: Dacă
vei da negreşit pe copiii lui Amon în mâinile mele,
31 Atunci va fi astfel, că ce va ieşi pe uşile casei mele pentru
a mă întâmpina, când mă voi întoarce în pace de la copiii lui
Amon, va fi al DOMNULUI şi îl voi oferi ca ofrandă arsă .
32 Astfel Iefta a trecut la copiii lui Amon să lupte împotriva
lor, şi DOMNUL i-a dat în mâinile lui .
33 Şi i-a bătut de la Aroer până la Minit, douăzeci de cetăţi, şi
până la câmpia viilor, cu un foarte mare măcel . Astfel copiii
lui Amon au fost supuşi înaintea copiilor lui Israel .
34 Şi Iefta a venit la Miţpa, în casa lui, şi, iată, fiica sa a ieşit
afară pentru a-l întâmpina cu tamburine şi cu dansuri, şi ea
era singurul lui copil; în afară de ea nu avea fiu sau fiică .
35 Şi s-a întâmplat, când a văzut-o, că şi-a sfâşiat hainele şi
a spus: Vai, fiica mea! Ce mult m-ai doborât; şi tu eşti din-
tre cei care mă tulbură, pentru că mi-am deschis gura către
DOMNUL şi nu mă pot întoarce .

36  Iar  ea  i-a  spus:  Tatăl  meu,  dacă  ţi-ai  deschis  gura  către
DOMNUL, fă-mi conform cu ce a ieşit din gura ta, pentru că
DOMNUL s-a răzbunat pentru tine pe duşmanii tăi, pe copiii
lui Amon .
37 Şi ea a spus tatălui său: Să mi se facă lucrul acesta: lasă-mă
singură două luni, să urc şi să cobor în munţi şi să îmi plâng
fecioria, eu şi tovarăşele mele .
38 Iar el a spus: Du-te . Şi a trimis-o pentru două luni, şi ea a
mers cu însoţitoarele ei şi şi-a plâns fecioria pe munţi .
39 Şi s-a întâmplat, la sfârşitul a două luni, că ea s-a întors
la tatăl ei, care i-a făcut conform cu promisiunea sa pe care
o făcuse, şi ea nu cunoscuse bărbat . Şi a ajuns un obicei în
Israel,
40 Că, din an în an, fiicele lui Israel mergeau să plângă pe
fiica lui Iefta galaaditul, patru zile pe an .

CApitoLuL 12

ŞI bărbaţii lui Efraim s-au adunat şi au trecut spre nord şi

i-au spus lui Iefta: Pentru ce ai trecut să te lupţi împotriva
copiilor lui Amon şi nu ne-ai chemat să mergem cu tine? Îţi
vom arde casa, peste tine, cu foc .
2 Şi Iefta le-a spus: Eu şi poporul meu am fost în mare ceartă
cu copiii lui Amon; şi când v-am chemat, nu m-aţi eliberat
din mâinile lor .
3 Şi când am văzut că nu m-aţi eliberat, mi-am luat viaţa în
mâini şi am trecut împotriva copiilor lui Amon şi DOMNUL
i-a dat în mâna mea; şi pentru ce v-aţi urcat la mine în ziua
aceasta, ca să luptaţi cu mine?
4 Atunci Iefta a adunat pe toţi bărbaţii Galaadului şi a luptat
cu Efraim; şi bărbaţii Galaadului au lovit pe Efraim, deoare-
ce aceştia au spus: Voi galaadiţii sunteţi fugari ai lui Efraim
printre efraimiţi şi printre manasiţi .
5 Şi galaadiţii au luat efraimiţilor trecerile Iordanului; şi s-a
întâmplat,  când  efraimiţii  care  scăpaseră  spuneau:  Lasă-
mă să trec; că bărbaţii Galaadului îi spuneau: Eşti efraimit?
Dacă el spunea: Nu;
6 Atunci ei îi ziceau: Spune acum Şibolet, iar el zicea: Sibolet,
pentru că nu putea să pronunţe bine . Atunci îl luau şi îl în-
junghiau la trecerile Iordanului; şi au căzut atunci patruzeci
şi două de mii dintre efraimiţi .
7 Şi Iefta a judecat pe Israel şase ani . Şi Iefta galaaditul a mu-
rit şi a fost îngropat într-una din cetăţile Galaadului .
8 ¶ Şi după el, Ibţan din Betleem a judecat pe Israel .
9 Şi el a avut treizeci de fii şi treizeci de fiice, pe care le-a tri-
mis în afară şi a adus de afară pentru fiii săi treizeci de fiice .
Şi a judecat pe Israel şapte ani .
10 Şi Ibţan a murit şi a fost îngropat la Betleem .
11 Şi după el, Elon, un zabulonit, a judecat pe Israel, şi el a
judecat pe Israel zece ani .
12 Şi Elon zabulonitul a murit şi a fost îngropat în Aialon, în
ţara lui Zabulon .
13 Şi după el, Abdon, fiul lui Hilel, un piratonit, a judecat pe
Israel .
14 Şi a avut patruzeci de fii şi treizeci de nepoţi, care călăreau
pe şaptezeci de mânji de măgăriţă; şi el a judecat pe Israel
opt ani .
15 Şi Abdon, fiul lui Hilel piratonitul, a murit şi a fost îngro-
pat în Piraton, în ţara lui Efraim, pe muntele amaleciţilor .

CApitoLuL 13

ŞI  copiii  lui  Israel  au  făcut  din  nou  ce  este  rău  în  ochii

DOMNULUI;  şi  DOMNUL  i-a  dat  în  mâna  filistenilor

165

Judecători  14

patruzeci de ani .
2 Şi a fost un anumit bărbat din Ţoreea, din familia daniţi-
lor, al cărui nume era Manoah; şi soţia lui era stearpă şi nu
năştea .
3  Şi  îngerul  DOMNULUI  s-a  arătat  femeii  şi  i-a  spus:  Iată,
acum, tu eşti stearpă şi nu naşti, dar vei rămâne însărcinată
şi vei naşte un fiu .
4 Şi acum ia seama, te rog, şi să nu bei vin, nici băutură tare
şi să nu mănânci vreun lucru necurat,
5 Pentru că, iată, vei rămâne însărcinată şi vei naşte un fiu; şi
brici nu va trece pe capul lui, căci copilul va fi nazireu pentru
Dumnezeu din pântece; şi el va începe să elibereze pe Israel
din mâna filistenilor .
6 Atunci femeia a venit şi a spus soţului ei, zicând: Un om al
lui Dumnezeu a venit la mine şi înfăţişarea lui era ca înfăţi-
şarea unui înger al lui Dumnezeu, foarte înfricoşătoare; dar
nu l-am întrebat de unde era, nici nu mi-a spus numele său;
7  Ci  mi-a  zis:  Iată,  vei  rămâne  însărcinată  şi  vei  naşte  un
fiu; şi acum să nu bei vin, nici băutură tare, nici să nu mă-
nânci vreun lucru necurat, căci copilul va fi nazireu pentru
Dumnezeu din pântece, până în ziua morţii sale .
8  ¶  Atunci  Manoah  a  implorat  pe  DOMNUL  şi  a  spus:  O,
DOMNUL meu, să mai vină la noi omul lui Dumnezeu, pe
care l-ai trimis şi să ne înveţe ce să facem cu copilul care se
va naşte .
9 Şi Dumnezeu a dat ascultare la vocea lui Manoah; şi înge-
rul lui Dumnezeu a venit din nou la femeie pe când şedea ea
în câmp; dar Manoah, soţul ei, nu era cu ea .
10 Şi femeia s-a grăbit şi a alergat şi i-a arătat soţului ei, spu-
nându-i: Iată, mi s-a arătat omul care a venit la mine în ziua
aceea .
11 Şi Manoah s-a ridicat şi a mers după soţia sa şi a venit la
omul acela şi i-a spus: Tu eşti cel care a vorbit femeii? Iar el
a spus: Eu sunt .
12 Şi Manoah a spus: Să se împlinească acum cuvintele tale .
Cum să creştem copilul şi cum să ne purtăm cu el?
13 Şi îngerul DOMNULUI i-a spus lui Manoah: Femeii să ia
seama la tot ce i-am spus .
14 Să nu mănânce nimic din ce iese din viţă, nici să nu bea
vin sau băutură tare, nici să nu mănânce vreun lucru necu-
rat, să păzească tot ce i-am poruncit .
15 ¶ Şi Manoah a spus îngerului DOMNULUI: Te rog, lasă-
ne să te reţinem, până când îţi vom fi pregătit un ied dintre
capre .
16 Şi îngerul DOMNULUI i-a spus lui Manoah: Chiar de m-ai
reţine, nu voi mânca din pâinea ta; şi dacă vrei să aduci o
ofrandă arsă, adu-o DOMNULUI . Pentru că Manoah nu ştia
că era un înger al DOMNULUI .
17 Şi Manoah a spus îngerului DOMNULUI: Care este nume-
le tău, ca să te onorăm când se vor împlini spusele tale?
18 Şi îngerul DOMNULUI i-a spus: De ce întrebi de numele
meu, văzând că este secret?
19 Astfel Manoah a luat un ied împreună cu un dar de mân-
care şi le-a oferit DOMNULUI pe o stâncă; şi îngerul a făcut
ceva minunat; şi Manoah şi soţia lui se uitau .
20 Şi s-a întâmplat, pe când se înălţa flacăra de pe altar spre
cer,  că  îngerul  DOMNULUI  s-a  înălţat  în  flacăra  altaru-
lui . Şi Manoah şi soţia lui s-au uitat şi au căzut cu feţele la
pământ .
21 Dar îngerul DOMNULUI nu s-a mai arătat lui Manoah şi
soţiei sale . Atunci Manoah a cunoscut că acela era un înger
al DOMNULUI .

22 Şi Manoah a spus soţiei sale: Vom muri negreşit, pentru
că am văzut pe Dumnezeu .
23 Dar soţia lui i-a spus: Dacă DOMNULUI i-ar fi făcut plă-
cere să ne omoare, nu ar fi primit o ofrandă arsă şi un dar
de mâncare din mâinile noastre, nici nu ne-ar fi arătat toate
acestea, nici nu ne-ar fi spus acum lucruri ca acestea .
24 ¶ Şi femeia a născut un fiu şi i-a pus numele Samson, şi
copilul a crescut şi DOMNUL l-a binecuvântat .
25 Şi Duhul DOMNULUI a început să îl mişte în tabăra lui
Dan, între Ţoreea şi Eştaol .

CApitoLuL 14

ŞI Samson a coborât la Timna şi a văzut în Timna o femeie

dintre fiicele filistenilor .

2 Şi s-a urcat şi a spus tatălui său şi mamei sale, zicând: Am
văzut în Timna o femeie dintre fiicele filistenilor; acum lu-
aţi-mi-o de soţie .
3 Atunci tatăl său şi mama sa i-au spus: Nu este între fiicele
fraţilor  tăi  sau  în  tot  poporul  meu  nici  o  femeie,  de  mergi
să îţi iei soţie dintre filistenii cei necircumcişi? Şi Samson a
spus tatălui său: Luaţi-mi-o; pentru că ea îmi place mult .
4  Dar  tatăl  său  şi  mama  sa  nu  ştiau  că  aceasta  era  de  la
DOMNUL, pentru că el căuta o ocazie împotriva filistenilor,
fiindcă pe timpul acela filistenii stăpâneau peste Israel .
5 Atunci Samson şi tatăl său şi mama sa au coborât la Timna
şi au ajuns la viile din Timna; şi, iată, un leu tânăr răcnea
împotriva lui .
6  Şi  Duhul  DOMNULUI  a  venit  cu  putere  peste  el;  şi  el  l-a
sfâşiat cum se sfâşie un ied, fără să aibă nimic în mâna, dar
nu a spus tatălui său sau mamei sale ce făcuse .
7 Şi a coborât şi a vorbit cu femeia; şi ea i-a plăcut mult lui
Samson .
8  Şi  s-a  întors  după  un  timp  să  o  ia,  şi  s-a  abătut  să  vadă
trupul mort al leului; şi, iată, era un roi de albine şi miere în
trupul mort al leului .
9 Şi a luat din ea în mâinile sale şi a mers mâncând; şi a venit
la tatăl său şi la mama sa şi le-a dat şi ei au mâncat; dar nu
le-a spus că scosese mierea din trupul mort al leului .
10 ¶ Astfel tatăl său a coborât la femeia aceea, şi Samson a fă-
cut acolo un ospăţ, pentru că astfel obişnuiau tinerii să facă .
11 Şi s-a întâmplat, când l-au văzut, că au luat treizeci de în-
soţitori să fie cu el .
12 Şi Samson le-a spus: Acum o să vă pun înainte o ghici-
toare, dacă puteţi să mi-o explicaţi clar în cele şapte zile ale
ospăţului şi o veţi ghici, atunci vă voi da treizeci de cămăşi şi
treizeci de schimburi de haine;
13 Dar dacă nu puteţi să mi-o explicaţi, atunci să îmi daţi voi
mie treizeci de cămăşi şi treizeci de schimburi de haine . Iar
ei i-au spus: Pune-ne înainte ghicitoarea ta, ca să o auzim .
14 Şi el le-a spus: Din cel ce mănâncă a ieşit ce se mănâncă şi
din cel tare a ieşit dulceaţă . Şi trei zile nu au putut să explice
ghicitoarea .
15 Şi s-a întâmplat, în a şaptea zi, că au spus soţiei lui Samson:
Ademeneşte pe soţul tău să ne explice ghicitoarea, ca să nu te
ardem cu foc, pe tine şi casa tatălui tău . Ne-aţi chemat să ne
luaţi ce avem? Nu este aşa?
16 Şi soţia lui Samson a plâns înaintea lui şi a spus: Tu mă
urăşti şi nu mă iubeşti, ai pus înainte o ghicitoare copiilor
poporului meu şi mie nu mi-ai spus-o . Şi el i-a spus: Iată, nu
am spus-o nici tatălui meu nici mamei mele şi să ţi-o spun
ţie?
17 Şi ea a plâns înaintea lui şapte zile, cât au avut ospăţul; şi

166

Judecători  16

s-a întâmplat, în a şaptea zi, că el i-a spus-o, pentru că stăru-
ia mult de el; şi ea a spus ghicitoarea copiilor poporului ei .
18  Şi  bărbaţii  cetăţii  i-au  spus  în  ziua  a  şaptea,  înainte  de
apusul  soarelui:  Ce  este  mai  dulce  decât  mierea?  Şi  ce  este
mai tare decât un leu? Şi el le-a spus: Dacă nu aţi fi arat cu
viţeaua mea, nu aţi fi dezlegat ghicitoarea mea .
19  Şi  Duhul  DOMNULUI  a  venit  peste  el  şi  el  a  coborât  la
Ascalon; şi a ucis dintre ei treizeci de bărbaţi şi a luat prada
lor şi a dat schimburile de haine celor care au explicat ghi-
citoarea . Şi mânia lui s-a aprins şi el a urcat la casa tatălui
său .
20 Iar soţia lui Samson a fost dată însoţitorului său, cu care
el se împrietenise .

CApitoLuL 15

DAR  s-a  întâmplat  după  un  timp,  în  zilele  secerişului

grâului, că Samson a vizitat-o pe soţia sa cu un ied şi
a spus: Voi intra la soţia mea în cameră . Dar tatăl ei nu i-a
permis să intre .
2 Şi tatăl ei a spus: Gândeam negreşit că o urăşti de tot; de
aceea  am  dat-o  însoţitorului  tău;  nu  este  sora  ei  mai  mică
mai frumoasă decât ea? Te rog, ia-o pe ea în locul ei .
3 Şi Samson le-a spus: Acum voi fi nevinovat faţă de filisteni,
deşi le voi face rău .
4 Şi Samson a mers şi a prins trei sute de vulpi şi a luat tă-
ciuni şi le-a legat coadă de coadă şi a pus un tăciune la mijloc
între cele două cozi .
5 Şi după ce a aprins cu foc tăciunii, le-a dat drumul în hol-
dele filistenilor şi a ars deopotrivă snopii şi de asemenea grâ-
ul care stătea în picioare, împreună cu viile şi măslinii .
6 Atunci filistenii au spus: Cine a făcut aceasta? Şi li s-a răs-
puns: Samson, ginerele timneanului, pentru că i-a luat soţia
şi a dat-o însoţitorului său . Şi filistenii s-au urcat şi au ars-o
cu foc pe ea şi pe tatăl ei .
7 Şi Samson le-a spus: Pentru că aţi făcut aceasta mă voi răz-
buna faţă de voi şi după aceea voi înceta .
8 Şi i-a lovit la şold şi la coapse cu un mare măcel; şi a coborât
şi a locuit în vârful stâncii Etam .
9 ¶ Atunci filistenii s-au urcat şi au aşezat tabăra în Iuda şi
s-au răspândit în Lehi .
10 Şi bărbaţii din Iuda au spus: Pentru ce v-aţi urcat împo-
triva noastră? Iar ei au răspuns: Ne-am urcat să îl legăm pe
Samson, să îi facem cum ne-a făcut şi el .
11  Atunci  trei  mii  de  bărbaţi  din  Iuda  au  mers  pe  vârful
stâncii Etam şi i-au spus lui Samson: Nu ştii că filistenii sunt
stăpâni peste noi? Ce este aceasta ce ne-ai făcut? Iar el le-a
spus: Cum mi-au făcut ei mie, astfel le-am făcut şi eu lor .
12  Iar  ei  i-au  spus:  Am  venit  să  te  legăm,  ca  să  te  dăm  în
mâna filistenilor . Şi Samson le-a spus: Juraţi-mi că nu veţi
cădea voi înşivă asupra mea .
13 Şi i-au vorbit, spunând: Nu, ci te vom lega strâns şi te vom
da în mâna lor; dar cu siguranţă nu te vom ucide . Şi l-au le-
gat cu două funii noi şi l-au scos din stâncă .
14 Şi când a venit la Lehi, filistenii au strigat împotriva lui; şi
Duhul DOMNULUI a venit cu putere peste el şi funiile care
erau pe braţele lui au devenit ca nişte in ars cu foc, şi legătu-
rile lui s-au dezlegat de pe mâinile sale .
15 Şi el a găsit o falcă de măgar neuscată şi şi-a întins mâna
şi a luat-o şi a ucis cu ea o mie de bărbaţi .
16 Şi Samson a spus: Cu o falcă de măgar, grămezi peste gră-
mezi, cu o falcă de măgar am ucis o mie de bărbaţi .
17 Şi s-a întâmplat, când a terminat de vorbit, că a aruncat

falca din mâna lui şi a numit acel loc Ramat-Lehi .
18 ¶ Şi îi era foarte sete şi a chemat pe DOMNUL şi a spus: Tu
ai dat prin mâna servitorului tău această mare eliberare; şi
acum să mor de sete şi să cad în mâna celor necircumcişi?
19  Dar  Dumnezeu  a  despicat  o  scobitură  în  falcă  şi  a  ieşit
apă din ea; şi după ce a băut, duhul i-a revenit şi a trăit; de
aceea el i-a pus numele En-Hacorea, care este în Lehi până
în ziua aceasta .
20 Şi el a judecat pe Israel în zilele filistenilor, douăzeci de
ani .

CApitoLuL 16

şi a intrat la ea .

ATUNCI Samson a mers la Gaza şi a văzut acolo o curvă

2 Şi li s-a spus gaziţilor, zicând: Samson a venit aici . Şi l-au
înconjurat şi l-au pândit toată noaptea la poarta cetăţii şi au
stat liniştiţi toată noaptea, spunând: Dimineaţă, când va fi
ziuă, îl vom ucide .
3 Şi Samson a dormit până la miezul nopţii; şi la miezul nop-
ţii s-a sculat şi a luat porţile cetăţii şi cei doi stâlpi, cu tot cu
zăvor, şi a plecat cu ele şi le-a pus pe umerii săi şi le-a dus pe
vârful unui deal care este înaintea Hebronului .
4 ¶ Şi s-a întâmplat, după aceasta, că a iubit o femeie în Valea
Sorec al cărei nume era Dalila .
5  Şi  domnii  filistenilor  s-au  urcat  la  ea  şi  i-au  spus:
Ademeneşte-l şi vezi în ce stă marea lui putere şi prin ce mij-
loace îl vom putea învinge, ca să îl legăm şi să îl chinuim; şi
îţi vom da fiecare o mie o sută de şekeli de argint .
6 Şi Dalila i-a spus lui Samson: Spune-mi, te rog, în ce stă
marea ta putere şi cu ce poţi fi legat ca să fii chinuit .
7 Şi Samson i-a spus: Dacă mă leagă cu împletituri de şapte
nuiele  verzi,  care  nu  au  fost  niciodată  uscate,  atunci  voi  fi
slab şi voi fi ca orice alt om .
8  Atunci  domnii  filistenilor  i-au  adus  împletituri  de  şapte
nuiele verzi, care nu fuseseră uscate, şi ea l-a legat cu ele .
9 Şi erau acolo bărbaţi pândind, şezând cu ea în cameră . Şi ea
i-a spus: Filistenii sunt asupra ta, Samson . Şi el a rupt împle-
titurile de nuiele cum se rupe o aţă de câlţi când este atinsă
de foc . Astfel puterea lui nu a fost cunoscută .
10 Şi Dalila i-a spus lui Samson: Iată, m-ai batjocorit şi mi-ai
spus minciuni, acum spune-mi, te rog, cu ce poţi fi legat .
11 Şi el i-a spus: Dacă mă leagă strâns cu funii noi care nu au
fost niciodată folosite, atunci voi fi slab şi voi fi ca orice om .
12 Dalila de aceea a luat funii noi şi l-a legat cu ele şi i-a spus:
Samson, filistenii sunt asupra ta . Şi erau acolo pânditori, şe-
zând în cameră . Şi el le-a rupt de pe braţele sale ca pe o aţă .
13  Şi  Dalila  i-a  spus  lui  Samson:  Până  aici  m-ai  batjocorit
şi mi-ai spus minciuni; spune-mi cu ce poţi fi legat . Şi el i-a
spus: Dacă împleteşti cele şapte şuviţe ale capului meu în ur-
zeala ţesăturii .
14 Şi ea le-a prins cu un ţăruş şi i-a spus: Samson, filistenii
sunt asupra ta . Şi el s-a trezit din somnul său şi a luat cu el
ţăruşul bârnei şi urzeala .
15 Şi ea i-a spus: Cum poţi să spui, te iubesc, când inima ta
nu este cu mine? În aceste trei rânduri m-ai batjocorit şi nu
mi-ai spus în ce stă marea ta putere .
16 Şi s-a întâmplat, după ce l-a supărat zilnic prin cuvintele
ei şi l-a implorat, astfel că sufletul lui a fost chinuit până la
moarte,
17 Că şi-a deschis toată inima şi i-a spus: Brici nu s-a pus pe
capul meu, pentru că sunt nazireu lui Dumnezeu din pân-
tecele mamei mele; dacă voi fi ras, atunci puterea mea mă va

167

Judecători  18

părăsi şi voi deveni slab şi voi fi ca orice alt om .
18 ¶ Şi când Dalila a văzut că îşi deschisese toată inima, a
trimis şi a chemat pe domnii filistenilor, spunând: Urcaţi-vă
de  data  aceasta,  pentru  că  şi-a  deschis  toată  inima  faţă  de
mine . Atunci domnii filistenilor s-au urcat la ea şi au adus
bani în mâinile lor .
19 Şi ea l-a adormit pe genunchii ei; şi a chemat un om şi l-a
pus să îi radă cele şapte şuviţe ale capului său; şi ea a început
să îl chinuie; şi puterea lui l-a părăsit .
20 Şi ea a spus: Samson, filistenii sunt asupra ta . Şi el s-a tre-
zit din somnul său şi a spus: Voi ieşi ca în celelalte dăţi şi mă
voi scutura . Şi nu ştia că DOMNUL îl părăsise .
21 Dar filistenii l-au luat şi i-au scos ochii; şi l-au coborât la
Gaza şi l-au legat cu cătuşe de aramă; şi el măcina în casa
închisorii .
22 ¶ Totuşi, părul capului său a început să crească din nou
după ce fusese ras .
23 Apoi domnii filistenilor s-au adunat ca să ofere un mare
sacrificiu lui Dagon, dumnezeul lor, şi să se bucure, pentru
că  spuneau:  Dumnezeul  nostru  a  dat  în  mâna  noastră  pe
Samson, duşmanul nostru .
24  Şi  când  poporul  l-a  văzut,  au  lăudat  pe  dumnezeul  lor,
pentru că spuneau: Dumnezeul nostru a dat în mâna noas-
tră pe duşmanul nostru şi pe nimicitorul ţării noastre, care
a ucis pe mulţi dintre noi .
25 Şi s-a întâmplat, când inimile lor erau vesele, că au spus:
Chemaţi  pe  Samson,  ca  să  ne  distreze .  Şi  au  chemat  pe
Samson din casa închisorii; şi el i-a distrat; şi l-au pus între
stâlpi .
26 Şi Samson a spus băiatului care îl ţinea de mână: Permite-
mi să ating stâlpii pe care stă casa, ca să mă sprijin de ei .
27 Acum, casa era plină de bărbaţi şi de femei; şi toţi domnii
filistenilor  erau  acolo;  şi  erau  pe  acoperiş  cam  trei  mii  de
bărbaţi şi de femei, care priveau în timp ce Samson îi distra .
28 Şi Samson a chemat pe DOMNUL şi a spus: O, DOAMNE
Dumnezeule,  aminteşte-ţi  de  mine  te  rog  şi  întăreşte-mă,
doar de data aceasta, O, Dumnezeule, ca să fiu răzbunat în-
dată asupra filistenilor pentru cei doi ochi ai mei .
29 Şi Samson a apucat cei doi stâlpi din mijloc pe care stătea
casa şi de care era susţinută, pe unul cu mâna lui dreaptă şi
pe celălalt cu stânga lui .
30 Şi Samson a spus: Să mor împreună cu filistenii . Şi s-a ple-
cat cu toată puterea lui; şi casa a căzut peste domni şi peste
tot poporul care era în ea . Astfel că morţii pe care i-a ucis la
moartea sa au fost mai mulţi decât aceia pe care îi ucisese în
viaţa sa .
31 Atunci fraţii săi şi toată casa tatălui său au coborât şi l-au
luat  şi  l-au  urcat  şi  l-au  îngropat  între  Ţoreea  şi  Eştaol,  în
locul de îngropare al lui Manoah, tatăl său . Şi el judecase pe
Israel douăzeci de ani .

CApitoLuL 17

Mica .

ŞI  era  un  om  din  muntele  Efraim,  al  cărui  nume  era

2 Şi el i-a spus mamei sale: Cei o mie o sută de şekeli care ţi
s-au luat, despre care ai blestemat şi ai vorbit în auzul meu,
iată, argintul este la mine; eu l-am luat . Şi mama sa a spus:
Binecuvântat fii de DOMNUL, fiul meu .
3 Şi după ce a înapoiat cei o mie o sută de şekeli de argint
mamei  sale,  mama  sa  a  spus:  Am  dedicat,  în  întregime
DOMNULUI, argintul din mâna mea pentru fiul meu, pen-
tru a face un chip cioplit şi un chip turnat; acum de aceea ţi-l

voi înapoia .
4 Totuşi a înapoiat banii mamei sale; şi mama sa a luat două
sute de şekeli de argint şi i-a dat topitorului, care a făcut din
ei un chip cioplit şi un chip turnat, şi amândouă erau în casa
lui Mica .
5  Şi  bărbatul  Mica  avea  o  casă  de  dumnezei;  şi  a  făcut  un
efod şi terafimi şi l-a consacrat pe unul dintre copiii săi, care
a devenit preotul lui .
6 În zilele acelea nu era împărat în Israel, ci fiecare făcea ce
era drept în ochii săi .
7  ¶  Şi  era  un  tânăr  din  Betleemiuda,  din  familia  lui  Iuda,
care era levit şi locuia temporar acolo .
8 Şi omul a plecat din cetatea Betleemiuda, ca să locuiască
temporar unde ar putea găsi un loc, şi călătorind, a ajuns la
muntele Efraim, în casa lui Mica .
9 Şi Mica i-a spus: De unde vii? Iar el i-a spus: Sunt levit din
Betleemiuda  şi  merg  să  locuiesc  temporar  unde  aş  găsi  un
loc .
10 Şi Mica i-a spus: Locuieşte cu mine şi să îmi fii părinte şi
preot şi eu îţi voi da zece şekeli de argint pe an şi un rând de
haine şi merindele tale . Astfel levitul a intrat .
11 Şi levitul a fost mulţumit să locuiască cu omul acela; şi
tânărul i-a fost ca unul dintre fiii săi .
12 Şi Mica a consacrat pe levit; iar tânărul a devenit preotul
său şi a stat în casa lui Mica .
13 Atunci Mica a spus: Acum ştiu că DOMNUL îmi va face
bine, văzând că am un levit ca preot .

CApitoLuL 18

ÎN acele zile nu era împărat în Israel, şi în acele zile tribul

daniţilor îşi căuta o moştenire de locuit, pentru că până în
ziua aceea nu le căzuse toată moştenirea lor între triburile
lui Israel .
2 Şi copiii lui Dan au trimis din familia lor cinci bărbaţi din
ţinuturile lor, războinici viteji din Ţoreea şi din Eştaol, pen-
tru a spiona ţara şi să o cerceteze; şi le-au spus: Duceţi-vă,
cercetaţi ţara; şi când au ajuns la muntele Efraim, la casa lui
Mica, au găzduit acolo .
3 Când erau lângă casa lui Mica, au cunoscut vocea tânăru-
lui, levitul, şi s-au abătut pe acolo şi i-au spus: Cine te-a adus
aici? Şi ce faci tu în acest loc? Şi ce ai tu aici?
4 Şi el le-a spus: Astfel şi astfel s-a purtat Mica cu mine şi m-a
angajat şi eu sunt preotul lui .
5 Iar ei i-au spus: Cere sfat, te rugăm, de la Dumnezeu, ca să
ştim dacă va fi prosperă calea pe care mergem .
6  Şi  preotul  le-a  spus:  Duceţi-vă  în  pace,  calea  voastră,  pe
care mergeţi, este înaintea DOMNULUI .
7 ¶ Atunci cei cinci bărbaţi au plecat şi au venit la Lais şi au
văzut poporul care era în ea, cum locuiau fără grijă, după
felul sidonienilor, liniştiţi şi încrezători; şi nu era vreun ma-
gistrat în ţară, care să îi dea de ruşine în orice lucru; şi erau
departe de sidonieni şi nu aveau afaceri cu vreun om .
8 Şi au venit la fraţii lor, la Ţoreea şi Eştaol, iar fraţii lor le-au
zis: Ce spuneţi voi?
9 Iar ei au zis: Ridicaţi-vă, să ne urcăm împotriva lor, pentru
că am văzut ţara şi, iată, este foarte bună, iar voi staţi liniş-
tiţi? Nu vă leneviţi a merge şi a intra să stăpâniţi ţara .
10 Când mergeţi, veţi ajunge la un popor încrezător şi la o
ţară întinsă, pentru că Dumnezeu a dat-o în mâinile voas-
tre; un loc în care nu este lipsă de nimic din ceea ce este pe
pământ .
11  Şi  de  acolo,  din  Ţoreea  şi  Eştaol,  au  plecat  şase  sute  de

168

Judecători  19

bărbaţi din familia daniţilor, încinşi cu arme de război .
12  Şi  s-au  urcat  şi  au  tăbărât  la  Chiriat-Iearim  în  Iuda;  de
aceea au numit acel loc Mahane-Dan, până în ziua aceasta;
iată, este în spatele Chiriat-Iearimului .
13 Şi de acolo au trecut la muntele Efraim şi au ajuns până
la casa lui Mica .
14 ¶ Atunci cei cinci bărbaţi, care se duseseră să spioneze ţara
Lais, au răspuns şi au spus fraţilor lor: Ştiţi că în aceste case se
află un efod şi terafimi şi un chip cioplit şi un chip turnat? Şi
acum, luaţi aminte la ce aveţi de făcut .
15 Şi s-au abătut pe acolo şi au venit la casa tânărului, levitul,
la casa lui Mica şi l-au salutat .
16 Şi cei şase sute de bărbaţi încinşi cu armele lor de război,
care erau dintre copiii lui Dan, au stat la intrarea porţii .
17 Şi cei cinci bărbaţi, care merseseră să spioneze ţara, s-au
urcat, au intrat acolo şi au luat chipul cioplit şi efodul şi te-
rafimii şi chipul turnat; şi preotul stătea la intrarea porţii cu
cei şase sute de bărbaţi care erau încinşi cu arme de război .
18 Şi aceştia au intrat în casa lui Mica şi au luat chipul cioplit,
efodul şi terafimii şi chipul turnat . Atunci preotul le-a spus:
Ce faceţi?
19 Iar ei i-au spus: Taci, pune-ţi mâna la gură şi mergi cu noi
şi să ne fii părinte şi preot . Este mai bine pentru tine să fii
preot pentru casa unui singur om, sau să fii preot pentru un
trib şi o familie în Israel?
20 Şi inima preotului s-a bucurat şi a luat efodul şi terafimii
şi chipul cioplit şi a mers în mijlocul poporului .
21  Astfel  ei  s-au  întors  şi  au  plecat;  şi  au  pus  înaintea  lor
pruncii şi vitele şi bagajele .
22 Şi când erau la o distanţă bună de casa lui Mica, bărbaţii
care erau în casele de lângă casa lui Mica s-au adunat şi i-au
ajuns pe copiii lui Dan .
23 Şi au strigat la copiii lui Dan . Şi ei şi-au întors feţele şi i-au
spus lui Mica: Ce îţi este, că ai venit cu o astfel de ceată?
24 Şi el a spus: Mi-aţi luat dumnezeii, pe care i-am făcut, şi
pe preot şi aţi plecat, şi ce mai am eu? Şi ce este aceasta ce îmi
spuneţi: Ce îţi este?
25 Şi copiii lui Dan i-au spus: Să nu ţi se audă vocea printre
noi, ca nu cumva nişte oameni furioşi să vină peste voi şi să
îţi pierzi viaţa, împreună cu viaţa celor din casa ta .
26 Şi copiii lui Dan au mers pe drumul lor şi când Mica a
văzut că  erau prea puternici pentru el, s-a întors  şi a mers
acasă .
27 ¶ Şi au luat lucrurile, pe care le făcuse Mica, şi pe preotul
care era la el, şi au venit asupra Laisului, asupra unui popor
liniştit şi încrezător; şi i-au lovit cu ascuţişul sabiei şi au ars
cetatea cu foc .
28 Şi nu era nici un eliberator, pentru că aceasta era departe
de Sidon şi nu aveau afaceri cu vreun om; şi era în valea care
se află lângă Bet-Rehob . Şi au zidit o cetate şi au locuit în ea .
29 Şi au pus cetăţii numele Dan, după numele lui Dan, tatăl
lor,  care  i  se  născuse  lui  Israel;  totuşi,  mai  înainte  numele
cetăţii era Lais .
30 Şi copiii lui Dan au înălţat chipul cioplit; şi Ionatan, fiul
lui Gherşom, fiul lui Manase, el şi fiii săi au fost preoţii tri-
bului lui Dan până în ziua captivităţii ţării .
31 Şi şi-au înălţat chipul cioplit al lui Mica, pe care îl făcuse
el, în toate zilele cât a fost casa lui Dumnezeu în Şilo .

CApitoLuL 19

ŞI  s-a  întâmplat,  în  zilele  acelea  când  nu  era  împă-

rat  în  Israel,  că  era  un  levit,  care  locuia  temporar

într-o parte a muntelui Efraim, şi el şi-a luat o concubină din
Betleemiuda .
2 Şi concubina lui a curvit împotriva lui şi a plecat de la el
la casa tatălui ei, în Betleemiuda, şi a rămas acolo patru luni
întregi .
3 Şi soţul ei s-a ridicat şi a mers după ea, să îi vorbească pri-
eteneşte şi să o aducă înapoi, având pe servitorul lui cu el şi
doi măgari; şi ea l-a adus în casa tatălui ei; şi când tatăl fetei
l-a văzut, s-a bucurat să îl întâlnească .
4 Şi socrul său, tatăl fetei, l-a reţinut; iar el a rămas cu el trei
zile; astfel au mâncat şi au băut şi au găzduit acolo .
5 Şi s-a întâmplat, în ziua a patra când s-au trezit dis-de-di-
mineaţă, că el s-a ridicat să plece şi tatăl fetei a spus ginerelui
său:  Întăreşte-ţi  inima  cu  o  bucată  de  pâine  şi  după  aceea
mergeţi pe drumul vostru .
6 Şi s-au aşezat şi au mâncat şi au băut amândoi împreună,
fiindcă  tatăl  fetei  a  spus  bărbatului:  Fii  de  acord,  te  rog,  şi
rămâi toată noaptea şi să ţi se veselească inima .
7  Şi  când  bărbatul  s-a  ridicat  să  plece,  socrul  său  l-a  con-
strâns; de aceea el a găzduit din nou acolo .
8 Şi s-a trezit dis-de-dimineaţă în ziua a cincea ca să plece; şi
tatăl fetei a spus: Întăreşte-ţi inima, te rog . Şi au rămas până
după-amiază şi au mâncat amândoi .
9 Şi când bărbatul s-a ridicat să plece, el şi concubina lui şi
servitorul  său,  socrul  său,  tatăl  fetei,  i-a  spus:  Iată,  ziua  se
lasă spre seară; vă rog să rămâneţi toată noaptea; iată, ziua
se  apropie  de  sfârşit,  găzduieşte  aici,  ca  să  ţi  se  veselească
inima; şi mâine plecaţi de dimineaţă pe calea voastră, să te
duci acasă .
10  Dar  bărbatul  nu  a  dorit  să  rămână  acea  noapte,  ci  s-a
ridicat  şi  a  plecat  şi  a  ajuns  înaintea  Iebusului,  care  este
Ierusalimul; şi cu el erau doi măgari înşeuaţi, concubina lui
de asemenea fiind cu el .
11 Şi când erau lângă Iebus, ziua trecuse de mult; şi servito-
rul a spus stăpânului său: Vino, te rog, să ne abatem în aceas-
tă cetate a iebusiţilor şi să găzduim în ea .
12 Şi stăpânul său i-a spus: Nu ne vom abate pe aici în ceta-
tea unui străin, care nu este a copiilor lui Israel; vom trece
la Ghibea .
13 Şi a spus servitorului său: Vino şi să ne apropiem de unul
din aceste locuri pentru a găzdui toată noaptea în Ghibea,
sau în Rama .
14 Şi au trecut şi au mers pe calea lor; şi soarele a apus asupra
lor pe când erau lângă Ghibea, care aparţine lui Beniamin .
15 Şi s-au abătut acolo, pentru a intra şi a găzdui în Ghibea;
şi când a intrat, s-a aşezat jos într-o stradă a cetăţii, fiindcă
nimeni nu i-a primit în casa lui, ca să găzduiască .
16 ¶ Şi, iată, un om bătrân venea de la lucrul său de la câmp,
seara, care era de asemenea din muntele Efraim, şi el locuia
temporar în Ghibea; dar oamenii locului erau beniamiţi .
17 Şi când şi-a ridicat ochii, a văzut pe bărbatul călător în
strada  cetăţii;  şi  bătrânul  a  spus:  Unde  te  duci  şi  de  unde
vii?
18 Iar el i-a spus: Noi trecem din Betleemiuda spre latura mai
îndepărtată a muntelui Efraim; de acolo sunt eu; şi am mers
la  Betleemiuda,  dar  acum  merg  la  casa  DOMNULUI;  şi  nu
este nimeni să mă primească în casă .
19 Noi avem deopotrivă paie şi nutreţ pentru măgarii noştri;
şi este pâine şi vin de asemenea pentru mine şi pentru roaba
ta şi pentru tânărul care este cu servitorii tăi, nu este lipsă
de nimic .
20  Şi  bătrânul  a  spus:  Pace  fie  cu  tine;  totuşi,  să  fie  toate

169

Judecători  20

nevoile tale asupra mea; numai nu găzduiţi în stradă .
21 Astfel l-a adus în casa lui şi a dat nutreţ măgarilor; şi şi-au
spălat picioarele şi au mâncat şi au băut .
22  ¶  Şi  pe  când  îşi  veseleau  inimile,  iată,  bărbaţii  cetăţii,
anumiţi fii ai lui Belial, au înconjurat casa şi au bătut la uşă;
şi au vorbit bătrânului, stăpânul casei, spunând: Scoate afară
pe bărbatul care a intrat în casa ta, ca să îl cunoaştem .
23  Şi  bărbatul,  stăpânul  casei,  a  ieşit  la  ei  şi  le-a  spus:  Nu,
fraţii mei, nu, vă rog, nu vă purtaţi atât de stricat; văzând că
acest bărbat a intrat în casa mea, nu faceţi această nebunie .
24 Iată, aici este fiica mea, o fecioară şi concubina lui; pe ele
le  voi  aduce  acum  afară,  şi  umiliţi-le  şi  faceţi  cu  ele  ce  vi
se pare bine; dar acestui bărbat nu faceţi un astfel de lucru
nemernic .
25  Dar  bărbaţii  nu  au  dorit  să  îi  dea  ascultare;  astfel,  băr-
batul a luat pe concubina sa şi a scos-o afară la ei; şi ei au
cunoscut-o şi au abuzat-o toată noaptea până dimineaţa; şi
când se ivea dimineaţa, au lăsat-o să plece .
26  Atunci  femeia  a  venit  către  ziuă  şi  a  căzut  la  uşa  casei
omului, unde era domnul ei, până s-a luminat .
27 Şi domnul ei s-a ridicat dimineaţa şi a deschis uşile casei
şi a ieşit afară să meargă pe calea sa; şi, iată, femeia, concubi-
na sa, era căzută la uşa casei şi mâinile ei erau pe prag .
28 Şi el i-a spus: Sus şi să mergem . Dar nimeni nu a răspuns .
Atunci bărbatul a pus-o pe un măgar şi bărbatul s-a ridicat
şi s-a dus spre locul său .
29 Şi când a ajuns acasă, a luat un cuţit şi a apucat pe concu-
bina sa şi a împărţit-o, după oasele ei, în douăsprezece bucăţi
şi a trimis-o în toate ţinuturile lui Israel .
30 Şi a fost astfel, că toţi cei care au văzut au spus: Nu a mai
fost o astfel de faptă şi nici nu s-a mai văzut din ziua când co-
piii lui Israel au ieşit din ţara Egiptului până în ziua aceasta;
gândiţi-vă la aceasta, sfătuiţi-vă şi vorbiţi .

CApitoLuL 20

ATUNCI  toţi  copiii  lui  Israel  au  ieşit  şi  adunarea  s-a

strâns ca un singur om, de la Dan până la Beer-Şeba, cu

ţara Galaadului, la DOMNUL la Miţpa .
2 Şi mai marii întregului popor, din toate triburile lui Israel,
s-au prezentat în adunarea poporului lui Dumnezeu, patru
sute de mii de oameni pedeştri care scoteau sabia .
3 (Şi copiii lui Beniamin au auzit că copiii lui Israel s-au ur-
cat  la  Miţpa .)  Atunci  copiii  lui  Israel  au  spus:  Spuneţi-ne,
cum a fost această stricăciune?
4 Şi levitul, soţul femeii care fusese ucisă, a răspuns şi a zis:
Sosisem la Ghibea, care aparţine lui Beniamin, eu şi concu-
bina mea, ca să găzduiesc .
5 Şi bărbaţii din Ghibea s-au ridicat împotriva mea şi noap-
tea au înconjurat de jur împrejur casa, din cauza mea, şi s-au
gândit să mă ucidă; şi au forţat-o pe concubina mea, încât a
murit .
6 Şi am luat pe concubina mea şi am tăiat-o în bucăţi şi am
trimis-o în tot ţinutul moştenirii lui Israel; fiindcă au lucrat
o viclenie şi o nebunie în Israel .
7 Iată, voi sunteţi toţi copii ai lui Israel, daţi-vă aici părerea
şi sfatul .
8 Şi tot poporul s-a ridicat ca un singur om, spunând: Nici
unul dintre noi nu vom merge la cortul său şi nici unul dintre
noi nu se va întoarce la casa lui .
9 Ci acum, acesta va fi lucrul pe care îl vom face cu Ghibea:
ne vom urca împotriva ei prin sorţ .
10 Şi vom lua zece bărbaţi din o sută din toate triburile lui

Israel şi o sută din o mie şi o mie din zece mii, ca să aducă
merinde pentru popor, ca să le facă, după ce ajung în Ghibea
lui Beniamin, conform cu toată nebunia pe care au lucrat-o
în Israel .
11 Astfel, toţi bărbaţii lui Israel s-au adunat împotriva cetă-
ţii, uniţi ca un singur om .
12 ¶ Şi triburile lui Israel au trimis oameni la tot tribul lui
Beniamin, spunând: Ce stricăciune este aceasta care s-a fă-
cut între voi?
13 Şi acum, daţi-ne pe bărbaţii aceia, pe copiii lui Belial, care
sunt în Ghibea, ca să îi dăm la moarte şi să îndepărtăm răul
din Israel . Dar copiii lui Beniamin au refuzat să dea asculta-
re vocii fraţilor lor, copiii lui Israel .
14 Ci copiii lui Beniamin s-au adunat din cetăţi la Ghibea, ca
să iasă la bătălie cu copiii lui Israel .
15 Şi copiii lui Beniamin din cetăţi au fost număraţi, în acel
timp, douăzeci şi şase de mii de bărbaţi care scoteau sabia,
în afară de locuitorii din Ghibea, care au fost număraţi şapte
sute de bărbaţi aleşi .
16 În tot acest popor erau şapte sute de bărbaţi aleşi, stân-
gaci, fiecare putea să tragă pietre cu praştia într-un fir de păr
şi să nu de a greş .
17 Şi bărbaţii din Israel au fost număraţi în afară de Beniamin,
patru sute de mii de bărbaţi care scoteau sabia, toţi aceştia
erau bărbaţi de război .
18 ¶ Şi copiii lui Israel s-au ridicat şi s-au urcat la casa lui
Dumnezeu şi au cerut sfat de la Dumnezeu şi au spus: Care
dintre noi să se urce cel dintâi la bătălia împotriva copiilor
lui Beniamin? Şi DOMNUL a spus: Iuda să se urce întâi .
19 Şi copiii lui Israel s-au sculat dimineaţa şi au aşezat tabăra
împotriva Ghibei .
20  Şi  bărbaţii  lui  Israel  au  ieşit  la  bătălie  împotriva  lui
Beniamin; şi bărbaţii lui Israel s-au desfăşurat să lupte îm-
potriva lor, la Ghibea .
21 Şi copiii lui Beniamin au ieşit din Ghibea şi au culcat la
pământ  dintre  israeliţi,  în  ziua  aceea,  douăzeci  şi  două  de
mii de bărbaţi .
22 Şi poporul, bărbaţii lui Israel, s-au încurajat şi din nou s-au
desfăşurat în locul în care se desfăşuraseră în ziua întâi .
23  (Şi  copiii  lui  Israel  s-au  urcat  şi  au  plâns  înaintea
DOMNULUI  până  seara;  şi  au  cerut  sfat  de  la  DOMNUL,
spunând:  Să  mă  mai  urc  la  bătălie  împotriva  copiilor  lui
Beniamin, fratele meu? Şi DOMNUL a spus: Urcă-te împo-
triva lui .)
24 Şi copiii lui Israel s-au apropiat a doua zi împotriva copi-
ilor lui Beniamin .
25 Şi Beniamin a ieşit împotriva lor din Ghibea a doua zi şi
din nou au culcat la pământ dintre copiii lui Israel, optspre-
zece mii de bărbaţi; toţi aceştia scoteau sabia .
26 ¶ Atunci toţi copiii lui Israel şi tot poporul s-au urcat şi au
venit la casa lui Dumnezeu şi au plâns şi au şezut acolo îna-
intea DOMNULUI şi au postit în ziua aceea până seara şi au
oferit ofrande arse şi ofrande de pace înaintea DOMNULUI .
27 Şi copiii lui Israel au întrebat pe DOMNUL, (deoarece chi-
votul legământului lui Dumnezeu era acolo în acele zile,
28 Şi Fineas, fiul lui Eleazar, fiul lui Aaron, stătea înaintea lui
în acele zile), spunând: Să mai ies încă la bătălie împotriva
fiilor lui Beniamin, fratele meu, sau să încetez? Şi DOMNUL
a spus: Urcă-te; pentru că mâine îi voi da în mâna ta .
29 Şi Israel a pus pânditori în jurul Ghibei .
30 Şi, în a treia zi, copiii lui Israel s-au urcat împotriva fiilor
lui  Beniamin  şi  s-au  desfăşurat  împotriva  Ghibei,  ca  şi  în

170

Judecători  21

celelalte dăţi .
31 Şi copiii lui Beniamin au ieşit împotriva poporului şi au
fost atraşi departe de cetate; şi au început să lovească în po-
por şi să ucidă, cam treizeci de bărbaţi din Israel, ca şi în ce-
lelalte dăţi, pe drumurile mari, dintre care unul duce la casa
lui Dumnezeu, iar altul la Ghibea în câmpie .
32  Şi  copiii  lui  Beniamin  au  spus:  Sunt  doborâţi  înaintea
noastră ca şi întâia dată . Dar copiii lui Israel au spus: Să fu-
gim şi să îi atragem departe de cetate, la drumurile mari .
33 Şi toţi bărbaţii lui Israel s-au ridicat din locul lor şi s-au
desfăşurat la Baal-Tamar; şi pânditorii lui Israel au ieşit din
locul lor, din pajiştile Ghibei .
34 Şi au venit împotriva Ghibei zece mii de bărbaţi aleşi din
tot Israelul şi bătălia a fost grea, dar ei nu ştiau că răul era
aproape de ei .
35 Şi DOMNUL a lovit pe Beniamin înaintea lui Israel; şi co-
piii lui Israel au culcat la pământ dintre beniamiţi în acea zi
douăzeci şi cinci de mii o sută de bărbaţi; toţi aceştia scoteau
sabia .
36 Astfel, copiii lui Beniamin au văzut că erau doborâţi; fi-
indcă bărbaţii lui Israel au făcut loc beniamiţilor, pentru că
se încredeau în pânditorii pe care îi puseseră lângă Ghibea .
37 Şi pânditorii s-au grăbit şi s-au năpustit asupra Ghibei; şi
pânditorii s-au apropiat şi au lovit toată cetatea cu ascuţişul
sabiei .
38 Acum, era un semn anumit între bărbaţii lui Israel şi pân-
ditori, ca să înalţe o mare flacără cu fum din cetate .
39  Şi  după  ce  bărbaţii  lui  Israel  se  retrăseseră  din  bătălie,
Beniamin  a  început  să  lovească  şi  să  ucidă  dintre  bărbaţii
lui Israel cam treizeci de persoane, pentru că au spus: Într-
adevăr sunt doborâţi dinaintea noastră, ca în prima luptă .
40 Dar când flacăra a început să se ridice din cetate ca un
stâlp de fum, beniamiţii au privit înapoia lor şi, iată, flacăra
cetăţii se înălţa la cer .
41 Şi când bărbaţii lui Israel s-au întors din nou, bărbaţii lui
Beniamin au fost uimiţi, pentru că au văzut că răul venise
peste ei .
42 De aceea şi-au întors spatele dinaintea bărbaţilor lui Israel
spre calea pustiei, dar bătălia i-a ajuns; şi pe cei care ieşeau
din cetăţi i-au culcat la pământ în mijlocul lor .
43 Astfel i-au înconjurat pe beniamiţi, de jur împrejur, şi i-au
urmărit şi i-au călcat cu uşurinţă până spre Ghibea, înspre
răsăritul soarelui .
44 Şi au căzut din Beniamin optsprezece mii de bărbaţi, toţi
aceştia erau războinici viteji .
45  Şi  s-au  întors  şi  au  fugit  spre  pustie  la  stânca  Rimon  şi
israeliţii au strâns dintre ei cinci mii de bărbaţi la drumurile
mari şi i-au urmărit îndeaproape până la Ghideom şi au ucis
două mii de bărbaţi dintre ei .
46 Astfel că toţi cei care au căzut în acea zi din Beniamin au
fost  douăzeci  şi  cinci  de  mii  de  bărbaţi  care  scoteau  sabia;
toţi aceştia erau războinici viteji .
47 Dar şase sute de bărbaţi s-au întors şi au fugit în pustie la
stânca Rimon şi au rămas la stânca Rimon patru luni .
48 Şi bărbaţii lui Israel s-au întors din nou peste copiii lui
Beniamin şi i-au lovit cu ascuţişul sabiei, precum şi pe oa-
menii din fiecare cetate şi animalele şi tot ce venea la mână;
de asemenea au dat foc tuturor cetăţilor la care au ajuns .

CApitoLuL 21

ŞI bărbaţii lui Israel juraseră în Miţpa, spunând: Nici unul

dintre noi nu va da pe fiica sa de soţie, lui Beniamin .

2 Şi poporul a venit la casa lui Dumnezeu şi a rămas acolo
până seara înaintea lui Dumnezeu; şi şi-au ridicat vocile şi
au plâns mult,
3  Şi  au  spus:  O,  DOAMNE  Dumnezeul  lui  Israel,  de  ce  s-a
întâmplat aceasta în Israel, ca să lipsească astăzi un trib din
Israel?
4 Şi s-a întâmplat a doua zi că poporul s-a sculat devreme şi
a zidit acolo un altar şi au oferit ofrande arse şi ofrande de
pace .
5 Şi copiii lui Israel au spus: Cine dintre toate triburile lui
Israel nu s-a urcat cu adunarea înaintea DOMNULUI? Pentru
că făcuseră un mare jurământ referitor la cel care nu s-a ur-
cat la DOMNUL la Miţpa, spunând: Cu siguranţă va fi dat la
moarte .
6 Şi copiii lui Israel s-au pocăit pentru Beniamin, fratele lor,
şi au spus: Un trib este stârpit din Israel astăzi .
7 Cum să facem rost de soţii pentru cei care rămân, văzând
că am jurat pe DOMNUL că nu le vom da dintre fiicele noas-
tre, de soţii?
8 Şi au spus: Care dintre triburile lui Israel nu s-a urcat la
Miţpa la  DOMNUL? Şi, iată, nimeni nu venise la tabără, la
adunare, din Iabes-Galaad .
9 Fiindcă poporul a fost numărat şi, iată, nu era acolo nimeni
dintre locuitorii Iabes-Galaadului .
10 Şi adunarea a trimis acolo douăsprezece mii de oameni
dintre cei mai viteji şi le-au poruncit, spunând: Duceţi-vă şi
loviţi cu ascuţişul sabiei pe locuitorii din Iabes-Galaad îm-
preună cu femei şi copii .
11 Şi acesta este lucrul pe care să îl faceţi: Să nimiciţi cu de-
săvârşire orice parte bărbătească şi pe orice femeie care s-a
culcat cu bărbat .
12 Şi au găsit printre locuitorii din Iabes-Galaad patru sute
de fecioare tinere, care nu cunoscuseră bărbat şi care nu s-au
culcat  cu  parte  bărbătească;  şi  le-au  adus  în  tabără  la  Şilo,
care este în ţara Canaanului .
13 Şi întreaga adunare a trimis pe câţiva să vorbească copi-
ilor lui Beniamin, care erau la stânca Rimon şi să îi cheme
paşnic .
14 Şi Beniamin s-a întors în acel timp şi ei le-au dat de soţii pe
acelea pe care le-au lăsat vii dintre femeile Iabes-Galaadului;
şi totuşi nu le ajungeau .
15  Şi  poporului  s-a  pocăit  pentru  Beniamin,  pentru  că
DOMNUL făcuse o spărtură în triburile lui Israel .
16 ¶ Atunci bătrânii adunării au spus: Cum să facem rost de
soţii pentru cei care rămân, văzând că femeile au fost nimi-
cite din Beniamin?
17 Şi au spus: Trebuie să fie o moştenire pentru cei scăpaţi
din Beniamin, să nu fie nimicit un trib din Israel .
18 Totuşi, nu putem să le dăm soţii dintre fiicele noastre, căci
copiii lui Israel au jurat, spunând: Blestemat fie cel care dă o
soţie lui Beniamin .
19 Atunci au spus: Iată, este o sărbătoare anuală a DOMNULUI
în Şilo, într-un loc care este spre nord de Betel, spre est de
drumul mare care urcă de la Betel la Sihem, şi spre sud de
Lebona .
20  De  aceea  au  poruncit  copiilor  lui  Beniamin,  spunând:
Duceţi-vă şi pândiţi în vii;
21  Şi  vedeţi  şi,  iată,  dacă  fetele  din  Şilo  ies  să  danseze  cu
dansuri, atunci ieşiţi dintre vii şi fiecare bărbat să îşi prin-
dă o soţie dintre fiicele din Şilo şi apoi duceţi-vă în ţara lui
Beniamin .
22 Şi dacă taţii lor sau fraţii lor vor veni la noi să se plângă,

171

Rut  21

atunci le vom spune: Fiţi binevoitori cu ei din cauza noastră;
fiindcă în război nu i-am păstrat fiecărui bărbat soţia; pen-
tru că nu voi le-aţi dat, ca să fiţi vinovaţi .
23 Şi copiii lui Beniamin au făcut astfel şi şi-au prins soţii,
conform  numărului  lor,  dintre  cele  care  dansau,  pe  care
le-au prins; şi au mers şi s-au întors la moştenirea lor şi au

reparat cetăţile şi au locuit în ele .
24 Şi copiii lui Israel au plecat de acolo în timpul acela, fieca-
re om la tribul său şi la familia sa, şi au ieşit de acolo fiecare
la moştenirea sa .
25 În acele zile nu era împărat în Israel; fiecare om făcea ceea
ce era drept în ochii săi .

… Rut …

Capitolul 1

ŞI s-a întâmplat, în zilele când judecătorii conduceau, că era

o foamete în ţară . Şi un anumit bărbat din Betleemiuda
a mers să locuiască temporar în ţara Moabului, el şi soţia lui
şi cei doi fii ai lui .
2  Şi  numele  bărbatului  era  Elimelec  şi  numele  soţiei  lui,
Naomi, şi numele celor doi fii ai lui erau Mahlon şi Chilion,
efratiţi din Betleemiuda . Şi au venit în ţara Moabului şi au
rămas acolo .
3 Şi Elimelec, soţul lui Naomi, a murit; şi ea a fost lăsată cu
cei doi fii ai ei .
4 Şi ei şi-au luat soţii dintre femeile Moabului, numele une-
ia era Orpa şi numele celeilalte, Rut; şi au locuit acolo cam
zece ani .
5  Şi  Mahlon  şi  Chilion  au  murit  de  asemenea  amândoi;  şi
femeia a fost lăsată fără cei doi fii ai ei şi fără soţul ei .
6 ¶ Atunci s-a ridicat cu nurorile ei să se întoarcă din ţara
Moabului;  fiindcă  auzise  în  ţara  Moabului  cum  DOMNUL
cercetase pe poporul său, dându-le pâine .
7 De aceea a ieşit din locul unde era, împreună cu cele două
nurori; şi au plecat pe cale să se întoarcă în ţara lui Iuda .
8 Şi Naomi le-a spus celor două nurori ale ei: Duceţi-vă, în-
toarceţi-vă fiecare la casa mamei sale, DOMNUL să se poar-
te bine cu voi, precum şi voi v-aţi purtat cu cei morţi şi cu
mine .
9 DOMNUL să vă dea să găsiţi odihnă, fiecare în casa soţului
ei . Apoi le-a sărutat; iar ele şi-au ridicat vocea şi au plâns .
10 Şi i-au spus: Ne vom întoarce negreşit cu tine la poporul
tău .
11 Iar Naomi a spus: Întoarceţi-vă, fiicele mele, de ce să mer-
geţi cu mine? Mai sunt încă fii în pântecele meu ca să fie soţii
voştri?
12 Întoarceţi-vă, fiicele mele, duceţi-vă; fiindcă sunt prea bă-
trână să am soţ . Dacă aş spune: Am speranţă, dacă aş avea
un soţ chiar în această noapte şi de asemenea aş naşte fii,
13 Aţi aştepta pentru ei până când ar fi mari? Aţi sta pen-
tru ei fără a avea soţi? Nu, fiicele mele; fiindcă sunt mâhnită
mult pentru voi, pentru că mâna lui Dumnezeu a ieşit îm-
potriva mea .
14  Şi  ele  şi-au  ridicat  vocea  şi  au  plâns  din  nou;  şi  Orpa  a

sărutat pe soacra ei, dar Rut s-a lipit de ea .
15  Şi  a  spus:  Iată,  cumnata  ta  s-a  întors  la  poporul  ei  şi  la
dumnezeii ei; întoarce-te şi tu după cumnata ta .
16 Şi Rut a spus: Nu mă ruga să te părăsesc, sau să mă întorc
şi să nu te urmez, fiindcă oriunde mergi, voi merge şi eu; şi
unde găzduieşti tu, voi găzdui şi eu; poporul tău va fi popo-
rul meu, şi Dumnezeul tău, Dumnezeul meu .
17  Unde  mori  tu,  voi  muri  şi  eu,  şi  acolo  voi  fi  îngropată;
astfel să îmi facă DOMNUL, şi de asemenea mai mult, dacă
altceva decât moartea ne-ar despărţi .
18  Când  a  văzut  că  era  hotărâtă  să  meargă  cu  ea,  atunci  a
încetat să îi mai vorbească .
19 ¶ Astfel ele două au mers până au ajuns la Betleem . Şi s-a
întâmplat, când au ajuns la Betleem, că toată cetatea s-a pus
în mişcare în jurul lor; iar ei au spus: Este aceasta Naomi?
20 Şi ea le-a spus: Nu mă numiţi Naomi, numiţi-mă Mara,
fiindcă Cel Atotputernic s-a purtat foarte amar cu mine .
21 Am plecat plină, şi DOMNUL m-a adus înapoi acasă de-
şartă; de ce mă numiţi Naomi, văzând că DOMNUL a mărtu-
risit împotriva mea, şi Cel Atotputernic m-a chinuit?
22  Astfel  s-a  întors  Naomi,  şi  cu  ea,  Rut  moabita,  nora  ei,
care a venit din ţara Moabului; şi au ajuns la Betleem la înce-
putul secerişului orzului .

CApitoLuL 2

ŞI Naomi avea o rudă a soţului ei, un bărbat puternic în

bogăţie din familia lui Elimelec, şi numele lui era Boaz .
2 Şi Rut moabita i-a spus lui Naomi: Lasă-mă acum să merg
la câmp şi să culeg spice de grâne în urma aceluia în ochii
căruia voi găsi har . Iar ea i-a spus: Du-te, fiica mea .
3 Şi a mers şi a ajuns şi a cules în câmp după secerători; şi
soarta ei a fost să ajungă la o parte a câmpului aparţinând lui
Boaz, care era dintre rudele lui Elimelec .
4  Şi,  iată,  Boaz  a  venit  de  la  Betleem  şi  a  spus  secerători-
lor: DOMNUL fie cu voi . Iar ei i-au răspuns: DOMNUL să te
binecuvânteze .
5 Atunci Boaz a spus servitorului său, care a fost pus peste
secerători: A cui este tânăra aceasta?
6 Şi servitorul care a fost pus peste secerători a răspuns şi a
zis: Aceasta este tânăra moabită care s-a întors cu Naomi din

172

Rut  4

ţara Moabului .
7 Şi ea a spus: Te rog, lasă-mă să culeg şi să adun printre sno-
pi în urma secerătorilor; astfel a venit şi continuă de dimi-
neaţă până acum şi a stat numai puţin în casă .
8  Atunci  Boaz  i-a  spus  lui  Rut:  Nu  ai  auzit  fiica  mea?  Nu
merge să culegi în alt câmp, nici nu pleca de aici, ci rămâi
aici lângă servitoarele mele .
9 Ochii tăi să fie peste câmpul pe care îl seceră, şi urmea-
ză-le;  nu  am  poruncit  eu  tinerilor  să  nu  se  atingă  de  tine?
Şi când eşti însetată du-te la vase şi bea din ceea ce au scos
tinerii .
10  Atunci  ea  a  căzut  cu  faţa  ei  la  pământ  şi  s-a  prosternat
şi i-a spus: De ce am găsit har în ochii tăi, încât să mă iei în
considerare pe mine, o străină?
11 Şi Boaz a răspuns şi i-a zis: Mi s-a arătat pe deplin, tot ce
ai făcut pentru soacra ta de la moartea soţului tău; şi cum ai
lăsat pe tatăl tău şi pe mama ta şi ţara naşterii tale şi ai venit
la un popor pe care nu l-ai cunoscut până acum .
12 DOMNUL să răsplătească lucrul tău şi o răsplată deplină
să îţi fie dată de DOMNUL Dumnezeul lui Israel, sub ale că-
rui aripi ai venit să te încrezi .
13 Atunci ea a spus: Lasă-mă să găsesc favoare în ochii tăi,
domnul  meu,  fiindcă  m-ai  mângâiat  şi  pentru  că  ai  vorbit
prietenos roabei tale, cu toate că nu sunt ca una dintre roa-
bele tale .
14 Şi Boaz i-a spus: La timpul mesei să vii aici şi să mănânci
din pâine şi să înmoi bucăţica ta în oţet . Şi ea a şezut lângă
secerători; şi el i-a întins grâne prăjite şi ea a mâncat şi s-a
săturat şi a plecat .
15 Şi când s-a ridicat să culeagă, Boaz a poruncit tinerilor
săi, spunând: Lăsaţi-o să culeagă chiar printre snopi şi nu o
ocărâţi!
16 Şi de asemenea lăsaţi să cadă intenţionat câteva din mă-
nunchiuri  pentru  ea  şi  lăsaţi-le  ca  ea  să  le  culeagă  şi  nu  o
mustraţi!
17 ¶ Astfel ea a cules în câmp până seara şi a bătut ce a cules;
şi a fost cam o efă de orz .
18 Şi l-a ridicat şi a mers în cetate şi soacra ei a văzut ce a cu-
les; şi a adus şi i-a dat ce a pus deoparte după ce s-a săturat .
19 Şi soacra ei i-a spus: Unde ai cules astăzi? Şi unde ai lu-
crat? Binecuvântat fie cel care te-a luat în considerare . Şi ea a
arătat soacrei sale cu cine a lucrat şi a spus: Numele omului
la care am lucrat astăzi este Boaz .
20  Şi  Naomi  a  spus  nurorii  sale:  Binecuvântat  fie  el  de
DOMNUL, care nu şi-a oprit bunătatea faţă de cei vii şi faţă
de  cei  morţi .  Şi  Naomi  i-a  spus:  Acest  bărbat  ne  este  rudă
apropiată,  unul  dintre  cei  care  au  dreptul  răscumpărării
noastre .
21 Şi Rut moabita a spus: El de asemenea mi-a spus: Să te ţii
aproape de tinerii mei, până vor fi terminat tot secerişului
meu .
22 Şi Naomi i-a spus lui Rut, nora sa:  Este bine, fiica mea,
că ieşi cu tinerele lui, ca alţii să nu te întâlnească într-un alt
câmp .
23  Astfel  ea  a  stat  aproape  de  tinerele  lui  Boaz  să  culeagă
până la sfârşitul secerişului orzului şi al secerişului grâului;
şi a locuit cu soacra ei .

CApitoLuL 3

ATUNCI Naomi, soacra ei, i-a spus: Fiica mea, să nu caut

odihnă pentru tine, ca să îţi fie bine?

2  Şi  acum,  nu  este  Boaz  din  neamul  nostru,  cu  ale  cărui

tinere ai fost? Iată, deseară el vântură orzul în arie .
3 De aceea spală-te şi unge-te şi pune -ţi haina pe tine şi co-
boară-te la arie, dar nu te face cunoscută bărbatului, până va
fi terminat de mâncat şi de băut .
4 Şi aşa va fi, când se culcă, însemnează locul unde se culcă
şi intră şi dezveleşte-i picioarele şi culcă-te; iar el îţi va spune
ce să faci .
5 Iar Rut i-a spus: Voi face tot ce îmi spui .
6 ¶ Şi a coborât la arie şi a făcut conform cu tot ce i-a porun-
cit soacra ei .
7 Şi după ce Boaz a mâncat şi a băut şi inima lui era veselă,
a mers să se culce la capătul stogului de grâne; şi ea a venit
încet şi i-a dezvelit picioarele şi s-a întins .
8 Şi s-a întâmplat, la miezul nopţii, că bărbatul s-a speriat şi
s-a întors; şi, iată, o femeie întinsă la picioarele lui .
9 Şi el a spus: Cine eşti? Iar ea a răspuns: Eu sunt Rut, roaba
ta, de aceea întinde -ţi învelitoarea peste roaba ta, pentru că
eşti răscumpărătorul meu .
10 Iar el a spus: Binecuvântată fii de DOMNUL, fiica mea, fi-
indcă ai arătat mai multă bunătate la sfârşit decât la început,
deoarece nu te-ai dus după tineri, fie săraci, fie bogaţi .
11 Şi acum, fiica mea, nu te teme, îţi voi face tot ceea ce ceri,
fiindcă  toată  cetatea  poporului  meu  ştie  că  eşti  o  femeie
virtuoasă .
12 Şi acum este adevărat că eu sunt răscumpărătorul tău; to-
tuşi, este un răscumpărător mai aproape decât mine .
13 Rămâi în această noapte şi dimineaţă va fi aşa, dacă te va
răscumpăra, bine; să te răscumpere; dar dacă nu voieşte să te
răscumpere, atunci te voi răscumpăra eu, precum DOMNUL
trăieşte; întinde-te până dimineaţa .
14 ¶ Şi ea s-a întins la picioarele lui până dimineaţa; şi ea s-a
ridicat înainte de a se putea cunoaşte unul pe altul . Iar el a
spus: Să nu se ştie că o femeie a venit în arie .
15 Şi a mai spus: Adu voalul pe care îl ai pe tine şi ţine-l . Şi
când ea l-a ţinut, el i-a măsurat şase măsuri de orz şi le-a aşe-
zat pe ea; şi ea a mers în cetate .
16 Şi când a venit la soacra ei, Naomi a spus: Cine eşti tu, fiica
mea? Iar Rut i-a spus tot ce i-a făcut acel bărbat .
17 Şi a zis: Mi-a dat aceste şase măsuri de orz, fiindcă mi-a
spus: Nu merge la soacra ta cu mâna goală .
18 Atunci ea a zis: Stai liniştită, fiica mea, până ce cunoşti
cum  se  va  termina  acest  lucru,  fiindcă  bărbatul  nu  se  va
odihni până ce nu va fi terminat acest lucru astăzi .

CApitoLuL 4

ATUNCI  Boaz  a  urcat  la  poartă  şi  s-a  aşezat  acolo;  şi,

iată, răscumpărătorul, de care vorbise Boaz, a trecut pe
acolo; şi i-a spus: Tu, cutare, abate-te şi aşează-te aici . Şi s-a
abătut şi s-a aşezat .
2  Şi  a  luat  zece  bărbaţi  dintre  bătrânii  cetăţii  şi  a  spus:
Aşezaţi-vă aici . Şi s-au aşezat .
3 Şi i-a spus răscumpărătorului: Naomi, care a ieşit din ţara
Moabului, vinde o parcelă de pământ, care a fost a fratelui
nostru Elimelec .
4 Şi m-am gândit să te înştiinţez, spunând: Cumpăr-o înain-
tea locuitorilor de aici şi înaintea bătrânilor poporului meu .
Dacă o răscumperi, răscumpăr-o; iar dacă nu o răscumperi,
spune-mi ca să ştiu, fiindcă în afară de tine nu este altul care
să  o  răscumpere  şi  după  tine  sunt  eu .  Iar  el  a  spus:  O  voi
răscumpăra .
5 Atunci Boaz a spus: În ziua în care cumperi câmpul din
mâna lui Naomi, trebuie să îl cumperi de asemenea şi de la

173

Rut  1

Rut moabita, soţia mortului, pentru a ridica numele mortu-
lui peste moştenirea lui .
6 Iar răscumpărătorul a spus: Nu îl pot răscumpăra pentru
mine,  ca  nu  cumva  să  stric  moştenirea  mea,  răscumpără
dreptul meu pentru tine, fiindcă eu nu îl pot răscumpăra .
7 Acum, acesta era obiceiul în acel timp în Israel, referitor la
răscumpărare şi schimb, pentru a confirma toate lucrurile:
un bărbat îşi scotea sandala şi o dădea vecinului său şi aceas-
ta era o mărturie în Israel .
8  De  aceea  răscumpărătorul  i-a  spus  lui  Boaz:  Cumpără-l
pentru tine . Astfel şi-a scos sandala .
9 ¶ Şi Boaz a spus bătrânilor şi întregului popor: Voi sunteţi
martori astăzi, că am cumpărat tot ce a fost a lui Elimelec
şi  tot  ce  a  fost  a  lui  Chilion  şi  a  lui  Mahlon,  din  mâna  lui
Naomi .
10 Mai mult, pe Rut moabita, soţia lui Mahlon, am cumpă-
rat-o să fie soţia mea, pentru a ridica numele mortului peste
moştenirea lui, pentru ca numele mortului să nu fie stârpit
dintre fraţii săi şi de la poarta locului său; voi sunteţi mar-
tori astăzi .
11 Şi toţi oamenii care au fost la poartă, şi bătrânii, au spus:
Suntem martori . DOMNUL să facă pe femeia care a intrat în
casa ta, ca pe Rahela şi ca pe Lea, care au ridicat, amândo-
uă, casa lui Israel, şi fă ce este demn în Efrata şi fii faimos în
Betleem;

12  Şi  să  fie  casa  ta  ca  şi  casa  lui  Farez,  pe  care  l-a  născut
Tamar  lui  Iuda,  din  sămânţa  pe  care  DOMNUL  ţi-o  va  da
din această tânără .
13 ¶ Astfel că Boaz a luat-o pe Rut, şi ea a fost soţia lui; şi
când a intrat la ea, DOMNUL i-a dat să rămână însărcinată
şi a născut un fiu .
14 Şi femeile i-au spus lui Naomi: Binecuvântat fie DOMNUL,
care nu te-a lăsat astăzi fără un răscumpărător, ca numele lui
să fie faimos în Israel .
15 Şi el îţi va fi un restaurator al vieţii tale şi un îngrijitor al
bătrâneţii tale; fiindcă nora ta, care te iubeşte, care îţi este
mai bună decât şapte fii, l-a născut .
16 Şi Naomi a luat copilul şi l-a aşezat pe sânul ei şi i-a de-
venit dădacă .
17 Şi vecinele ei, i-au dat nume, spunând: Un fiu i s-a născut
lui Naomi şi i-au pus numele Obed, el este tatăl lui Isai, tatăl
lui David .
18  Acestea  sunt  acum  generaţiile  lui  Farez:  Farez  a  născut
pe Heţron;
19  Şi  Heţron  a  născut  pe  Ram;  şi  Ram  a  născut  pe
Aminadab;
20  Şi  Aminadab  a  născut  pe  Naşon;  şi  Naşon  a  născut  pe
Salmon;
21 Şi Salmon a născut pe Boaz; şi Boaz a născut pe Obed;
22 Şi Obed a născut pe Isai; şi Isai a născut pe David .

… 1 Samuel …

Capitolul 1

ŞI era un anumit bărbat din Ramataim-Ţofim, din munte-

le Efraim, şi numele lui era Elcana, fiul lui Ieroham, fiul

lui Elihu, fiul lui Tohu, fiul lui Ţuf, un efraimit;
2 Şi el avea două soţii; numele uneia era Ana şi numele celei-
lalte Penina; şi Penina avea copii, dar Ana nu avea copii .
3  Şi  acest  bărbat  se  urca  în  fiecare  an,  din  cetatea  sa,  pen-
tru  a  se  închina  şi  a  sacrifica  DOMNULUI  oştirilor  la  Şilo .
Şi  acolo  erau  cei  doi  fii  ai  lui  Eli,  Hofni  şi  Fineas,  preoţii
DOMNULUI .
4  Şi  când  era  timpul  ca  Elcana  să  aducă  ofrandă,  el  dădea
porţii soţiei sale Penina şi la toţi fiii şi fiicele ei .
5 Dar lui Ana îi dădea o parte aleasă, pentru că o iubea pe
Ana; dar DOMNUL îi închisese pântecele .
6 Şi potrivnica ei de asemenea o provoca foarte mult, pentru
a o necăji, deoarece DOMNUL îi închisese pântecele .
7  Şi  aşa  făcea  Elcana  an  de  an;  când  se  urca  ea  la  casa
DOMNULUI, cealaltă  o provoca astfel; de  aceea  ea  plângea
şi nu mânca .
8 Atunci Elcana, soţul ei, i-a spus: Ana, de ce plângi? Şi de ce
nu mănânci? Şi de ce este inima ta mâhnită? Nu sunt eu mai
bun pentru tine decât zece fii?
9 ¶ Şi Ana s-a ridicat după ce au mâncat şi au băut la Şilo . Şi
preotul Eli şedea pe un scaun lângă unul dintre uşorii tem-
plului DOMNULUI .

10  Şi  ea  avea  sufletul  amărât  şi  s-a  rugat  DOMNULUI  şi  a
plâns mult .
11 Şi a făcut o promisiune şi a spus:  DOAMNE al oştirilor,
dacă voieşti să vezi necazul roabei tale şi să îţi aminteşti de
mine şi să nu uiţi pe roaba ta, ci voieşti să dai roabei tale un
copil de parte bărbătească, atunci îl voi da  DOMNULUI în
toate zilele vieţii lui şi briciul nu va trece pe capul lui .
12 Şi s-a întâmplat, pe când ea continua să se roage înaintea
DOMNULUI, că Eli a luat seama la gura ei .
13 Şi Ana vorbea în inima ei; numai buzele i se mişcau, dar
vocea nu i se auzea; de aceea Eli gândea că era beată .
14 Şi Eli i-a spus: Până când vei fi beată? Depărtează vinul
tău de la tine .
15 Şi Ana a răspuns şi a zis: Nu, domnul meu, eu sunt o feme-
ie cu duhul întristat; nu am băut nici vin, nici băutură tare, ci
mi-am turnat sufletul înaintea DOMNULUI .
16 Nu lua pe roaba ta drept o fiică a lui Belial, pentru că din
marea mea plângere şi întristare am vorbit până acum .
17 Atunci Eli a răspuns şi a zis: Du-te în pace; şi Dumnezeul
lui Israel să îţi împlinească rugămintea care ai cerut-o de la
el .
18  Şi  ea  a  spus:  Să  găsească  roaba  ta  favoare  în  ochii  tăi .
Astfel femeia a mers pe calea ei şi a mâncat şi faţa ei nu mai
era tristă .
19  ¶  Şi  ei  s-au  sculat  devreme  dimineaţa  şi  s-au  închinat

174

1 Samuel  2

înaintea DOMNULUI şi s-au întors şi au venit la casa lor în
Rama . Şi Elcana a cunoscut-o pe Ana, soţia sa; şi DOMNUL
şi-a amintit de ea .
20 Şi s-a întâmplat, când s-a împlinit timpul, după ce Ana
rămăsese  însărcinată,  că  a  născut  un  fiu  şi  i-a  pus  numele
Samuel, spunând: Pentru că l-am cerut de la DOMNUL .
21  Şi  bărbatul  Elcana  şi  toată  casa  lui,  s-au  urcat  să  sacri-
fice  DOMNULUI  sacrificiul  anual  şi  să  îşi  împlinească
promisiunea .
22 Dar Ana nu s-a urcat, pentru că a spus soţului ei: Nu voi
urca  până  când  pruncul  va  fi  înţărcat  şi  atunci  îl  voi  duce
să se înfăţişeze înaintea DOMNULUI şi să stea acolo pentru
totdeauna .
23 Şi Elcana, soţul ei, i-a spus: Fă cum ţi se pare bine; rămâi
până îl vei fi înţărcat; numai să îşi întemeieze DOMNUL cu-
vântul său . Astfel femeia a rămas şi şi-a alăptat fiul până l-a
înţărcat .
24  Şi  după  ce  l-a  înţărcat,  l-a  urcat  cu  ea,  luând  trei  ta-
uri şi o efă de făină şi un burduf cu vin şi l-a adus în casa
DOMNULUI, la Şilo; şi copilul era mic .
25 Şi au înjunghiat un taur; şi au adus pe băiat la Eli .
26 Şi ea a spus: O, domnul meu, precum sufletul tău trăieşte,
domnul meu, eu sunt femeia care a stat lângă tine aici, ru-
gându-se DOMNULUI .
27 Pentru acest copil m-am rugat; şi DOMNUL mi-a ascultat
rugămintea pe care am cerut-o de la el .
28  De  aceea  l-am  împrumutat  şi  eu  DOMNULUI;  atât  cât
va  trăi,  el  va  fi  împrumutat  DOMNULUI .  Şi  el  s-a  închinat
DOMNULUI acolo .

CApitoLuL 2

ŞI Ana s-a rugat şi a spus: Mi se bucură inima în DOMNUL,

cornul meu este înălţat în DOMNUL; gura mea s-a lărgit
asupra duşmanilor mei; pentru că eu mă bucur în salvarea
ta .
2  Nimeni  nu  este  sfânt  ca  DOMNUL,  pentru  că  nu  este  al-
tul  în  afară  de  tine,  nici  nu  este  vreo  stâncă  asemenea
Dumnezeului nostru .
3 Nu mai vorbiţi atât de trufaş; să nu iasă aroganţă din gura
voastră; pentru că DOMNUL este un Dumnezeu al cunoaş-
terii şi de el sunt cântărite faptele .
4 Arcurile războinicilor sunt sfărâmate şi cei care se potic-
neau sunt încinşi cu putere .
5 Cei care erau sătui s-au închiriat pentru pâine; şi cei flă-
mânzi nu mai sunt flămânzi; astfel încât cea stearpă a născut
şapte; şi cea care are mulţi copii a slăbit .
6 DOMNUL ucide şi dă viaţă, coboară în mormânt şi ridică
de acolo .
7 DOMNUL face sărac şi bogat; el coboară şi înalţă .
8  El  ridică  din  pulbere  pe  cel  sărac  şi  înalţă  din  balegă  pe
cerşetor, pentru a-i aşeza printre prinţi şi pentru a-i face să
moştenească  tronul  gloriei;  pentru  că  stâlpii  pământului
sunt ai DOMNULUI şi pe ei a aşezat el lumea .
9 El va păzi picioarele sfinţilor săi, iar cei stricaţi vor amuţi
în întuneric; căci prin putere nici un om nu va învinge .
10 Potrivnicii DOMNULUI vor fi sfărâmaţi în bucăţi; din cer
el va tuna asupra lor; DOMNUL va judeca marginile pămân-
tului şi va da putere împăratului său şi va înălţa cornul un-
sului său .
11 ¶ Şi Elcana a mers la Rama, la casa lui . Şi copilul servea
DOMNULUI înaintea preotului Eli .
12  Şi  fiii  lui  Eli  erau  fii  ai  lui  Belial;  ei  nu  îl  cunoşteau  pe

DOMNUL .
13 Şi obiceiul preoţilor cu poporul era că, atunci când oferea
cineva un sacrificiu, venea servitorul preotului, pe când fier-
bea carnea, cu un cârlig cu trei dinţi pentru carne în mâna
lui;
14 Şi îl afunda în tigaie, sau în cazan, sau în căldare, sau în
oală; preotul lua pentru el tot ce scotea cârligul pentru carne .
Astfel făceau la Şilo tuturor israeliţilor care veneau acolo .
15 De  asemenea,  înainte  ca  ei să  ardă grăsimea, servitorul
preotului venea şi spunea omului care sacrifica: Dă carne de
fript pentru preot, pentru că nu va lua de la tine carne fiartă,
ci crudă .
16 Şi dacă vreunul îi spunea: Să lase să ardă acum grăsimea
şi apoi să iei cât îţi doreşte sufletul; atunci el îi răspundea:
Nu, ci să mi-o dai acum şi dacă nu, o voi lua cu forţa .
17  De  aceea  păcatul  tinerilor  era  foarte  mare  înain-
tea  DOMNULUI,  pentru  că  oamenii  detestau  ofranda
DOMNULUI .
18 Dar Samuel servea înaintea DOMNULUI, fiind copil, în-
cins cu un efod de in .
19 Mai mult, mama sa îi făcea o haină mică şi i-o aducea în
fiecare an, când se urca împreună cu soţul ei să aducă sacri-
ficiul anual .
20 Şi Eli i-a binecuvântat pe Elcana şi pe soţia lui şi a spus:
DOMNUL să îţi dea sămânţă din femeia aceasta pentru îm-
prumutul care este împrumutat DOMNULUI . Şi ei au mers
la casa lor .
21 Şi DOMNUL a cercetat-o pe Ana, astfel că ea a rămas în-
sărcinată şi a născut trei fii şi două fiice . Şi copilul Samuel
creştea înaintea DOMNULUI .
22 Şi Eli era foarte bătrân şi a auzit tot ce făceau fiii săi faţă
de tot Israelul; şi cum se culcau cu femeile care se adunau la
uşa tabernacolului întâlnirii .
23 Şi le-a spus: De ce faceţi astfel de lucruri? Pentru că aud de
faptele voastre rele de la tot poporul acesta .
24 Nu, fiii mei, pentru că nu este o veste bună ceea ce aud; voi
faceţi pe poporul DOMNULUI să calce legea .
25 Dacă un om păcătuieşte împotriva altuia, judecătorul îl va
judeca; dar dacă un om păcătuieşte împotriva DOMNULUI,
cine  se  va  ruga  pentru  el?  Totuşi  nu  au  dat  ascultare  vocii
tatălui lor, pentru că DOMNUL voia să îi ucidă .
26 Şi copilul Samuel creştea în continuare şi era plăcut deo-
potrivă DOMNULUI şi oamenilor .
27 ¶ Şi a venit un om al lui Dumnezeu la Eli şi i-a zis: Astfel
spune DOMNUL: Nu m-am arătat eu în mod clar casei tată-
lui tău, când ei erau în Egipt în casa lui Faraon?
28 Şi nu l-am ales eu dintre toate triburile lui Israel să îmi fie
preot, ca să ofere pe altarul meu, să ardă tămâie, să poarte
un efod înaintea mea? Şi nu am dat eu casei tatălui tău toate
ofrandele făcute prin foc ale copiilor lui Israel?
29 Pentru ce loviţi cu piciorul sacrificiul meu şi ofranda mea,
pe care am poruncit-o să fie în locuinţa mea; şi onorezi tu pe
fiii tăi mai mult decât pe mine, îngrăşându-vă cu cele mai
alese dintre toate ofrandele lui Israel, poporul meu?
30  De  aceea,  DOMNUL  Dumnezeul  lui  Israel  spune:  Am
spus, într-adevăr: Casa ta şi casa tatălui tău, vor umbla în-
aintea  mea  pentru  totdeauna;  dar  acum  DOMNUL  spune:
Departe de mine, pentru că pe cei care mă onorează îi voi
onora şi cei care mă dispreţuiesc vor fi puţin preţuiţi .
31 Iată, vin zile când voi tăia braţul tău şi braţul casei tatălui
tău, încât nu va fi un bătrân în casa ta .
32 Şi vei vedea un duşman în locuinţa mea, în toată bogăţia

175

1 Samuel  4

pe care Dumnezeu o va da lui Israel; şi nu va fi un bătrân în
casa ta pentru totdeauna .
33 Şi pe acela dintre ai tăi, pe care nu îl voi stârpi de la altarul
meu, va fi ca să îţi mistuie ochii şi să îţi mâhnească sufletul;
şi toţi urmaşii casei tale vor muri în floarea vârstei lor .
34 Şi pentru tine acesta va fi un semn, care va veni peste cei
doi fii ai tăi, Hofni şi Fineas, vor muri amândoi într-o sin-
gură zi .
35 Şi îmi voi ridica un preot credincios, care va face conform
cu ceea ce este în inima mea şi în mintea mea; şi îi voi zidi
o  casă  sigură;  şi  el  va  umbla  înaintea  unsului  meu  pentru
totdeauna .
36 Şi se va întâmpla, că oricine va fi rămas în casa ta, va veni
şi se va ghemui înaintea lui pentru o monedă de argint şi o
bucăţică de pâine; şi va spune: Pune-mă, te rog, în vreunul
dintre  serviciile  preoţeşti,  ca  să  mănânc  şi  eu  o  bucată  de
pâine .

CApitoLuL 3

ŞI  copilul  Samuel  servea  DOMNULUI  înaintea  lui  Eli .  Şi

cuvântul  DOMNULUI  era  preţios  în  acele  zile;  viziunea

nu era răspândită .
2 Şi s-a întâmplat în acel timp, când Eli era culcat la locul său
şi ochii săi începeau să slăbească, încât nu putea să vadă,
3  Şi  înainte  să  se  stingă  candela  lui  Dumnezeu  în  templul
DOMNULUI, unde era chivotul lui Dumnezeu şi Samuel era
culcat să doarmă,
4 Că DOMNUL l-a chemat pe Samuel, iar el a răspuns: Iată-
mă .
5 Şi a alergat la Eli şi a spus: Iată-mă, căci m-ai chemat . Dar
el  a  spus:  Nu  te-am  chemat,  culcă-te  din  nou .  Şi  Samuel  a
mers şi s-a culcat .
6 Şi DOMNUL a chemat din nou: Samuele . Şi Samuel s-a ridi-
cat şi a mers la Eli şi a spus: Iată-mă; căci m-ai chemat . Dar el
a răspuns: Nu te-am chemat, fiul meu, culcă-te din nou .
7 Şi Samuel nu îl cunoştea încă pe DOMNUL, nici cuvântul
DOMNULUI nu îi era încă revelat .
8 Şi  DOMNUL l-a chemat pe Samuel din nou, a treia oară .
Şi el s-a ridicat şi s-a mers la Eli şi a spus: Iată-mă, căci m-ai
chemat . Şi Eli a priceput că DOMNUL îl chemase pe băiat .
9 De aceea Eli i-a spus lui Samuel: Du-te, culcă-te; şi aşa să
fie, dacă te cheamă, să spui: Vorbeşte, DOAMNE, pentru că
servitorul tău ascultă . Astfel Samuel a mers şi s-a culcat la
locul său .
10  Şi  DOMNUL  a  venit  şi  a  stat  în  picioare  şi  a  chemat  ca
în  celelalte  dăţi:  Samuele,  Samuele .  Atunci  Samuel  a  spus:
Vorbeşte, pentru că servitorul tău ascultă .
11  ¶  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Samuel:  Iată,  voi  face  un  lu-
cru în Israel, la care vor ţiui amândouă urechile oricui îl va
auzi .
12 În acea zi voi împlini împotriva lui Eli toate lucrurile pe
care le-am spus referitor la casa lui; când voi începe, voi sfâr-
şi de asemenea .
13 Fiindcă i-am spus că voi judeca pentru totdeauna casa lui
pentru nelegiuirea pe care o ştie, deoarece fiii săi s-au făcut
nemernici şi el nu i-a oprit .
14 Şi de aceea am jurat casei lui Eli că nelegiuirea casei lui Eli
nu va fi curăţată niciodată nici cu sacrificiu nici cu ofrandă .
15 ¶ Şi Samuel a rămas culcat până dimineaţa şi a deschis
uşile casei DOMNULUI . Şi Samuel se temea să îi arate lui Eli
viziunea .
16 Atunci Eli l-a chemat pe Samuel şi i-a spus: Samuele, fiul

meu . Iar el a răspuns: Iată-mă .
17 Şi Eli a spus: Care este lucrul pe care DOMNUL ţi l-a spus?
Te rog să nu îl ascunzi de mine . Aşa să îţi facă Dumnezeu şi
încă mai mult, dacă ascunzi de mine ceva din toate lucrurile
pe care ţi le-a spus .
18 Şi Samuel i-a spus fiecare cuvânt şi nu a ascuns nimic de
el . Şi Eli a spus: Este DOMNUL, să facă cum i se pare bine .
19 ¶ Şi Samuel creştea şi DOMNUL era cu el şi nu a lăsat să
cadă la pământ nici unul din cuvintele sale .
20 Şi tot Israelul, de la Dan până la Beer-Şeba, a cunoscut că
Samuel era întemeiat să fie profet al DOMNULUI .
21 Şi DOMNUL s-a arătat din nou în Şilo, pentru că DOMNUL
s-a revelat lui Samuel în Şilo, prin cuvântul DOMNULUI .

CApitoLuL 4

ŞI cuvântul lui Samuel a ajuns la tot Israelul . Şi Israel a ieşit

la bătălie împotriva filistenilor şi şi-au aşezat tabăra lân-

gă Eben-Ezer, iar filistenii au aşezat tabăra în Afec .
2 Şi filistenii s-au desfăşurat împotriva lui Israel; şi după ce
s-a întins bătălia, Israel a fost doborât înaintea filistenilor; şi
ei au ucis din armata din câmp cam patru mii de bărbaţi .
3  Şi  când  poporul  a  venit  în  tabără,  bătrânii  lui  Israel  au
spus: De ce ne-a lovit DOMNUL astăzi înaintea filistenilor?
Să ne luăm din Şilo chivotul legământului DOMNULUI, ca,
atunci când vine printre noi, să ne salveze din mâna duşma-
nilor noştri .
4 Astfel, poporul a trimis la Şilo ca să aducă de acolo chivo-
tul  legământului  DOMNULUI  oştirilor  care  locuieşte  între
heruvimi . Şi cei doi fii ai lui Eli, Hofni şi Fineas, erau acolo
cu chivotul legământului lui Dumnezeu .
5 Şi când a venit chivotul legământului  DOMNULUI în ta-
bără, tot Israelul a strigat cu strigăt mare, încât pământul a
răsunat .
6 Şi când filistenii au auzit zgomotul strigătului au spus: Ce
înseamnă zgomotul acestui strigăt mare în tabăra evreilor?
Şi au înţeles că venise chivotul DOMNULUI în tabără .
7 Şi filistenii s-au înspăimântat, pentru că ziceau: Dumnezeu
a venit în tabără . Şi au spus: Vai nouă! Pentru că nu a fost un
lucru ca acesta până acum .
8 Vai nouă! Cine ne va elibera din mâna acestor Dumnezei
puternici? Aceştia sunt Dumnezeii care au lovit pe egipteni cu
tot felul de plăgi în pustie .
9 Fiţi tari şi îmbărbătaţi-vă, filistenilor, ca să nu fiţi servitori
evreilor, cum v-au fost ei vouă, îmbărbătaţi-vă şi luptaţi .
10 ¶ Şi filistenii s-au luptat şi Israel a fost bătut; şi au fugit fi-
ecare om la cortul său; şi a fost un foarte mare măcel, fiindcă
au căzut din Israel treizeci de mii de pedeştri .
11 Şi chivotul lui Dumnezeu a fost luat; şi cei doi fii ai lui Eli,
Hofni şi Fineas, au fost ucişi .
12 ¶ Şi un bărbat din Beniamin a alergat din armată şi a ve-
nit  la  Şilo în aceeaşi zi cu hainele sfâşiate şi  cu pământ pe
capul său .
13  Şi  când  a  venit,  iată,  Eli  şedea  pe  scaunul  său,  veghind
înspre  drum;  fiindcă  îi  tremura  inima  pentru  chivotul  lui
Dumnezeu . Şi când omul a intrat în cetate şi a spus aceasta,
toată cetatea a strigat .
14  Şi  când  Eli  a  auzit  zgomotul  strigătului,  a  spus:  Ce  în-
seamnă zgomotul acestui tumult? Şi bărbatul a venit în gra-
bă şi i-a istorisit lui Eli .
15 Şi Eli era în vârstă de nouăzeci şi opt de ani; şi ochii săi
erau slabi, încât nu putea să vadă .
16 Şi bărbatul i-a spus lui Eli: Eu sunt unul care a venit din

176

1 Samuel  6

armată şi am fugit astăzi din armată . Şi Eli a spus: Ce s-a fă-
cut acolo, fiul meu?
17  Şi  mesagerul  a  răspuns  şi  a  zis:  Israel  a  fugit  dinaintea
filistenilor şi a fost de asemenea un mare măcel în popor şi
cei doi fii ai tăi, Hofni şi Fineas, sunt morţi, şi chivotul lui
Dumnezeu este luat .
18  Şi  s-a  întâmplat,  când  a  menţionat  despre  chivotul  lui
Dumnezeu, că Eli a căzut pe spate de pe scaunul său, lângă
poartă; şi şi-a frânt gâtul şi a murit, pentru că era om bătrân
şi greu . Şi el judecase pe Israel patruzeci de ani .
19  ¶  Şi  nora  lui,  soţia  lui  Fineas,  era  însărcinată  şi  aproa-
pe să nască; şi când a auzit veştile că a fost luat chivotul lui
Dumnezeu şi că socrul ei şi soţul ei au murit, s-a încovoiat şi
a intrat în durerile naşterii, pentru că au apucat-o durerile .
20 Şi când era pe moarte, femeile care stăteau lângă ea i-au
spus: Nu te teme, pentru că ai născut un fiu . Dar ea nu a răs-
puns, nici nu a luat aminte .
21 Şi ea a numit pe copil Icabod, spunând: Gloria s-a depăr-
tat de Israel; din cauza chivotului lui Dumnezeu care a fost
luat şi din cauza socrului ei şi soţului ei .
22 Şi ea a spus: Gloria s-a depărtat de Israel, căci chivotul lui
Dumnezeu este luat .

CApitoLuL 5

ŞI filistenii au luat chivotul lui Dumnezeu şi l-au adus de

la Eben-Ezer la Asdod .

2 După ce filistenii au luat chivotul lui Dumnezeu, l-au adus
în casa lui Dagon şi l-au pus lângă Dagon .
3  Şi  când  cei  din  Asdod  s-au  sculat  devreme  a  doua  zi,
iată, Dagon era căzut cu faţa la pământ înaintea chivotului
DOMNULUI . Şi l-au luat pe Dagon şi l-au pus din nou la lo-
cul său .
4 Şi când s-au sculat devreme a doua zi, iată, Dagon era căzut
cu faţa la pământ înaintea chivotului DOMNULUI; şi capul
lui Dagon şi amândouă palmele mâinilor sale erau tăiate pe
prag; numai trunchiul lui Dagon îi rămăsese .
5 De aceea, nici preoţii lui Dagon sau oricine intră în casa
lui Dagon, nu calcă pe pragul lui Dagon în Asdod până în
această zi .
6 ¶ Iar mâna DOMNULUI a fost grea asupra celor din Asdod
şi  i-a  nimicit  şi  i-a  lovit  cu  tumori,  Asdodul  şi  ţinuturile
sale .
7 Şi când oamenii din Asdod au văzut că este aşa, au spus:
Să nu rămână chivotul Dumnezeului lui Israel la noi; pentru
că mâna sa este grea asupra noastră şi asupra dumnezeului
nostru, Dagon .
8 De aceea au trimis şi au adunat pe toţi domnii filistenilor
la  ei  şi  au  spus:  Ce  să  facem  cu  chivotul  Dumnezeului  lui
Israel?  Iar  ei  au  răspuns:  Să  fie  dus  chivotul  Dumnezeului
lui Israel până în Gat . Şi au dus chivotul Dumnezeului lui
Israel într-acolo .
9 Şi aşa a fost, după ce l-au dus acolo, că mâna DOMNULUI
a fost împotriva cetăţii cu o foarte mare nimicire; şi a lovit
pe oamenii cetăţii, deopotrivă mici şi mari şi aveau tumori
în locurile ascunse .
10 ¶ De aceea au trimis chivotul lui Dumnezeu la Ecron . Şi
s-a întâmplat, cum a venit chivotul lui Dumnezeu la Ecron,
că  ecroniţii  au  strigat,  spunând:  Au  adus  la  noi  chivotul
Dumnezeului lui Israel, ca să ne ucidă pe noi şi pe poporul
nostru .
11 Astfel că au trimis şi au adunat pe toţi domnii filistenilor
şi  au  spus:  Trimiteţi  chivotul  Dumnezeului  lui  Israel  şi  să

meargă din nou la locul său, ca să nu ne ucidă, pe noi şi pe
poporul nostru; pentru că era o nimicire de moarte în toată
cetatea; mâna lui Dumnezeu era foarte grea acolo .
12 Şi oamenii care nu mureau erau loviţi cu tumori; şi strigă-
tul cetăţii se înălţa până la cer .

CApitoLuL 6

filistenilor .

ŞI  chivotul  DOMNULUI  a  fost  şapte  luni  în  ţinutul

2  Şi  filistenii  au  chemat  pe  preoţi  şi  pe  ghicitori,  spunând:
Ce să facem cu chivotul DOMNULUI? Spuneţi-ne cu ce să îl
trimitem la locul său .
3  Şi  ei  au  spus:  Dacă  trimiteţi  chivotul  Dumnezeului  lui
Israel, să nu îl trimiteţi gol, ci întoarceţi-i neapărat o ofran-
dă pentru fărădelege; atunci veţi fi vindecaţi şi veţi şti de ce
nu se depărtează mâna sa de la voi .
4 Atunci ei au spus: Care să fie ofranda pentru fărădele-
ge pe care să i-o întoarcem? Iar preoţii au răspuns: Cinci
tumori de aur şi cinci şoareci de aur, conform cu numărul
domnilor filistenilor; pentru că o singură plagă a fost pes-
te voi toţi şi peste domnii voştri .
5  De  aceea  să  faceţi  chipurile  tumorilor  voastre  şi  chipu-
rile  şoarecilor  voştri,  care  strică  pământul,  şi  să  daţi  glo-
rie  Dumnezeului  lui  Israel;  poate  că  îşi  va  uşura  mâna  de
peste voi şi de peste dumnezeii voştri şi de peste pământul
vostru .
6 Pentru ce vă împietriţi inimile, cum şi-au împietrit egipte-
nii şi Faraon inimile lor? După ce a lucrat minunat între ei,
nu au lăsat poporul să plece? Şi ei s-au depărtat .
7 Şi de aceea, faceţi un car nou şi luaţi două vaci de lapte,
peste care nu a fost pus jug, şi înjugaţi vacile la car şi aduceţi
acasă viţeii lor de la ele;
8 Şi  luaţi chivotul  DOMNULUI şi  puneţi-l în car; şi puneţi
bijuteriile  de  aur,  pe  care  i  le  întoarceţi  ca  ofrandă  pentru
fărădelege, într-o ladă, alături de acesta, şi trimiteţi-l, ca să
plece .
9  Şi  vedeţi,  dacă  se  va  urca  pe  calea  ţinutului  său  la  Bet-
Şemeş, atunci el ne-a făcut acest mare rău; dacă nu, atunci
vom şti că aceasta, care ne-a lovit, nu este mâna lui, ci a fost
o întâmplare ceea ce ni s-a întâmplat .
10 ¶ Şi oamenii au făcut astfel; şi au luat două vaci de lapte şi
le-au înjugat la car şi au închis viţeii lor acasă .
11 Şi au pus în car chivotul DOMNULUI şi lada cu şoarecii de
aur şi chipurile tumorilor lor .
12 Şi vacile au luat calea dreaptă spre calea Bet-Şemeşului, şi
au mers de-a lungul drumului mare, mugind în mers, şi nu
s-au abătut nici la dreapta nici la stânga; şi domnii filisteni-
lor au mers după ele până la graniţa Bet-Şemeşului .
13 ¶ Şi cei din Bet-Şemeş secerau grâul lor în vale; şi şi-au
ridicat  ochii  şi  au  văzut  chivotul  şi  s-au  bucurat  când  l-au
văzut .
14 Şi carul a venit în câmpul lui Iosua, un bet-şemit, şi a ră-
mas acolo, unde era o piatră mare; şi au despicat lemnul ca-
rului şi au oferit vacile ca ofrandă arsă DOMNULUI .
15 Şi leviţii au coborât chivotul DOMNULUI şi lada care era
cu acesta, în care erau bijuteriile de aur, şi le-au pus pe piatra
cea mare; şi oamenii din Bet-Şemeş au oferit ofrande arse în
aceeaşi zi şi au sacrificat sacrificii DOMNULUI .
16  Şi  când  cei  cinci  domni  ai  filistenilor  au  văzut  aceasta,
s-au întors la Ecron în aceeaşi zi .
17 ¶ Şi acestea sunt tumorile de aur pe care le-au întors filis-
tenii DOMNULUI ca ofrandă pentru fărădelege: una pentru

177

1 Samuel  8

Asdod, una pentru Gaza, una pentru Ascalon, una pentru
Gat, una pentru Ecron;
18 Şi şoarecii de aur, conform cu numărul tuturor cetăţilor
filistenilor,  care  aparţineau  celor  cinci  domni,  deopotrivă
cetăţile  întărite  şi  satele  ţărăneşti,  chiar  până  la  piatra  cea
mare a lui Abel, pe care au pus jos chivotul DOMNULUI; pia-
tră care rămâne până în această zi în câmpul lui Iosua, bet-
şemitul .
19 ¶ Şi DOMNUL a lovit pe oamenii din Bet-Şemeş, pentru că
se uitaseră în chivotul DOMNULUI; chiar el a lovit din po-
por cincizeci de mii şaptezeci de bărbaţi; şi poporul a plâns,
pentru că DOMNUL lovise pe mulţi din popor cu un mare
măcel .
20 Şi oamenii din Bet-Şemeş au spus: Cine este în stare să
stea înaintea acestui sfânt  DOMN Dumnezeu? Şi la cine să
se urce de la noi?
21  Şi  au  trimis  mesageri  la  locuitorii  din  Chiriat-Iearim,
spunând: Filistenii au adus înapoi chivotul DOMNULUI; co-
borâţi şi urcaţi-l la voi .

CApitoLuL 7

ŞI  oamenii  din  Chiriat-Iearim  au  venit  şi  au  urcat  chi-

votul DOMNULUI şi l-au adus în casa lui Abinadab pe
deal  şi  au  sfinţit  pe  Eleazar,  fiul  lui,  să  păzească  chivotul
DOMNULUI .
2 Şi s-a întâmplat, că de când chivotul a rămas în Chiriat-
Iearim, a trecut mult timp; fiindcă au fost douăzeci de ani; şi
toată casa lui Israel a plâns după DOMNUL .
3 Şi Samuel a vorbit către toată casa lui Israel, spunând: Dacă
vă  întoarceţi  la  DOMNUL  din  toată  inima  voastră,  atunci
scoateţi dumnezeii străini şi pe Astarteea din mijlocul vos-
tru şi îndreptaţi-vă inimile către DOMNUL şi serviţi-i numai
lui; şi el vă va elibera din mâna filistenilor .
4 Atunci copiii lui Israel au scos pe Baal şi pe Astarteea şi au
servit numai DOMNULUI .
5 ¶ Şi Samuel a spus: Adunaţi tot Israelul la Miţpa şi eu mă
voi ruga DOMNULUI pentru voi .
6 Şi s-au adunat la Miţpa şi au scos apă şi au vărsat-o înaintea
DOMNULUI şi au postit în ziua aceea şi au spus acolo: Am
păcătuit împotriva DOMNULUI . Şi Samuel a judecat pe co-
piii lui Israel în Miţpa .
7 Şi când filistenii au auzit că s-au adunat copiii lui Israel
la  Miţpa,  domnii  filistenilor  s-au  urcat  împotriva  lui
Israel . Şi când copiii lui Israel au auzit acesta, s-au temut
de filisteni .
8 Şi copiii lui Israel i-au spus lui Samuel: Nu înceta să strigi
pentru noi către DOMNUL Dumnezeul nostru, ca să ne sal-
veze din mâna filistenilor .
9 Şi Samuel a luat un miel de lapte şi l-a oferit ca ofrandă arsă
în întregime DOMNULUI; şi Samuel a strigat către DOMNUL
pentru Israel; şi DOMNUL l-a auzit .
10  Şi  pe  când  Samuel  aducea  ofranda  arsă,  filistenii  s-au
apropiat să lupte împotriva lui Israel . Dar DOMNUL a tunat
cu un tunet puternic în ziua aceea asupra filistenilor şi i-a
învins; şi au fost bătuţi înaintea lui Israel .
11 Şi bărbaţii lui Israel au ieşit din Miţpa şi au urmărit pe
filisteni şi i-au lovit până au ajuns sub Bet-Cara .
12 ¶ Atunci Samuel a luat o piatră şi a pus-o între Miţpa şi
Şen şi i-a pus numele Eben-Ezer şi a spus: Până aici DOMNUL
ne-a ajutat .
13 Astfel filistenii au fost supuşi şi nu au mai venit în ţinutul
lui Israel; şi mâna DOMNULUI a fost împotriva filistenilor în

toate zilele lui Samuel .
14 Şi cetăţile pe care le luaseră filistenii de la Israel au fost re-
stituite lui Israel, de la Ecron până la Gat; şi ţinuturile aces-
tora  Israel  le-a  eliberat  din  mâna  filistenilor .  Şi  a  fost  pace
între Israel şi amoriţi .
15 ¶ Şi Samuel a judecat pe Israel în toate zilele vieţii sale .
16 Şi mergea în fiecare an şi făcea înconjurul între Betel şi
Ghilgal şi Miţpa şi judeca pe Israel în toate locurile acelea .
17 Şi se întorcea la Rama, pentru că acolo era casa lui; şi aco-
lo judeca pe Israel; şi a zidit acolo un altar DOMNULUI .

CApitoLuL 8

ŞI s-a întâmplat, când Samuel era bătrân, că a făcut pe fiii

săi judecători peste Israel .

2 Şi numele celui întâi născut al său era Ioel; şi numele celui
de-al doilea, Abiia; ei erau judecători în Beer-Şeba .
3 Şi fiii săi nu umblau în căile lui, ci se abăteau după câştig şi
luau mite şi perverteau judecata .
4 ¶ Atunci, toţi bătrânii lui Israel s-au adunat şi au venit la
Samuel, la Rama .
5 Şi i-au spus: Iată, tu eşti bătrân şi fiii tăi nu umblă în căile
tale; acum, pune peste noi un împărat ca să ne judece ca pe
toate naţiunile .
6  Dar  lucrul  acesta  nu  i-a  plăcut  lui  Samuel,  când  au
spus:  Dă-ne  un  împărat  să  ne  judece .  Şi  Samuel  s-a  rugat
DOMNULUI .
7 Şi DOMNUL i-a spus lui Samuel: Dă ascultare vocii popo-
rului în tot ce îţi spun ei, pentru că nu pe tine te-au lepădat
ei, ci pe mine m-au lepădat, ca să nu domnesc peste ei .
8 Conform tuturor lucrărilor pe care le-au făcut din ziua în
care  i-am  scos  din  Egipt  până  în  această  zi,  prin  aceea  că
m-au părăsit şi au servit altor dumnezei, astfel îţi fac şi ţie .
9 De aceea acum, dă ascultare vocii lor, dar totuşi mărturi-
seşte-le necontenit şi arată-le felul în care împăratul va dom-
ni peste ei .
10 Şi Samuel a spus toate cuvintele DOMNULUI către popo-
rul care îi cerea un împărat .
11  Şi  a  spus:  Acesta  va  fi  felul  în  care  împăratul  va  domni
peste voi: El va lua pe fiii voştri şi îi va numi pentru el însuşi,
pentru carele sale şi să fie călăreţii săi; şi unii vor alerga îna-
intea carelor lui .
12 Şi îi va rândui căpetenii peste mii şi căpetenii peste cinci-
zeci; şi îi va pune să are câmpul lui şi să îi strângă secerişul şi
să îi facă uneltele de război şi uneltele carelor sale .
13 Şi va lua pe fiicele voastre să fie parfumiere şi bucătărese
şi brutărese .
14  Şi  va  lua  câmpurile  voastre  şi  viile  voastre  şi  grădinile
voastre de măslini, pe cele mai bune, şi le va da servitorilor
săi .
15 Şi va lua zeciuială din seminţele voastre şi din viile voas-
tre şi le va da ofiţerilor săi şi servitorilor săi .
16 Şi va lua pe servitorii voştri şi pe servitoarele voastre şi pe
tinerii voştri cei mai frumoşi şi măgarii voştri şi îi va pune
la lucrul său .
17 Va lua zeciuială din oile voastre; şi veţi fi servitorii lui .
18 Şi veţi striga în acea zi din cauza împăratului vostru pe
care vi-l veţi fi ales; şi DOMNUL nu vă va asculta în acea zi .
19  Dar  totuşi,  poporul  a  refuzat  să  asculte  de  vocea  lui
Samuel şi au spus: Nu; ci vom avea un împărat peste noi,
20  Ca  să  fim  şi  noi  ca  toate  naţiunile;  şi  împăratul  nostru
să  ne  judece  şi  să  iasă  înaintea  noastră  şi  să  lupte  bătăliile
noastre .

178

1 Samuel  10

21 Şi Samuel a ascultat toate cuvintele poporului şi le-a repe-
tat în urechile DOMNULUI .
22  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Samuel:  Dă  ascultare  vocii  lor
şi pune un împărat peste ei . Şi Samuel a spus bărbaţilor lui
Israel: Mergeţi fiecare om la cetatea lui .

CApitoLuL 9

ŞI era un om din Beniamin al cărui nume era Chiş, fiul

lui Abiel, fiul lui Ţeror, fiul lui Becorat, fiul lui Afiah, un

beniamit, un bărbat puternic şi viteaz .
2 Şi el avea un fiu, al cărui nume era Saul, un tânăr ales şi
frumos; şi nu era printre copiii lui Israel o persoană mai fru-
moasă decât el; de la umerii săi în sus el era mai înalt decât
oricine din popor .
3 ¶ Şi măgăriţele lui Chiş, tatăl lui Saul, se pierduseră . Şi Chiş
i-a spus lui Saul, fiul său: Ia acum cu tine pe unul dintre ser-
vitori şi ridică-te, du-te să cauţi măgăriţele .
4 Şi el a trecut prin muntele Efraim şi a trecut prin ţara Şalişa,
dar nu le-a găsit; apoi au trecut prin ţara Şaalim şi nu erau
acolo; şi a trecut prin ţara beniamiţilor dar nu le-a găsit .
5 Şi când au ajuns în ţara Ţuf, Saul a spus servitorului său
care era cu el: Vino şi să ne întoarcem, ca nu cumva tatălui
meu să nu îi mai pese de măgăriţe şi să se gândească la noi .
6 Şi el i-a spus: Iată, acum, este în această cetate un om al lui
Dumnezeu şi el este un bărbat de vază; tot ce spune el se în-
tâmplă; acum să mergem acolo; s-ar putea să ne arate calea
pe care să mergem .
7 Atunci Saul a spus servitorului său: Dar, iată, dacă mer-
gem, ce să ducem omului acesta? Pentru că pâinea s-a termi-
nat din sacii noştri şi nu este vreun dar de adus omului lui
Dumnezeu; ce avem noi?
8 Şi servitorul a răspuns din nou lui Saul şi a zis: Iată, am aici
la îndemână a patra parte dintr-un şekel de argint; pe acesta
îl voi da omului lui Dumnezeu, ca să ne spună calea .
9  (Înainte,  în  Israel,  când  un  om  mergea  să  îl  întrebe  pe
Dumnezeu,  astfel  vorbea:  Veniţi  şi  să  mergem  la  văzător;
pentru că cel care este acum numit Profet înainte era numit
Văzător .)
10  Atunci  Saul  a  spus  servitorului  său:  Bine  spus;  vino,
să  mergem .  Astfel  au  mers  la  cetatea  unde  era  omul  lui
Dumnezeu .
11 ¶ Şi cum urcau dealul cetăţii, au găsit nişte tinere servi-
toare ieşind să scoată apă şi le-au spus: Este văzătorul aici?
12  Şi  ele  le-au  răspuns  şi  au  zis:  Este,  iată,  el  este  înaintea
voastră; grăbiţi-vă acum, pentru că a venit astăzi în cetate,
fiindcă poporul aduce un sacrificiu pe înălţime;
13 Îndată ce veţi fi intrat în cetate, îl veţi găsi imediat, înainte
să se urce pe înălţime să mănânce; pentru că poporul nu va
mânca până când nu va veni el, deoarece el binecuvântea-
ză sacrificiul; şi după aceea mănâncă cei chemaţi . De aceea
acum, urcaţi-vă, căci pe la acest timp îl veţi găsi .
14  Şi  s-au  urcat  în  cetate;  şi  când  au  intrat  în  cetate,  iată,
Samuel ieşea spre ei, ca să se urce pe înălţime .
15 Şi DOMNUL îi spusese la ureche lui Samuel cu o zi înainte
ca Saul să vină, zicând:
16 Mâine, cam pe timpul acesta, voi trimite la tine un om
din ţara lui Beniamin şi tu să îl ungi să fie căpetenie peste
poporul meu Israel, ca să salveze pe poporul meu din mâna
filistenilor;  pentru  că  am  privit  la  poporul  meu,  deoarece
strigătul lor a ajuns până la mine .
17 Şi când Samuel l-a văzut pe Saul, DOMNUL i-a spus: Iată
pe  omul  despre  care  ţi-am  vorbit!  Acesta  va  domni  peste

poporul meu .
18  ¶  Atunci  Saul  s-a  apropiat  de  Samuel  la  poartă  şi  a  zis:
Spune-mi, te rog, unde este casa văzătorului .
19 Şi Samuel i-a răspuns lui Saul şi a zis: Eu sunt văzătorul;
urcă-te înaintea mea pe înălţime, fiindcă veţi mânca astăzi
cu mine; şi mâine te voi lăsa să pleci şi îţi voi spune tot ce
este în inima ta .
20 Şi cât despre măgăriţele care s-au pierdut cu trei zile în
urmă, nu te mai gândi la ele, pentru că s-au găsit . Şi asupra
cui este toată dorinţa lui Israel? Nu este asupra ta şi asupra
întregii case a tatălui tău?
21 Şi Saul a răspuns şi a zis: Nu sunt eu un beniamit, din cel
mai mic dintre triburile lui Israel, şi familia mea este cea mai
mică dintre toate familiile tribului lui Beniamin? Pentru ce
atunci îmi vorbeşti astfel?
22 Şi Samuel l-a luat pe Saul şi pe servitorul său şi i-a dus în
cameră şi i-a pus să şadă în locul cel mai important printre
cei chemaţi, care erau cam treizeci de persoane .
23 Şi Samuel a spus bucătarului: Adu porţia pe care ţi-am
dat-o, despre care ţi-am spus: Pune-o lângă tine .
24 Şi bucătarul a ridicat spata şi ceea ce era pe ea şi a pus-o
înaintea lui Saul . Şi Samuel a zis: Iată ceea ce a fost păstrat!
Pune-o înaintea ta, mănâncă, pentru că a fost păstrată pen-
tru tine, pentru acest timp, de când am spus: Voi invita po-
porul . Şi Saul a mâncat cu Samuel în acea zi .
25 Şi după ce au coborât de pe înălţime în cetate, Samuel a
vorbit îndeaproape cu Saul pe acoperişul casei .
26 Şi s-au sculat devreme; şi s-a întâmplat, pe când se revăr-
sau  zorile,  că  Samuel  l-a  chemat  pe  Saul  pe  acoperişul  ca-
sei, spunând: Sus, ca să te trimit . Şi Saul s-a sculat şi au ieşit
amândoi, el şi Samuel, afară .
27 Şi pe când coborau la marginea cetăţii, Samuel i-a spus
lui Saul: Spune servitorului să treacă înaintea noastră (şi el
a trecut) dar tu stai pe loc un timp, ca să îţi arăt cuvântul lui
Dumnezeu .

CApitoLuL 10

ŞI  Samuel  a  luat  un  potir  cu  untdelemn  şi  l-a  turnat  pe

capul  lui  şi  l-a  sărutat  şi  i-a  spus:  Nu  este  din  cauză  că

DOMNUL te-a uns să fii căpetenie peste moştenirea sa?
2 Când te vei fi depărtat de la mine astăzi, vei găsi doi bărbaţi
la mormântul Rahelei, la graniţa lui Beniamin, la Ţelţah; şi ei
îţi vor spune: Măgăriţele pe care ai mers să le cauţi s-au găsit;
şi, iată, tatălui tău nu îi mai pasă de măgăriţe şi este îngrijo-
rat pentru voi, spunând: Ce să fac pentru fiul meu?
3 Atunci să mergi înainte de acolo şi să vii la câmpia Tabor şi
acolo te vor întâlni trei oameni urcându-se la Dumnezeu la
Betel, unul ducând trei iezi şi altul ducând trei pâini întregi
şi altul ducând un burduf cu vin;
4 Şi te vor saluta şi îţi vor da două pâini întregi, pe care le vei
primi din mâinile lor .
5 După aceea vei veni la dealul lui Dumnezeu, unde este gar-
nizoana filistenilor; şi se va întâmpla, când vei fi intrat acolo
în  cetate,  că  vei  întâlni  o  ceată  de  profeţi,  coborând  de  pe
înălţime cu un psalterion şi o tamburină şi un fluier şi o har-
pă, înaintea lor, şi ei vor profeţi;
6 Şi Duhul DOMNULUI va veni peste tine şi vei profeţi cu ei
şi vei fi transformat într-un alt om .
7 Şi să fie astfel, atunci când aceste semne ţi se vor întâmpla,
fă cum ţi se arată ocazia, pentru că Dumnezeu este cu tine .
8  Şi  să  cobori  înaintea  mea  la  Ghilgal;  şi,  iată,  voi  cobo-
rî  la  tine,  ca  să  ofer  ofrande  arse  şi  să  sacrific  sacrificii  ale

179

1 Samuel  12

ofrandelor de pace . Şapte zile să rămâi, până voi veni la tine
şi îţi voi arăta ce să faci .
9 ¶ Şi a fost astfel, că atunci când s-a întors ca să plece de la
Samuel, Dumnezeu i-a dat altă inimă; şi toate aceste semne
s-au întâmplat în acea zi .
10 Şi când au ajuns acolo la deal, iată, l-a întâlnit o ceată de
profeţi; şi Duhul lui Dumnezeu a venit peste el şi el profeţea
printre ei .
11 Şi s-a întâmplat, când toţi cei care îl cunoscuseră mai îna-
inte au văzut că, iată, el profeţea printre profeţi, că oamenii
au spus unul către altul: Ce este aceasta ce s-a întâmplat cu
fiul lui Chiş? Este şi Saul printre profeţi?
12  Şi  unul  din  acel  loc  a  răspuns  şi  a  zis:  Dar  cine  este  ta-
tăl lor? De aceea a devenit un proverb: Este şi Saul printre
profeţi?
13 Şi, când a terminat de profeţit, a ajuns pe înălţime .
14 Şi unchiul lui Saul i-a spus lui şi servitorului lui: Unde aţi
mers? Şi el a spus: Să căutăm măgăriţele; şi când am văzut că
nu erau nicăieri, am venit la Samuel .
15  Şi  unchiul  lui  Saul  a  zis:  Spune-mi,  te  rog,  ce  v-a  zis
Samuel .
16 Şi Saul i-a spus unchiului său: Ne-a zis pe faţă că măgări-
ţele au fost găsite . Dar lucrul despre împărăţie, despre care
Samuel îi vorbise, nu i-a spus .
17 ¶ Şi Samuel a chemat poporul la DOMNUL, la Miţpa;
18  Şi  a  spus  copiilor  lui  Israel:  Astfel  spune  DOMNUL
Dumnezeul lui Israel: Am scos pe Israel din Egipt şi v-am
eliberat din mâna egiptenilor şi din mâna tuturor împărăţi-
ilor şi de cei care vă oprimau;
19 Şi voi aţi lepădat în această zi pe Dumnezeul vostru, care
el însuşi va salvat din toate nenorocirile şi necazurile voas-
tre şi i-aţi spus: Nu, ci pune un împărat peste noi . De ace-
ea acum, prezentaţi-vă înaintea DOMNULUI după triburile
voastre şi după miile voastre .
20 Şi după ce Samuel a apropiat toate triburile lui Israel, tri-
bul lui Beniamin a fost luat .
21 După ce a apropiat tribul lui Beniamin după familiile lor,
familia lui Matri a fost luată; şi Saul, fiul lui Chiş, a fost luat,
şi după ce l-au căutat, el nu a putut fi găsit .
22 De aceea au întrebat pe DOMNUL mai departe, dacă omul
ar mai trebui să vină acolo . Şi DOMNUL a răspuns: Iată, s-a
ascuns printre lucruri .
23 Şi au alergat şi l-au luat de acolo, şi când a stat în mijlocul
poporului, era mai înalt decât oricare din popor, de la ume-
rii săi în sus .
24 Şi Samuel a spus întregului popor: Vedeţi pe cel pe care
l-a ales DOMNUL, că nu este nimeni ca el în tot poporul? Şi
tot poporul a strigat şi a spus: Trăiască împăratul .
25  Atunci  Samuel  a  spus  poporului  felul  împărăţiei  şi  l-a
scris într-o carte şi a pus-o înaintea DOMNULUI . Şi Samuel
a dat drumul întregului popor, fiecărui om la casa lui .
26 Şi Saul a mers de asemenea acasă la Ghibea; şi a mers cu el
o ceată de bărbaţi, ale căror inimi le atinsese Dumnezeu .
27 Dar copiii lui Belial au spus: Cum ne va salva acest om? Şi
l-au dispreţuit şi nu i-au adus daruri . Dar el a tăcut .

CApitoLuL 11

ATUNCI Nahaş amonitul s-a urcat şi a aşezat tabăra îm-

potriva Iabes-Galaadului; şi toţi oamenii din Iabes au

spus lui Nahaş: Fă legământ cu noi şi te vom servi .
2 Şi Nahaş amonitul le-a răspuns: Cu această condiţie voi în-
cheia un legământ cu voi, dacă vă scot tuturor ochiul drept şi

să îl pun ca o batjocură asupra întregului Israel .
3 Şi bătrânii Iabesului i-au spus: Dă-ne şapte zile de amâna-
re,  ca  să  trimitem  mesageri  în  toate  ţinuturile  lui  Israel;  şi
dacă nu este nimeni să ne salveze, vom ieşi la tine .
4 Atunci au venit mesagerii la Ghibea lui Saul şi au spus veş-
tile în urechile poporului; şi tot poporul şi-a ridicat vocea şi
a plâns .
5 ¶ Şi, iată, Saul venea în urma cirezii de la câmp; şi Saul a
spus: Ce îi este poporului de plânge? Şi i-au spus toate veştile
bărbaţilor din Iabes .
6  Şi  Duhul  lui  Dumnezeu  a  venit  peste  Saul  când  a  auzit
aceste veşti şi mânia lui s-a aprins foarte tare .
7  Şi  a  luat  o  pereche  de  boi  şi  i-a  despicat  în  bucăţi  şi  le-a
trimis în toate ţinuturile lui Israel prin mâinile mesagerilor,
spunând: Oricui nu iese după Saul şi după Samuel, astfel se
va face boilor lui . Şi frica DOMNULUI a căzut asupra popo-
rului şi ei au ieşit într-un acord .
8 Şi după ce i-a numărat la Bezec, copiii lui Israel erau trei
sute de mii, iar bărbaţii lui Iuda treizeci de mii .
9 Şi au spus mesagerilor care veniseră: Astfel să spuneţi băr-
baţilor din Iabes-Galaad: Mâine, pe când arde soarele, veţi
avea ajutor . Şi mesagerii au venit şi au arătat aceasta bărbaţi-
lor din Iabes; şi ei s-au bucurat .
10 De aceea bărbaţii din Iabes au spus: Mâine vom ieşi la voi
şi să ne faceţi tot ce vi se pare bun .
11 Şi a fost astfel a doua zi, că Saul a pus poporul în trei cete;
şi ei au intrat în mijlocul oştirii în garda de dimineaţă şi au
ucis pe amoniţi până la  arşiţa zilei; şi s-a întâmplat,  că cei
care au rămas au fost împrăştiaţi, astfel încât nu au rămas
doi împreună dintre ei .
12 ¶ Şi poporul a spus lui Samuel: Cine este cel care a spus:
Să domnească Saul peste noi? Aduceţi pe oamenii aceia, ca
să îi dăm la moarte .
13 Şi Saul a spus: Nici un om nu va fi dat la moarte în această
zi, pentru că astăzi DOMNUL a lucrat salvare în Israel .
14  Atunci  Samuel  a  spus  poporului:  Veniţi  să  mergem  la
Ghilgal şi să reînnoim împărăţia acolo .
15 Şi tot poporul a mers la Ghilgal; şi acolo au făcut pe Saul
împărat înaintea DOMNULUI, în Ghilgal; şi au sacrificat aco-
lo sacrificii ale ofrandelor de pace înaintea  DOMNULUI; şi
acolo Saul şi toţi bărbaţii lui Israel s-au bucurat foarte mult .

CApitoLuL 12

ŞI Samuel a spus întregului Israel: Iată, am dat ascultare

vocii voastre în tot ce mi-aţi spus şi am pus un împărat

peste voi .
2 Şi acum, iată, împăratul umblă înaintea voastră; şi eu sunt
bătrân şi încărunţit; şi, iată, fiii mei sunt cu voi şi eu am um-
blat înaintea voastră din copilăria mea până în această zi .
3 Iată-mă, mărturisiţi împotriva mea înaintea DOMNULUI
şi înaintea unsului său, al cui bou l-am luat? Sau al cui măgar
l-am luat? Sau pe cine am escrocat? Sau pe cine am oprimat?
Sau din mâna cui am primit vreo mită cu care să îmi orbesc
ochii? Şi vă voi da înapoi .
4 Şi ei au spus: Nu ne-ai escrocat, nici nu ne-ai oprimat, nici
nu ai luat ceva din mâna vreunui om .
5 Iar el le-a zis: DOMNUL este martor împotriva voastră şi
unsul  său  este  martor  în  această  zi,  că  nu  aţi  găsit  ceva  în
mâna mea . Şi ei au spus: El este martor .
6 ¶ Şi Samuel a spus poporului: DOMNUL este cel care a rân-
duit pe Moise şi pe Aaron şi care a scos pe taţii voştri din
ţara Egiptului .

180

1 Samuel  13

7 De aceea acum, staţi să mă judec cu voi înaintea DOMNULUI
de toate faptele drepte ale DOMNULUI, pe care vi le-a făcut
el, vouă şi taţilor voştri .
8 Când Iacob a venit în Egipt şi taţii voştri au strigat către
DOMNUL, atunci DOMNUL a trimis pe Moise şi pe Aaron,
care au scos pe taţii voştri din Egipt şi i-au făcut să locuiască
în locul acesta .
9 Şi când ei au uitat pe DOMNUL Dumnezeul lor, el i-a vân-
dut  în  mâna  lui  Sisera,  căpetenie  a  oştirii  Haţorului  şi  în
mâna filistenilor şi în mâna împăratului Moabului şi ei au
luptat împotriva lor .
10 Şi ei au strigat către  DOMNUL şi au spus: Am păcătuit,
pentru  că  am  părăsit  pe  DOMNUL  şi  am  servit  Baalilor  şi
Astarteelor;  dar  acum  eliberează-ne  din  mâna  duşmanilor
noştri şi îţi vom servi .
11 Şi DOMNUL a trimis pe Ierub-Baal şi pe Bedan şi pe Iefta
şi pe Samuel şi v-a eliberat din mâna duşmanilor voştri, de
fiecare parte, şi voi aţi locuit în siguranţă .
12 Şi când aţi văzut că Nahaş, împăratul copiilor lui Amon,
a venit împotriva voastră, mi-aţi spus: Nu; ci un împărat să
domnească peste noi; când DOMNUL Dumnezeul vostru era
împăratul vostru .
13 De aceea acum, iată pe împăratul pe care l-aţi ales şi pe
care  l-aţi  dorit .  Şi,  iată,  DOMNUL  a  pus  un  împărat  peste
voi .
14 Dacă vă veţi teme de DOMNUL şi îi veţi servi şi veţi as-
culta de vocea lui şi nu vă veţi răzvrăti împotriva poruncii
DOMNULUI, atunci atât voi cât şi împăratul care domneşte
peste voi veţi continua să urmaţi pe DOMNUL Dumnezeul
vostru;
15  Dar  dacă  nu  veţi  asculta  de  vocea  DOMNULUI,  ci  vă
veţi răzvrăti împotriva poruncii DOMNULUI, atunci mâna
DOMNULUI va fi împotriva voastră, precum era împotriva
taţilor voştri .
16  ¶  De  aceea  acum,  staţi  în  picioare  şi  vedeţi  acest  lucru
mare, pe care îl va face DOMNUL înaintea ochilor voştri .
17  Nu  este  astăzi  secerişul  grâului?  Eu  voi  striga  către
DOMNUL şi el va trimite tunete şi ploaie; ca să pricepeţi şi
să vedeţi că stricăciunea voastră, pe care aţi făcut-o în ochii
DOMNULUI, cerând pentru voi un împărat, este mare .
18 Astfel Samuel a strigat către DOMNUL; şi DOMNUL a tri-
mis tunete şi ploaie în acea zi; şi tot poporul s-a temut mult
de DOMNUL şi de Samuel .
19 Şi tot poporul a spus lui Samuel: Roagă-te pentru servito-
rii tăi DOMNULUI Dumnezeul tău, ca să nu murim; pentru
că am adăugat la toate păcatele noastre acest rău, de a cere
pentru noi un împărat .
20 Şi Samuel a spus poporului: Nu vă temeţi; aţi făcut toată
această  stricăciune;  numai  nu  vă  abateţi  de  la  a-l  urma  pe
DOMNUL, ci serviţi DOMNULUI cu toată inima voastră;
21 Şi nu vă abateţi, pentru că atunci aţi merge după lucruri
deşarte, care nu folosesc, nici nu eliberează, pentru că aces-
tea sunt deşertăciune .
22  Pentru  că  DOMNUL  nu  va  uita  pe  poporul  său,  pentru
numele său cel mare; deoarece i-a plăcut DOMNULUI să vă
facă poporul său .
23 Mai mult, cât despre mine, nicidecum nu voi păcătui îm-
potriva DOMNULUI, încetând să mă rog pentru voi; ci vă voi
învăţa calea cea bună şi dreaptă;
24  Numai  temeţi-vă  de  DOMNUL  şi  serviţi-i  în  adevăr,  cu
toată inima voastră; luaţi aminte ce lucruri mari a făcut cu
voi!

25 Dar, dacă vă veţi purta cu stricăciune, veţi fi mistuiţi, de-
opotrivă voi şi împăratul vostru .

CApitoLuL 13

SAUL domnea de un an de zile; şi după ce a domnit doi

ani peste Israel,

 2 Saul şi-a ales trei mii de bărbaţi din Israel, din care: două
mii  erau  cu  Saul  în  Micmaş  şi  în  muntele  Betel,  iar  o  mie
erau  cu  Ionatan  în  Ghibea  lui  Beniamin;  şi  a  trimis  restul
poporului, pe fiecare la cortul lui .
3 Şi Ionatan a lovit garnizoana filistenilor care era în Gheba
şi filistenii au auzit despre aceasta . Şi Saul a sunat din trâm-
biţă prin toată ţara, spunând: Să audă evreii .
4 Şi tot Israelul a auzit spunându-se că Saul lovise o garni-
zoană a filistenilor şi că Israel de asemenea a devenit o urâ-
ciune filistenilor . Şi poporul a fost chemat împreună, după
Saul, la Ghilgal .
5 Şi filistenii s-au adunat să lupte cu Israel, treizeci de mii de
care şi şase mii de călăreţi şi o mulţime de popor ca nisipul
care este pe ţărmul mării; şi s-au urcat şi şi-au aşezat tabăra
la Micmaş, spre est de Bet-Aven .
6  Când  bărbaţii  lui  Israel  au  văzut  că  erau  în  strâmtorare
(pentru că poporul era tulburat), atunci poporul s-a ascuns
în peşteri şi în tufişuri şi în stânci şi pe înălţimi şi în gropi .
7 Şi unii dintre evrei au trecut Iordanul în ţara lui Gad şi a lui
Galaad . Cât despre Saul, el era încă în Ghilgal şi tot poporul
îl urma tremurând .
8 ¶ Şi a rămas şapte zile, conform cu timpul pe care Samuel
îl rânduise; dar Samuel nu a venit la Ghilgal şi poporul s-a
împrăştiat de la el .
9 Şi Saul a spus: Aduceţi-mi aici o ofrandă arsă şi ofrande de
pace . Şi a oferit ofranda arsă .
10 Şi s-a întâmplat, că imediat ce a terminat de oferit ofranda
arsă, iată, Samuel a venit; şi Saul a ieşit în întâmpinare, ca să
îl salute .
11 Şi Samuel a spus: Ce ai făcut? Şi Saul a spus: Deoarece am
văzut că poporul s-a împrăştiat de la mine şi că tu nu ai venit
în ziua rânduită şi că filistenii s-au adunat la Micmaş,
12 De aceea am spus: Filistenii vor coborî acum asupra mea
la  Ghilgal  şi  eu  nu  făcusem  cerere  către  DOMNUL;  m-am
forţat de aceea şi am oferit o ofrandă arsă .
13 Şi Samuel i-a spus lui Saul: Ai lucrat prosteşte; nu ai păzit
porunca  DOMNULUI  Dumnezeul  tău,  pe  care  ţi-a  porun-
cit-o; pentru că DOMNUL ar fi întemeiat acum împărăţia ta
peste Israel pentru totdeauna .
14  Dar  acum  împărăţia  ta  nu  va  dura;  DOMNUL  şi-a  cău-
tat un om după inima sa şi DOMNUL i-a poruncit să fie că-
petenie peste poporul său, pentru că tu nu ai păzit ceea ce
DOMNUL ţi-a poruncit .
15 ¶ Şi Samuel s-a ridicat şi s-a urcat de la Ghilgal la Ghibea
lui Beniamin . Iar Saul a numărat poporul care era prezent cu
el, cam şase sute de bărbaţi .
16 Şi Saul şi Ionatan, fiul său, şi poporul care era prezent cu
ei au locuit în Ghibea lui Beniamin; şi filistenii şi-au aşezat
tabăra în Micmaş .
17  Şi  jefuitorii  au  ieşit  din  tabăra  filistenilor  în  trei  cete,  o
ceată s-a întors spre calea care duce la Ofra, în ţara Şual;
18  Şi  o  altă  ceată  s-a  întors  pe  calea  către  Bet-Horon;  şi  o
altă ceată s-a întors spre calea către graniţa care priveşte spre
Valea Ţeboim, spre pustiu .
19 Şi nu se găsea nici un fierar în toată ţara lui Israel; pentru
că filistenii spuseseră: Nu cumva evreii să îşi facă săbii sau

181

1 Samuel  14

suliţe;
20 Ci toţi israeliţii coborau la filisteni pentru a-şi ascuţi fie-
care fierul plugului şi coasa şi toporul şi cazmaua .
21 Totuşi aveau o piatră pentru cazmale şi  pentru coase  şi
pentru furci şi pentru topoare şi pentru a ascuţi ţepuşele .
22 Astfel s-a întâmplat în ziua bătăliei, că nu se găsea nici sa-
bie nici suliţă în mâna vreunuia din poporul care era cu Saul
şi cu Ionatan; dar la Saul şi la Ionatan, fiul său, se găsea .
23  Şi  garnizoana  filistenilor  a
Micmaşului .

trecătoarea

ieşit

la

CApitoLuL 14

ŞI s-a întâmplat într-o zi, că Ionatan, fiul lui Saul, a spus

tânărului care îi purta armura: Vino, să trecem la garni-
zoana filistenilor, care este de cealaltă parte . Dar nu a spus
tatălui său .
2 Şi Saul a rămas în cea mai îndepărtată parte a Ghibei, sub
un pom de rodii, care este în Migron; şi poporul care era cu
el era cam şase sute de bărbaţi .
3 Şi Ahiia, fiul lui Ahitub, fratele lui Icabod, fiul lui Fineas,
fiul lui Eli, preotul DOMNULUI în Şilo, purta un efod . Şi po-
porul nu ştia că Ionatan era plecat .
4 Şi între trecători, prin care Ionatan căuta să treacă la garni-
zoana filistenilor, era o stâncă ascuţită de o parte şi o stâncă
ascuţită de cealaltă parte; şi numele uneia era Boţeţ şi nume-
le celeilalte, Sene .
5 Vârful uneia era situat spre nord, în dreptul Micmaşului, şi
celălalt spre sud, în dreptul Ghibei .
6  Şi  Ionatan  a  spus  tânărului  care  îi  purta  armele:  Vino,
să  trecem  la  garnizoana  acestor  necircumcişi;  poate  că
DOMNUL va lucra pentru noi; pentru că nu este vreo piedică
pentru DOMNUL să salveze prin mulţi sau prin puţini .
7 Şi purtătorul său de arme i-a spus: Fă tot ce este în inima ta,
întoarce-te; iată, eu sunt cu tine conform inimii tale .
8 Atunci a spus Ionatan: Iată, vom trece la aceşti oameni şi
ne vom arăta lor .
9 Dacă ne spun astfel: Rămâneţi până venim noi la voi; atunci
vom sta liniştiţi în locul nostru şi nu ne vom urca la ei .
10 Dar dacă ne spun astfel: Urcaţi la noi; atunci vom urca,
pentru că DOMNUL i-a dat în mâna noastră; şi aceasta va fi
un semn pentru noi .
11 Şi amândoi s-au arătat garnizoanei filistenilor; şi filistenii
au spus: Iată, evreii ies din găurile unde s-au ascuns .
12 Şi oamenii garnizoanei au răspuns lui Ionatan şi purtă-
torului său de arme şi au spus: Urcaţi la noi şi vă vom arăta
ceva . Şi Ionatan a spus purtătorului său de arme: Urcă după
mine, pentru că DOMNUL i-a dat în mâna lui Israel .
13 Şi Ionatan s-a urcat pe mâini şi pe picioare şi purtătorul
său de arme după el; şi ei cădeau înaintea lui Ionatan şi pur-
tătorul său de arme ucidea după el .
14 Şi acest prim măcel, pe care Ionatan şi purtătorul său de
arme l-au făcut, a fost cam de douăzeci de oameni, pe o în-
tindere  cam  de  o  jumătate  de  pogon  de  pământ,  pe  care  o
pereche de boi l-ar putea ara .
15 Şi a fost un tremur în tabără, în câmp şi în tot poporul;
garnizoana şi jefuitorii, au tremurat şi ei, iar pământul s-a
cutremurat; astfel a fost un foarte mare tremur .
16 ¶ Şi paznicii lui Saul din Ghibea lui Beniamin au privit; şi,
iată, mulţimea se împrăştia şi se doborau unul pe altul .
17  Atunci  a  spus  Saul  poporului  care  era  cu  el:  Număraţi
acum şi vedeţi cine a plecat dintre noi . Şi după ce au numă-
rat, iată, Ionatan şi purtătorul său de arme nu erau acolo .

18 Şi Saul i-a spus lui Ahiia: Adu aici chivotul lui Dumnezeu .
Căci  chivotul  lui  Dumnezeu  era  în  acele  zile  cu  copiii  lui
Israel .
19 Şi s-a întâmplat, în timp ce Saul vorbea cu preotul, că zgo-
motul  care  era  în  oştirea  filistenilor  continua  şi  creştea;  şi
Saul a spus preotului: Trage-ţi mâna .
20 Şi Saul şi tot poporul care era cu el s-au adunat şi au venit
la bătălie; şi, iată, sabia fiecărui om era împotriva semenului
său: şi era o foarte mare nimicire .
21 Mai mult, evreii care erau cu filistenii de mai înainte, care
se urcaseră cu ei în tabără din ţinutul dimprejur, chiar şi ei
s-au întors să fie cu israeliţii care erau cu Saul şi cu Ionatan .
22 De asemenea, toţi bărbaţii lui Israel care se ascunseseră în
muntele Efraim, când au auzit că filistenii au fugit, chiar şi ei
i-au urmărit necontenit în bătălie .
23 Astfel DOMNUL a salvat pe Israel în acea zi; şi bătălia a
trecut înspre Bet-Aven .
24  ¶  Şi  bărbaţii  lui  Israel  erau  tulburaţi  în  acea  zi,  fiindcă
Saul  conjurase  poporul,  spunând:  Blestemat  fie  omul  care
mănâncă mâncare până seara, până mă voi răzbuna de duş-
manii mei . Astfel că nimeni din popor nu a gustat mâncare .
25 Şi toţi cei ai ţării au intrat într-o pădure şi era miere pe
pământ .
26  Şi  când  poporul  a  intrat  în  pădure,  iată,  mierea  picura;
dar nimeni nu şi-a pus mâna la gură, pentru că poporul s-a
temut de jurământ .
27 Dar Ionatan nu auzise când tatăl său poruncise poporului
cu jurământ; de aceea şi-a întins capătul toiagului care era
în mâna sa şi l-a înmuiat într-un fagure de miere şi şi-a dus
mâna la gură; şi ochii i s-au luminat .
28  Atunci  a  răspuns  unul  din  popor  şi  a  zis:  Tatăl  tău  cu
stricteţe  a  poruncit  poporului  cu  un  jurământ,  spunând:
Blestemat fie omul care mănâncă ceva mâncare astăzi . Şi po-
porul era obosit .
29 Atunci Ionatan a spus: Tatăl meu a tulburat ţara; vedeţi,
vă rog, cum mi s-au luminat ochii, pentru că am gustat pu-
ţin din această miere .
30 Cu cât mai mult poporul, dacă ar fi mâncat astăzi liber
din  prada  duşmanilor  săi,  pe  care  a  găsit-o?  Nu  ar  fi  fost
acum un mai mare măcel între filisteni?
31  Şi  au  lovit  pe  filisteni  în  acea  zi  de  la  Micmaş  până  la
Aialon; şi poporul era foarte obosit .
32 Şi poporul s-a năpustit asupra prăzii şi au luat oi şi boi şi
viţei  şi  i-au  înjunghiat  pe  pământ;  şi  poporul  a  mâncat  cu
sânge .
33 Atunci i-au spus lui Saul, spunând: Iată, poporul păcătu-
ieşte împotriva DOMNULUI, în aceea că mănâncă cu sânge .
Şi el a spus: Aţi încălcat porunca; rostogoliţi-mi acum o pia-
tră mare .
34 Şi Saul a spus: Răspândiţi-vă printre popor şi spuneţi-le:
Aduceţi-mi aici fiecare boul său şi fiecare oaia sa şi înjunghi-
aţi-le aici şi mâncaţi; şi nu păcătuiţi împotriva DOMNULUI,
mâncând cu sânge . Şi tot poporul a adus în noaptea aceea
fiecare boul său şi i-au înjunghiat acolo .
35 Şi Saul a zidit un altar  DOMNULUI; acela a fost primul
altar pe care l-a zidit el DOMNULUI .
36 ¶ Şi Saul a spus: Să coborâm după filisteni noaptea şi să
îi prădăm până la lumina dimineţii; şi să nu lăsăm nici un
om dintre ei . Iar ei i-au spus: Fă tot ce ţi se pare bine . Atunci
preotul a zis: Să ne apropiem aici de Dumnezeu .
37  Şi  Saul  a  cerut  sfat  de  la  Dumnezeu:  Să  cobor  după  fi-
listeni, îi vei da în mâna lui Israel? Dar el nu i-a răspuns în

182

1 Samuel  15

acea zi .
38 Şi Saul a spus: Apropiaţi-vă aici, toţi mai marii poporu-
lui  şi  discerneţi  şi  vedeţi  prin  cine  a  fost  făcut  acest  păcat
astăzi .
39 Fiindcă, precum DOMNUL, care salvează pe Israel, trăieş-
te, dacă ar fi prin Ionatan, fiul meu, va muri . Dar nu a fost
nici un om din tot poporul care să îi răspundă .
40 Atunci a spus către tot Israelul: Staţi voi de o parte şi eu
şi Ionatan, fiul meu, de cealaltă parte . Şi poporul a spus lui
Saul: Fă ce ţi se pare bine .
41 De aceea Saul a spus DOMNULUI Dumnezeul lui Israel:
Dă un sorţ întreg . Şi Saul şi Ionatan au fost aleşi; dar poporul
a scăpat .
42 Şi Saul a spus: Aruncaţi sorţi între mine şi Ionatan, fiul
meu . Şi Ionatan a fost ales .
43 Atunci Saul i-a spus lui Ionatan: Spune-mi ce ai făcut . Şi
Ionatan i-a spus şi a zis: Am gustat doar puţină miere cu ca-
pătul toiagului care era în mâna mea şi, iată, voi muri .
44  Şi  Saul  a  răspuns:  Astfel  să  facă  Dumnezeu  şi  încă  mai
mult; fiindcă vei muri negreşit, Ionatane .
45 Şi poporul a spus lui Saul: Să moară Ionatan, care a lucrat
această mare salvare în Israel? Nicidecum; precum DOMNUL
trăieşte, nici un fir de păr din capul său nu va cădea la pă-
mânt; pentru că astăzi el a lucrat cu Dumnezeu . Astfel popo-
rul l-a salvat pe Ionatan, încât nu a murit .
46 Şi Saul a încetat să urmărească pe filisteni; şi filistenii au
mers la locul lor .
47 ¶ Astfel Saul a luat împărăţia peste Israel şi a luptat îm-
potriva  tuturor  duşmanilor  săi  de  fiecare  parte,  împotri-
va  Moabului  şi  împotriva  copiilor  lui  Amon  şi  împotriva
Edomului  şi  împotriva  împăraţilor  din  Ţoba  şi  împotriva
filistenilor; şi oriunde se întorcea, îi chinuia .
48 Şi a adunat o oştire şi a lovit pe amaleciţi şi a eliberat pe
Israel din mâinile celor care îl jefuiau .
49 Şi, fiii lui Saul au fost Ionatan: şi Işvi şi Malchişua; şi nu-
mele celor două fiice ale sale erau acestea: numele celei întâi
născute, Merab şi numele celei mai tinere, Mical;
50 Şi numele soţiei lui Saul era Ahinoam, fiica lui Ahimaaţ;
şi numele căpeteniei oştirii sale era Abner, fiul lui Ner, un-
chiul lui Saul .
51 Şi Chiş era tatăl lui Saul; şi Ner, tatăl lui Abner, era fiul
lui Abiel .
52 Şi a fost război greu împotriva filistenilor în toate zilele lui
Saul; şi când Saul vedea vreun bărbat tare, sau vreun viteaz,
îl lua la el .

CApitoLuL 15

SAMUEL de asemenea i-a spus lui Saul: DOMNUL m-a tri-

mis să te ung împărat peste poporul său, peste Israel; de

aceea acum, dă ascultare la vocea cuvintelor DOMNULUI .
2  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor:  Mi-am  amintit  ceea  ce
Amalec i-a făcut lui Israel, cum l-a pândit pe cale, când se
urca din Egipt .
3 Acum du-te şi loveşte pe Amalec şi nimiceşte tot ceea ce au
ei şi nu îi cruţa, ci omoară deopotrivă bărbat şi femeie, prunc
şi sugar, bou şi oaie, cămilă şi măgar .
4  Şi  Saul  a  adunat  poporul  şi  i-a  numărat  în  Telaim:  două
sute de mii de pedeştri şi zece mii de bărbaţi din Iuda .
5 Şi Saul a venit până la o cetate a lui Amalec şi a pus o pândă
în vale .
6  Şi  Saul  a  spus  cheniţilor:  Plecaţi,  depărtaţi-vă,  coborâţi
din mijlocul amaleciţilor, ca nu cumva să vă nimicesc cu ei,

pentru că voi aţi arătat bunătate tuturor copiilor lui Israel,
când ei se urcau din Egipt . Astfel cheniţii s-au depărtat din-
tre amaleciţi .
7 Şi Saul a lovit pe amaleciţi de la Havila, cum vii la Şur, care
este în faţa Egiptului .
8 Şi a prins viu pe Agag, împăratul amaleciţilor, şi a nimicit
în întregime tot poporul cu ascuţişul sabiei .
9 Dar Saul şi poporul au cruţat pe Agag şi ce era mai bun
dintre oi şi dintre boi şi dobitoace îngrăşate şi miei şi tot ce
era bun şi au refuzat să le nimicească în întregime; dar orice
lucru nemernic şi slab, pe acela l-au nimicit în întregime .
10  ¶  Atunci  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  Samuel,
spunând:
11  Mă  pocăiesc  că  am  pus  pe  Saul  împărat,  pentru  că  s-a
abătut de la a mă urma şi nu a împlinit poruncile mele . Şi
aceasta  a  mâhnit  pe  Samuel;  şi  el  a  strigat  către  DOMNUL
toată noaptea .
12 Şi când Samuel s-a sculat devreme ca să îl întâlnească pe
Saul dimineaţa, i s-a spus lui Samuel, zicând: Saul a venit la
Carmel şi, iată, şi-a înălţat un semn şi s-a întors şi a trecut
mai departe şi a coborât la Ghilgal .
13 Şi Samuel a venit la Saul; şi Saul i-a spus: Binecuvântat fii
de DOMNUL; am împlinit porunca DOMNULUI .
14 Şi Samuel a spus: Ce înseamnă atunci acest behăit de oi în
urechile mele şi mugetul boilor pe care îl aud?
15 Şi Saul a spus: Le-au adus de la amaleciţi, pentru că po-
porul a cruţat ce era mai bun dintre oi şi dintre boi, pentru
a sacrifica DOMNULUI Dumnezeul tău; şi pe celelalte noi le-
am nimicit în întregime .
16 Atunci Samuel i-a spus lui Saul: Stai şi îţi voi spune ce mi-a
spus DOMNUL în această noapte . Iar el i-a spus: Spune .
17 Şi Samuel a spus: Când erai mic înaintea ochilor tăi, nu
ai fost făcut tu capul triburilor lui Israel şi nu DOMNUL te-a
uns împărat peste Israel?
18 Şi DOMNUL te-a trimis într-o călătorie şi a spus: Du-te şi
nimiceşte în întregime pe păcătoşii de amaleciţi şi fă bătălie
împotriva lor, până vor fi mistuiţi .
19 Pentru ce atunci nu ai ascultat de vocea DOMNULUI, ci
te-ai  năpustit  asupra  prăzii  şi  ai  făcut  ce  este  rău  înaintea
ochilor DOMNULUI?
20  Şi  Saul  i-a  spus  lui  Samuel:  Da,  am  ascultat  de  vocea
DOMNULUI şi am mers pe calea pe care m-a trimis DOMNUL
şi am adus pe Agag, împăratul amaleciţilor, şi am nimicit în
întregime pe amaleciţi .
21 Dar poporul a luat din pradă, oi şi boi, cele mai bune din-
tre lucruri care ar fi trebuit nimicite în întregime, pentru a
sacrifica DOMNULUI Dumnezeul tău în Ghilgal .
22  Şi  Samuel  a  spus:  Îi  fac  DOMNULUI  mai  mare  desfăta-
re  ofrandele  arse  şi  sacrificiile,  decât  ascultarea  de  vocea
DOMNULUI? Iată, a asculta de el este mai bine decât sacrifi-
ciul, şi a da ascultare decât grăsimea berbecilor .
23  Fiindcă  răzvrătirea  este  ca  păcatul  vrăjitoriei  şi  încăpă-
ţânarea este ca nelegiuirea şi idolatria . Pentru că ai lepădat
cuvântul DOMNULUI şi el te-a lepădat ca împărat .
24 ¶ Şi Saul i-a spus lui Samuel: Am păcătuit, pentru că am
călcat porunca DOMNULUI şi cuvintele tale; deoarece m-am
temut de popor şi am făcut ce a poruncit vocea lor .
25 Şi acum, te rog, iartă păcatul meu şi întoarce-te cu mine,
ca să mă închin DOMNULUI .
26 Şi Samuel i-a spus lui Saul: Nu mă voi întoarce cu tine,
pentru că ai lepădat cuvântul DOMNULUI şi DOMNUL te-a
lepădat de la a fi împărat peste Israel .

183

1 Samuel  17

27 Şi pe când Samuel s-a întors să plece, Saul l-a apucat de
poala mantiei sale şi aceasta s-a rupt .
28 Şi Samuel i-a spus: DOMNUL a rupt împărăţia lui Israel
de la tine în această zi şi a dat-o aproapelui tău, care este mai
bun decât tine .
29 Şi de asemenea Tăria lui Israel nu va minţi, nici nu se va
pocăi, pentru că el nu este un om, ca să se pocăiască .
30 Atunci el a spus: Am păcătuit; totuşi onorează-mă acum,
te  rog,  înaintea  bătrânilor  poporului  meu  şi  înaintea  lui
Israel  şi  întoarce-te  cu  mine,  ca  să  mă  închin  DOMNULUI
Dumnezeul tău .
31  Astfel  Samuel  s-a  întors  după  Saul;  şi  Saul  s-a  închinat
DOMNULUI .
32 ¶ Atunci Samuel a spus: Aduceţi la mine pe Agag, împă-
ratul amaleciţilor . Şi Agag a venit la el vesel . Şi Agag a spus:
Într-adevăr amărăciunea morţii a trecut .
33 Iar Samuel a spus: Precum sabia ta a făcut pe femei fără
copii,  tot  astfel  mama  ta  va  fi  fără  copii  printre  femei .  Şi
Samuel  a  despicat  pe  Agag  în  bucăţi  înaintea  DOMNULUI
la Ghilgal .
34 Apoi Samuel a mers la Rama; şi Saul s-a urcat la casa lui
în Ghibea lui Saul .
35 Şi Samuel nu a mai venit să îl vadă pe Saul până în ziua
morţii sale; totuşi Samuel l-a jelit pe Saul; şi  DOMNUL s-a
pocăit că l-a făcut pe Saul împărat peste Israel .

CApitoLuL 16

ŞI DOMNUL i-a spus lui Samuel: Cât timp vei jeli pentru

Saul, văzând că l-am lepădat de la a domni peste Israel?
Umple-ţi cornul cu untdelemn şi mergi, te voi trimite la Isai
betleemitul; pentru că mi-am pregătit un împărat dintre fiii
săi .
2 Şi Samuel a spus: Cum să mă duc? Dacă Saul aude aceasta,
mă va ucide . Şi DOMNUL a spus: Ia o viţea cu tine şi spune:
Am venit să sacrific DOMNULUI .
3 Şi cheamă pe Isai la sacrificiu; şi eu îţi voi arăta ce să faci; şi
să îmi ungi pe acela pe care ţi-l voi numi .
4  Şi  Samuel  a  făcut  ceea  ce  DOMNUL  a  spus  şi  a  venit  la
Betleem . Şi bătrânii oraşului au tremurat la venirea lui şi au
spus: Vii cu pace?
5 Şi el a spus: Cu pace; Am venit să sacrific DOMNULUI; sfin-
ţiţi-vă şi veniţi cu mine la sacrificiu . Şi a sfinţit pe Isai şi pe
fiii săi şi i-a chemat la sacrificiu .
6 ¶ Şi s-a întâmplat, după ce ei au venit, că s-a uitat la Eliab
şi  a  spus:  Cu  siguranţă  unsul  DOMNULUI  este  înaintea
DOMNULUI .
7 Dar DOMNUL i-a spus lui Samuel: Nu privi la înfăţişarea
lui, sau la înălţimea staturii lui, pentru că l-am lepădat; fi-
indcă DOMNUL nu se uită cum se uită omul; pentru că omul
se uită la înfăţişare, dar DOMNUL se uită la inimă .
8 Atunci Isai a chemat pe Abinadab şi l-a trecut înaintea lui
Samuel . Şi el a spus: Nici pe acesta nu l-a ales DOMNUL .
9 Atunci Isai l-a trecut pe Şama . Şi el a spus: Nici pe acesta
nu l-a ales DOMNUL .
10 Din nou, Isai a i-a trecut pe şapte dintre fiii săi pe dina-
intea lui Samuel . Şi Samuel i-a spus lui Isai: DOMNUL nu i-a
ales pe aceştia .
11 Şi Samuel i-a spus lui Isai: Sunt aici toţi copiii tăi? Iar el
a spus: A mai rămas cel mai tânăr şi, iată, el păzeşte oile . Şi
Samuel i-a spus lui Isai: Trimite şi adu-l, pentru că nu vom
şedea până nu va veni el aici .
12 Şi a trimis şi a fost adus . Şi el era rumen şi cu o înfăţişare

în  întregime  minunată  şi  frumos  la  privit .  Şi  DOMNUL  a
spus: Ridică-te, unge-l; pentru că acesta este .
13 Atunci Samuel a luat cornul cu untdelemn şi l-a uns în
mijlocul  fraţilor  săi;  şi  Duhul  DOMNULUI  a  venit  peste
David  începând  din  acea  zi .  Astfel  Samuel  s-a  ridicat  şi  a
mers la Rama .
14  ¶  Dar  Duhul  DOMNULUI  s-a  depărtat  de  la  Saul  şi  un
duh rău de la DOMNUL îl tulbura .
15 Şi servitorii lui Saul i-au spus: Iată acum, un duh rău de la
Dumnezeu te tulbură .
16 Să poruncească acum domnul nostru servitorilor tăi, care
sunt înaintea ta, să caute un bărbat, care este un iscusit cân-
tăreţ  la  harpă;  şi  se  va  întâmpla,  când  duhul  cel  rău  de  la
Dumnezeu este asupra ta, că el va cânta cu mâna sa şi tu vei
fi bine .
17 Şi Saul a spus servitorilor săi: Aduceţi-mi acum un bărbat
care poate cânta bine şi aduceţi-l la mine .
18 Atunci a răspuns unul dintre servitori şi a spus: Iată, am
văzut pe un fiu al lui Isai betleemitul, care este iscusit în cân-
tare şi un bărbat puternic şi viteaz şi un bărbat de război şi
prudent în toate lucrurile şi o persoană plăcută şi DOMNUL
este cu el .
19 De aceea Saul a trimis mesageri la Isai şi a spus: Trimite-
mi pe David, fiul tău, care este cu oile .
20 Şi Isai a luat un măgar încărcat cu pâine şi un burduf cu
vin şi un ied şi le-a trimis prin David, fiul său, lui Saul .
21 Şi David a venit la Saul şi a stat în picioare înaintea lui; şi
Saul l-a iubit mult; şi el a devenit purtătorul său de arme .
22 Şi Saul a trimis la Isai, spunând: Să rămână David, te rog,
înaintea mea; pentru că a găsit favoare înaintea ochilor mei .
23 Şi s-a întâmplat, când duhul rău de la Dumnezeu era pes-
te Saul, că David lua harpa şi cânta cu mâna sa; astfel Saul
era uşurat şi era bine şi duhul rău se depărta de la el .

CApitoLuL 17

ŞI  filistenii  şi-au  adunat  armatele  pentru  bătălie  şi  s-au

adunat la Soco, care aparţine lui Iuda, şi şi-au înălţat cor-

turile între Soco şi Azeca, în Efes-Damim .
2 Şi Saul şi bărbaţii lui Israel s-au strâns şi şi-au înălţat cor-
turile lângă valea Elah şi s-au desfăşurat pentru bătălie îm-
potriva filistenilor .
3 Şi filistenii stăteau pe un munte într-o parte şi Israel stătea
pe un munte în cealaltă parte; şi era o vale între ei .
4 Şi a ieşit un luptător din tabăra filistenilor, pe nume Goliat,
din Gat, a cărui înălţime era de şase coţi şi o palmă .
5 Şi avea un coif de aramă pe capul său şi era înarmat cu o
haină de zale; şi greutatea hainei era de cinci mii de şekeli
de aramă .
6 Şi avea gambiere de aramă peste fluierele picioarelor sale şi
un scut de aramă între umerii săi .
7  Şi  mânerul  suliţei  sale  era  ca  sulul  unui  ţesător  şi  capul
suliţei sale cântărea şase sute de şekeli de fier; şi purtătorul
scutului său mergea înaintea lui .
8 Şi el a stat în picioare şi a strigat către armatele lui Israel şi
le-a spus: De ce aţi ieşit să vă desfăşuraţi de bătălie? Nu sunt
eu filistean şi voi servitorii lui Saul? Alegeţi-vă un om pentru
voi şi să coboare la mine .
9 Dacă este în stare să se lupte cu mine şi să mă ucidă, atunci
noi vom fi servitorii voştri; dar dacă îl înving şi îl ucid, atunci
voi să fiţi servitorii noştri şi să ne serviţi .
10 Şi filisteanul a spus: Ocărăsc armatele lui Israel în această
zi; daţi-mi un om, ca să ne luptăm .

184

1 Samuel  17

11 Când Saul şi tot Israelul au auzit aceste cuvinte ale filis-
teanului, s-au descurajat şi s-au înfricoşat foarte mult .
12 ¶ Şi David era fiul acelui efratit din Betleemul lui Iuda, al
cărui nume era Isai; şi el avea opt fii; şi bărbatul era conside-
rat printre oameni ca un bătrân în zilele lui Saul .
13  Şi  cei  trei  fii  mai  mari  ai  lui  Isai  au  mers  şi  l-au  urmat
pe Saul la bătălie; şi numele celor trei fii ai săi care au mers
la  bătălie  erau:  Eliab,  întâiul  născut,  şi  următorul  după  el,
Abinadab, şi al treilea, Şama .
14 Şi David era cel mai tânăr şi cei trei mai mari l-au urmat
pe Saul .
15 Dar David a mers şi s-a întors de la Saul ca să pască oile
tatălui său în Betleem .
16 Şi filisteanul se apropia dimineaţa şi seara; şi s-a înfăţişat
patruzeci de zile .
17 Şi Isai i-a spus lui David, fiul său: Ia acum pentru fraţii tăi
o efă din aceste grâne prăjite şi aceste zece pâini şi aleargă în
tabără la fraţii tăi;
18 Şi du aceste zece caşuri căpeteniei peste mie şi uită-te cum
se comportă fraţii tăi şi ia un semn de la ei .
19 Şi Saul şi ei şi toţi bărbaţii lui Israel erau în valea Elah,
luptându-se cu filistenii .
20 Şi David s-a sculat dis-de-dimineaţă şi a lăsat oile cu un
păzitor şi şi-a luat sarcina şi a mers, precum Isai îi poruncise;
şi a ajuns la valul de pământ, în timp ce oştirea ieşea la bătă-
lie şi striga de bătălie .
21  Fiindcă  israeliţii  şi  filistenii  se  desfăşuraseră  de  bătălie,
armată contra armată .
22 Şi David şi-a lăsat bagajul în mâna celui care păzea baga-
jele şi a alergat la armată şi a venit şi a salutat pe fraţii săi .
23 Şi pe când el vorbea cu ei, iată, s-a urcat din armatele fi-
listenilor luptătorul, filisteanul din Gat, pe nume Goliat, şi a
vorbit cu aceleaşi cuvinte; şi David le-a auzit .
24 Şi toţi bărbaţii lui Israel, când l-au văzut pe bărbatul ace-
la, au fugit din faţa lui şi s-au temut foarte mult .
25 Şi bărbaţii lui Israel au spus: Aţi văzut pe acest bărbat care
s-a urcat? Cu siguranţă pentru a ocărî pe Israel s-a urcat; şi
aşa va fi, că pe bărbatul care îl ucide, împăratul îl va îmbo-
găţi cu mari bogăţii; şi îi va da pe fiica sa şi va face liberă casa
tatălui său în Israel .
26 Şi David a vorbit bărbaţilor care stăteau lângă el, spunând:
Ce se va face omului care va ucide pe acest filistean şi va în-
depărta ocara de la Israel? Pentru că cine este acest filistean
necircumcis, ca să provoace armatele Dumnezeului cel viu?
27 Şi poporul i-a răspuns în acest fel, zicând: Astfel se va face
omului care îl ucide .
28 Şi Eliab, fratele său cel mai mare, a auzit când el a vorbit
cu bărbaţii aceia; şi mânia lui Eliab s-a aprins împotriva lui
David şi a spus: De ce ai coborât tu aici? Şi cu cine ai lăsat
acele puţine oi în pustie? Cunosc mândria ta şi obrăznicia
inimii tale; pentru că ai coborât să vezi bătălia .
29 Şi David a spus: Ce am făcut acum? Aceasta nu merită un
răspuns?
30 Şi s-a întors de la el către un altul şi a vorbit la fel; şi popo-
rul i-a răspuns din nou ca întâia dată .
31 ¶ Şi când cuvintele pe care le-a vorbit David au fost auzite,
ei le-au repetat înaintea lui Saul; şi el a trimis după el .
32 Şi David i-a spus lui Saul: Să nu tremure inima nimănui
din  cauza  lui;  servitorul  tău  va  merge  şi  va  lupta  cu  acest
filistean .
33 Şi Saul i-a spus lui David: Tu nu eşti în stare să mergi îm-
potriva acestui filistean ca să lupţi cu el, căci nu eşti decât un

tânăr şi el un bărbat de război din tinereţea lui .
34 Şi David i-a spus lui Saul: Servitorul tău păzea oile tatălui
său şi au venit un leu şi un urs şi au luat un miel din turmă;
35 Şi am ieşit după el şi l-am lovit şi l-am eliberat din gura
lui; şi, când s-a ridicat împotriva mea, l-am apucat de falcă şi
l-am lovit şi l-am ucis .
36 Servitorul tău a ucis şi pe leu şi pe urs; şi acest filistean
necircumcis va fi ca unul dintre ei, pentru că a provocat ar-
matele Dumnezeului cel viu .
37 Şi David a mai spus: DOMNUL, care m-a eliberat din laba
leului şi din laba ursului, el mă va elibera din mâna acestui
filistean . Şi Saul i-a spus lui David: Du-te şi DOMNUL fie cu
tine .
38 Şi Saul l-a îmbrăcat pe David cu armura sa şi i-a pus un
coif de aramă pe cap; de asemenea l-a îmbrăcat cu o haină
de zale .
39 Şi David şi-a încins sabia peste armura sa şi a încercat să
meargă, pentru că nu le încercase . Şi David i-a spus lui Saul:
Nu pot să merg cu acestea, pentru că niciodată nu le-am în-
cercat . Şi David le-a luat de pe el .
40 ¶ Şi şi-a luat toiagul în mână şi şi-a ales cinci pietre netede
din pârâu şi le-a pus în sacul de păstor pe care îl avea, în trai-
stă, şi praştia lui era în mâna lui; şi s-a apropiat de filistean .
41 Şi filisteanul a înaintat şi s-a apropiat de David; şi omul
care purta scutul mergea înaintea lui .
42 Şi când filisteanul s-a uitat şi l-a văzut pe David, l-a dis-
preţuit, pentru că era doar un tânăr şi rumen şi cu o înfăţi-
şare frumoasă .
43 Şi filisteanul i-a spus lui David: Sunt eu câine, de vii la
mine cu toiege? Şi filisteanul l-a blestemat pe David pe dum-
nezeii săi .
44 Şi filisteanul i-a spus lui David: Vino la mine şi voi da car-
nea ta păsărilor cerului şi fiarelor câmpului .
45 Atunci David a spus filisteanului: Tu vii la mine cu o sa-
bie şi cu o suliţă şi cu un scut; dar eu vin la tine în numele
DOMNULUI  oştirilor,  Dumnezeul  armatelor  lui  Israel,  pe
care l-ai ocărât .
46 În această zi DOMNUL te va da în mâna mea şi te voi lovi
şi îţi voi lua capul; şi voi da astăzi trupurile moarte ale oştirii
filistenilor păsărilor cerului şi fiarelor pământului; şi tot pă-
mântul va cunoaşte că este un Dumnezeu în Israel .
47  Şi  toată  această  adunare  va  cunoaşte  că  DOMNUL  sal-
vează  nu  cu  sabie,  nici  cu  suliţă;  pentru  că  bătălia  este  a
DOMNULUI şi el vă va da în mâinile noastre .
48 ¶ Şi s-a întâmplat, după ce filisteanul s-a ridicat şi a îna-
intat şi s-a apropiat să îl întâlnească pe David, că David s-a
grăbit şi a alergat spre armată să îl întâlnească pe filistean .
49 Şi David şi-a pus mâna în sac şi a luat de acolo o piatră şi a
tras-o cu praştia; şi l-a lovit pe filistean în frunte, încât piatra
s-a înfipt în fruntea lui; şi el a căzut cu faţa la pământ .
50 Astfel David l-a învins pe filistean cu o praştie şi cu o pia-
tră şi l-a lovit pe filistean şi l-a ucis; dar nu era nici o sabie în
mâna lui David .
51 De aceea David a alergat şi a stat în picioare pe filistean şi
i-a luat sabia şi i-a scos-o din teacă şi l-a ucis şi i-a tăiat capul
cu ea . Şi când filistenii au văzut că luptătorul lor era mort,
au fugit .
52 Şi bărbaţii lui Israel şi ai lui Iuda s-au ridicat şi au stri-
gat  şi  i-au  urmărit  pe  filisteni  până  în  vale  şi  până  la  por-
ţile  Ecronului .  Şi  răniţii  filistenilor  au  căzut  pe  calea  spre
Şaaraim, chiar până la Gat şi până la Ecron .
53 Şi copiii lui Israel s-au întors de la urmărirea filistenilor şi

185

1 Samuel  19

le-au prădat corturile .
54 Şi David a luat capul filisteanului şi l-a adus la Ierusalim;
dar armura sa a pus-o în cortul său .
55 Şi când Saul l-a văzut pe David că iese împotriva filistea-
nului, a spus lui Abner, căpetenia oştirii: Abner, al cui fiu este
tânărul acesta? Şi Abner a spus: Precum sufletul tău trăieşte,
o împărate, nu pot să spun .
56 Şi împăratul a spus: Întreabă al cui fiu este tânărul .
57 Şi pe când David se întorcea de la măcelul filisteanului,
Abner l-a luat şi l-a adus înaintea lui Saul cu capul filistea-
nului în mâna lui .
58 Şi Saul i-a spus: Al cui fiu eşti tu, tinere? Şi David a răs-
puns: Eu sunt fiul servitorului tău Isai betleemitul .

CApitoLuL 18

ŞI s-a întâmplat, după ce a terminat el de vorbit lui Saul,

că  sufletul  lui  Ionatan  s-a  legat  de  sufletul  lui  David,  şi

Ionatan l-a iubit ca pe sufletul său .
2 Şi Saul l-a luat în acea zi şi nu l-a mai lăsat să meargă acasă
la casa tatălui său .
3 Atunci Ionatan şi David au făcut un legământ, pentru că îl
iubea ca pe sufletul său .
4 Şi Ionatan şi-a dezbrăcat roba care era pe el şi i-a dat-o lui
David, şi hainele sale, până şi sabia sa şi arcul său şi brâul
său .
5 Şi David ieşea oriunde îl trimitea Saul şi se purta cu înţe-
lepciune; şi Saul l-a pus peste bărbaţii de război şi era bine
primit înaintea ochilor întregului popor şi de asemenea îna-
intea ochilor servitorilor lui Saul .
6  ¶  Şi  s-a  întâmplat,  pe  când  veneau  ei,  când  se  întorcea
David de la măcelul filisteanului, că femeile au ieşit din toate
cetăţile lui Israel cântând şi dansând, ca să îl întâlnească pe
împăratul Saul cu tamburine, cu bucurie şi cu instrumente
muzicale .
7 Şi femeile îşi răspundeau una alteia cântând şi zicând: Saul
a ucis miile lui, iar David zecile lui de mii .
8 Şi Saul s-a înfuriat foarte tare şi această spusă nu i-a plăcut,
şi a spus: I-au atribuit lui David zeci de mii şi mie mi-au atri-
buit numai mii; şi ce mai poate avea, decât împărăţia?
9 Şi Saul a privit cu ochi răi pe David începând din acea zi .
10 Şi s-a întâmplat, a doua zi, că un duh rău de la Dumnezeu
a venit peste Saul şi el profeţea în mijlocul casei sale; şi David
cânta cu mâna sa, precum alte dăţi; şi Saul avea o suliţă în
mână .
11 Şi Saul a aruncat suliţa; pentru că a spus: Voi pironi pe
David chiar de perete . Şi David s-a ferit dinaintea lui de două
ori .
12 ¶ Şi Saul s-a temut de David, pentru că DOMNUL era cu
el şi se depărtase de Saul .
13 De aceea Saul l-a îndepărtat de la el şi l-a făcut căpetenia
sa peste o mie; şi el a ieşit şi a intrat înaintea poporului .
14 Şi David s-a purtat cu înţelepciune în toate căile sale; şi
DOMNUL era cu el .
15 De aceea când Saul a văzut că se purta foarte înţelept, s-a
temut de el .
16 Dar tot Israelul şi Iuda iubeau pe David, pentru că ieşea şi
intra înaintea lor .
17 Şi Saul i-a spus lui David: Iată pe Merab, fiica mea cea mai
mare; pe ea ţi-o voi da de soţie; numai fii viteaz pentru mine
şi luptă bătăliile DOMNULUI . Fiindcă Saul spunea: Să nu fie
mâna mea asupra lui, ci mâna filistenilor să fie asupra lui .
18  Şi  David  i-a  spus  lui  Saul:  Cine  sunt  eu?  Şi  ce  este

viaţa mea, sau familia tatălui meu în Israel, ca să fiu ginere
împăratului?
19  Dar  s-a  întâmplat  la  timpul  când  Merab,  fiica  lui  Saul,
trebuia să fie dată lui David, că ea a fost dată lui Adriel din
Mehola de soţie .
20 Şi Mical, fiica lui Saul, îl iubea pe David; şi i-au spus lui
Saul şi lucrul acesta i-a plăcut .
21 Şi Saul a spus: I-o voi da, ca ea să îi fie o cursă şi ca mâna
filistenilor să fie asupra lui . De aceea Saul i-a spus lui David:
Astăzi îmi vei fi ginere prin una din cele două .
22 Şi Saul a poruncit servitorilor săi, spunând: Vorbiţi înde-
aproape cu David în secret şi spuneţi: Iată, împăratul găseşte
plăcere în tine şi toţi servitorii săi te iubesc; de aceea acum,
fii ginerele împăratului .
23 Şi servitorii lui Saul au vorbit aceste cuvinte la urechile
lui David . Şi David a spus: Vi se pare un lucru uşor să fii gi-
nerele împăratului, văzând că eu sunt un om sărac şi puţin
preţuit?
24 Şi servitorii lui Saul i-au spus, zicând: În acest fel a vorbit
David .
25  Şi  Saul  a  spus:  Astfel  să  îi  spuneţi  lui  David:  Împăratul
nu doreşte zestre, ci o sută de prepuţuri ale filistenilor, ca să
fie răzbunat de duşmanii împăratului . Dar Saul gândea să îl
facă pe David să cadă prin mâna filistenilor .
26 Şi după ce servitorii săi au spus lui David aceste cuvinte,
a plăcut mult lui David să fie ginerele împăratului; şi zilele
nu trecuseră .
27 De aceea David s-a ridicat şi a mers, el şi oamenii săi, şi
a ucis dintre filisteni două sute de bărbaţi; şi David a adus
prepuţurile lor şi le-a dat împăratului în număr deplin, ca
să fie ginerele împăratului . Şi Saul i-a dat pe Mical, fiica sa,
de soţie .
28 Şi Saul a văzut şi a ştiut că DOMNUL era cu David şi că
Mical, fiica lui Saul, îl iubea .
29 Şi Saul s-a temut şi mai mult de David; şi Saul a devenit
continuu duşmanul lui David .
30 Atunci prinţii filistenilor au ieşit să prade; şi s-a întâm-
plat, după ce ei au ieşit, că David se purta mai înţelept de-
cât toţi servitorii lui Saul, astfel încât numele său era foarte
preţuit .

CApitoLuL 19

ŞI Saul i-a vorbit lui Ionatan, fiul său, şi tuturor servitori-

lor săi, să îl ucidă pe David .

2 Dar Ionatan, fiul lui Saul, a găsit multă plăcere în David; şi
Ionatan i-a spus lui David, zicând: Saul, tatăl meu, caută să
te ucidă; de aceea acum, te rog, ia seama la tine însuţi până
dimineaţa şi rămâi într-un loc secret şi ascunde-te;
3 Şi eu voi ieşi şi voi sta lângă tatăl meu în câmpul unde vei
fi tu şi voi vorbi îndeaproape cu tatăl meu despre tine; şi ceea
ce voi vedea aceea îţi voi spune .
4 Şi Ionatan a vorbit bine de David lui Saul, tatăl său, şi i-a
spus:  Să  nu  păcătuiască  împăratul  împotriva  servitorului
său, împotriva lui David, pentru că el nu a păcătuit împo-
triva ta şi pentru că lucrările sale au fost foarte bune faţă de
tine;
5 Fiindcă şi-a pus viaţa în joc şi a ucis pe filistean şi DOMNUL
a lucrat o mare salvare pentru tot Israelul; tu ai văzut aceasta
şi te-ai bucurat; pentru ce atunci voieşti să păcătuieşti împo-
triva unui sânge nevinovat, să ucizi pe nevinovatul David?
6  Şi  Saul  a  dat  ascultare  vocii  lui  Ionatan;  şi  Saul  a  jurat:
Precum DOMNUL trăieşte, el nu va fi ucis .

186

1 Samuel  20

7 Şi Ionatan l-a chemat pe David şi Ionatan i-a arătat toate
aceste lucruri . Şi Ionatan l-a adus pe David la Saul şi el a fost
înaintea lui ca înainte .
8 ¶ Şi din nou a fost război; şi David a ieşit şi a luptat cu fi-
listenii şi i-a ucis cu un mare măcel; şi ei au fugit dinaintea
lui .
9 Şi duhul rău de la DOMNUL a fost asupra lui Saul, precum
şedea în casă cu suliţa sa în mână; şi David cânta cu mâna
lui .
10 Şi Saul a căutat să pironească pe David de perete cu suliţa;
dar el s-a ferit din faţa lui Saul şi acesta a lovit cu suliţa în
perete; şi David a fugit şi a scăpat în noaptea aceea .
11 ¶ Saul de asemenea a trimis mesageri la casa lui David,
să  îl  pândească  şi  să  îl  ucidă  dimineaţa;  şi  Mical,  soţia  lui
David, i-a spus, zicând: Dacă nu îţi vei salva viaţa la noapte,
mâine vei fi ucis .
12 Astfel Mical l-a coborât pe David pe fereastră; şi el a mers
şi a fugit şi a scăpat .
13 Şi Mical a luat un chip şi l-a pus în pat şi a pus o pernă din
păr de capră la capul său şi l-a acoperit cu o pânză .
14 Şi, când a trimis Saul mesageri să îl ia pe David, ea a spus:
Este bolnav .
15 Şi Saul a trimis din nou pe mesageri să îl vadă pe David,
spunând: Aduceţi-l în pat, la mine, ca să îl ucid .
16 Şi când mesagerii au intrat, iată, în pat era un chip, cu o
pernă din păr de capră la capul lui .
17 Şi Saul i-a spus lui Mical: De ce m-ai înşelat astfel şi ai
trimis  departe  pe  duşmanul  meu,  încât  a  scăpat?  Şi  Mical
i-a răspuns lui Saul: El mi-a spus: Lasă-mă să merg; De ce
să te ucid?
18 ¶ Astfel David a fugit şi a scăpat şi a venit la Samuel la
Rama şi i-a spus tot ce îi făcuse Saul . Şi el şi Samuel au mers
şi au locuit în Naiot .
19 Şi i s-a spus lui Saul, zicând: Iată, David este la Naiot în
Rama .
20 Şi Saul a trimis mesageri să îl ia pe David; şi când ei au
văzut ceata de profeţi care profeţeau şi pe Samuel stând ca
rânduit peste ei, Duhul lui Dumnezeu a venit asupra mesa-
gerilor lui Saul şi au profeţit şi ei .
21 Şi când i s-a spus lui Saul, el a trimis alţi mesageri şi au
profeţit la fel . Şi Saul a trimis mesageri din nou, a treia oară,
şi ei au profeţit de asemenea .
22 Atunci a mers şi el la Rama; şi a ajuns la o fântână mare
care este în Secu; şi a întrebat şi a spus: Unde sunt Samuel şi
David? Şi unul a spus: Iată, ei sunt la Naiot, în Rama .
23 Şi a mers acolo la Naiot, în Rama; şi Duhul lui Dumnezeu
a venit şi peste el şi el a mers înainte şi a profeţit, până a ajuns
la Naiot, în Rama .
24 Şi de asemenea s-a dezbrăcat de haine şi a profeţit înain-
tea lui Samuel în acelaşi fel şi s-a întins pe jos gol toată ziua
aceea si toată noaptea aceea . De aceea se spune: Este şi Saul
printre profeţi?

CApitoLuL 20

ŞI David a fugit din Naiot, din Rama, şi a venit şi a spus

înaintea lui Ionatan: Ce am făcut? Care este nelegiuirea
mea?  Şi  care  este  păcatul  meu  înaintea  tatălui  tău,  încât  el
îmi caută viaţa?
2 Şi Ionatan i-a spus: Nicidecum; nu vei muri; Iată, tatăl meu
nu va face nici un lucru mare sau mic fără să mi-l arate; şi
pentru ce ar ascunde tatăl meu acest lucru de mine? Nu este
aşa .

3 Şi David a jurat din nou şi a spus: Tatăl tău ştie într-adevăr
că am găsit favoare în ochii tăi; şi spune: Să nu ştie Ionatan
aceasta, ca nu cumva să se mâhnească; Dar cu adevărat, pre-
cum DOMNUL trăieşte şi precum sufletul tău trăieşte, nu este
decât un pas între mine şi moarte .
4 Atunci Ionatan i-a spus lui David: Orice doreşte sufletul
tău, voi face pentru tine .
5 Şi David i-a spus lui Ionatan: Iată, mâine este lună nouă şi
nu trebuie să lipsesc de la a şedea cu împăratul la masă; dar
tu lasă-mă să merg să mă ascund în câmp până în a treia zi
seara .
6 Dacă îi voi lipsi cât de cât tatălui tău, atunci spune: David
mi-a  cerut  insistent  să  alerge  până  la  Betleem,  cetatea  sa;
pentru că acolo este un sacrificiu anual pentru toată familia .
7 Dacă el spune astfel: Este bine; servitorul tău va avea pace;
dar dacă va fi foarte furios, atunci fii sigur că răul este ho-
tărât de el .
8 De aceea să te porţi cu bunătate cu servitorul tău, pentru
că ai adus pe servitorul tău într-un legământ al DOMNULUI
cu tine; totuşi, dacă este nelegiuire în mine, ucide-mă tu în-
suţi; pentru că de ce m-ai aduce la tatăl tău?
9  ¶  Şi  Ionatan  a  spus:  Departe  fie  aceasta  de  tine;  dacă  aş
fi ştiut într-adevăr că răul este hotărât de tatăl meu să vină
asupra ta, nu ţi-aş fi spus?
10 Atunci David i-a spus lui Ionatan: Cine îmi va spune? Sau
dacă tatăl tău îţi va răspunde cu asprime?
11 Şi Ionatan i-a spus lui David: Vino şi să mergem în câmp .
Şi au ieşit amândoi în câmp .
12 Şi Ionatan i-a spus lui David:  DOMNUL Dumnezeul lui
Israel, când voi încerca pe tatăl meu mâine pe timpul acesta,
sau poimâine, şi, iată, dacă este bun faţă de David şi nu voi
trimite la tine şi nu îţi voi arăta,
13 DOMNUL să facă astfel şi mult mai mult lui Ionatan; dar
dacă îi place tatălui meu să îţi facă rău, îţi voi arăta şi te voi
trimite, ca să mergi în pace; şi DOMNUL fie cu tine, cum a
fost cu tatăl meu .
14  Şi  nu  numai  cât  voi  mai  trăi  să  îmi  arăţi  bunătatea
DOMNULUI, ca să nu mor,
15 Ci de asemenea să nu stârpeşti niciodată bunătatea ta de
la casa mea; nu, nici după ce DOMNUL va stârpi pe fiecare
din duşmanii lui David, de pe faţa pământului .
16 Astfel Ionatan a făcut un legământ cu casa lui David, spu-
nând: Să ceară DOMNUL aceasta din mâna duşmanilor lui
David .
17 Şi Ionatan l-a făcut pe David să jure din nou, deoarece îl
iubea; pentru că îl iubea precum îşi iubea propriul suflet .
18 Atunci Ionatan i-a spus lui David: Mâine este lună nouă;
şi lipsa ta va fi observată, pentru că scaunul tău va fi gol .
19 Şi după ce vei sta trei zile, să cobori repede şi să vii la locul
unde te-ai ascuns în ziua acelei întâmplări şi să rămâi lângă
piatra Ezel .
20 Şi voi trage trei săgeţi lângă aceasta, ca şi când aş trage
la ţintă .
21 Şi, iată, voi trimite un băiat, spunând: Du-te, găseşte să-
geţile . Dacă spun clar băiatului: Iată, săgeţile sunt în această
parte a ta, ia-le; atunci vino, pentru că este pace pentru tine
şi nici o vătămare, precum DOMNUL trăieşte .
22 Dar, dacă spun astfel tânărului: Iată, săgeţile sunt dincolo
de tine; mergi pe calea ta, pentru că DOMNUL te-a trimis .
23 Şi referitor la acest lucru despre care am vorbit eu şi cu tine,
iată, DOMNUL este între tine şi mine pentru totdeauna .
24 ¶ Astfel David s-a ascuns în câmp; şi luna nouă a venit,

187

1 Samuel  22

iar împăratul s-a aşezat să mănânce mâncare .
25 Şi împăratul a şezut pe scaunul său, ca în alte dăţi, pe un
scaun de lângă perete; şi Ionatan s-a ridicat şi Abner a şezut
lângă Saul şi locul lui David era gol .
26 Totuşi Saul nu a vorbit nimic în acea zi, pentru că se gân-
dea:  I  s-a  întâmplat  ceva,  el  nu este  curat;  cu  siguranţă  nu
este curat .
27 Şi s-a întâmplat a doua zi, a doua zi a lunii, că locul lui
David era gol; şi Saul a spus fiului său, Ionatan: De ce nu a
venit fiul lui Isai să mănânce, nici ieri, nici astăzi?
28 Şi Ionatan a răspuns lui Saul: David mi-a cerut insistent
să meargă la Betleem;
29 Şi a spus: Lasă-mă să merg, te rog, pentru că avem un sa-
crificiu al familiei în cetate; şi fratele meu, el mi-a poruncit
să fiu acolo; şi acum, dacă am găsit favoare în ochii tăi, lasă-
mă să plec, te rog, şi să văd pe fraţii mei . De aceea nu vine la
masa împăratului .
30 Atunci mânia lui Saul s-a aprins împotriva lui Ionatan şi
i-a spus: Tu, fiu de femeie perversă şi răzvrătită, nu ştiu eu că
ţi-ai ales pe fiul lui Isai spre ruşinea ta şi spre ruşinea goli-
ciunii mamei tale?
31 Fiindcă atât cât fiul lui Isai trăieşte pe pământ, tu nu vei fi
întemeiat, nici tu, nici împărăţia ta . De aceea acum, trimite
şi adu-l la mine, pentru că negreşit va muri .
32 Şi Ionatan i-a răspuns tatălui său Saul şi i-a zis: Pentru ce
să fie ucis? Ce a făcut?
33  Şi  Saul  a  aruncat  o  suliţă  spre  el  ca  să  îl  lovească;  prin
aceasta Ionatan a cunoscut că este hotărât de tatăl său să uci-
dă pe David .
34 Astfel Ionatan s-a ridicat de la masă plin de mânie şi nu a
mâncat pâine în a doua zi a lunii, pentru că era mâhnit pen-
tru David, deoarece tatăl său îi făcuse ruşine .
35 ¶ Şi s-a întâmplat dimineaţa, că Ionatan a ieşit la câmp la
timpul rânduit cu David şi un băieţel a ieşit cu el .
36 Şi a spus băiatului său: Aleargă, găseşte acum săgeţile pe
care le trag . Şi pe când a alergat băiatul, el a tras o săgeată
dincolo de el .
37 Şi când băiatul a ajuns la locul săgeţii pe care o trăsese
Ionatan, Ionatan a strigat după băiat şi a spus: Nu este săgea-
ta dincolo de tine?
38 Şi Ionatan a strigat după băiat: Iute, grăbeşte, nu sta . Şi
băiatul  lui  Ionatan  a  adunat  săgeţile  şi  a  venit  la  stăpânul
său .
39 Dar băiatul nu ştia nimic; numai Ionatan şi David cunoş-
teau lucrul acesta .
40 Şi Ionatan a dat armele sale băiatului său şi i-a spus: Du-
te, du-le în cetate .
41 Şi imediat ce băiatul a plecat, David s-a ridicat dintr-un
loc dinspre sud şi a căzut cu faţa la pământ şi s-a plecat de
trei ori; şi s-au sărutat unul pe altul şi au plâns unul cu altul,
până când David l-a întrecut .
42 Şi Ionatan i-a spus lui David: Du-te în pace, pentru că am
jurat amândoi în numele DOMNULUI, spunând: DOMNUL
să fie între mine şi tine şi între sămânţa mea şi sămânţa ta
pentru totdeauna . Şi s-a ridicat şi a plecat; şi Ionatan a mers
în cetate .

CApitoLuL 21

ATUNCI  David  a  venit  la  Nob,  la  preotul  Ahimelec;  şi

Ahimelec s-a îngrozit la întâlnirea cu David şi i-a spus:

De ce eşti singur şi nici un om cu tine?
2  Şi  David  i-a  spus  preotului  Ahimelec:  Împăratul  mi-a

poruncit un lucru şi mi-a spus: Să nu ştie nici un om despre
lucrul pentru care te trimit şi ce ţi-am poruncit; şi am rân-
duit pe servitorii mei în cutare şi cutare loc .
3  De  aceea  acum,  ce  ai  la  îndemână?  Dă-mi  cinci  pâini  în
mâna mea, sau ce se găseşte .
4 Şi preotul a răspuns lui David şi a zis: Nu am pâine obiş-
nuită la îndemână, dar este pâine sfântă, numai dacă tinerii
s-au abţinut de la femei .
5 Şi David i-a răspuns preotului şi i-a zis: Cu adevărat femei-
le au fost ţinute departe de noi în aceste trei zile, de când am
ieşit, şi vasele tinerilor sunt sfinte şi pâinea este într-un fel
obişnuită; da, chiar dacă ar fi sfinţită astăzi în vas .
6 Astfel preotul i-a dat pâinea sfinţită, pentru că nu era aco-
lo altă pâine decât pâinile punerii înainte, care au fost luate
dinaintea DOMNULUI, pentru a pune pâine fierbinte în ziua
când au fost luate .
7 Şi un anumit om dintre servitorii lui Saul era acolo în acea
zi, închis înaintea DOMNULUI; şi numele lui era Doeg, un
edomit, căpetenia păstorilor lui Saul .
8 Şi David i-a spus lui Ahimelec: Şi nu ai aici la îndemână o
suliţă sau o sabie? Fiindcă nu mi-am adus nici sabia, nici ar-
mele cu mine, deoarece treaba împăratului cerea grabă .
9 Şi preotul i-a spus: Sabia lui Goliat filisteanul, pe care l-ai
ucis în valea Elah; iată, este aici, învelită într-o pânză în spa-
tele efodului, dacă doreşti să o iei, ia-o, pentru că nu este alta
aici  decât  aceasta .  Şi  David  a  spus:  Nu  este  alta  ca  ea,  dă-
mi-o .
10 ¶ Şi David s-a ridicat şi a fugit în acea zi de frica lui Saul
şi a mers la Achiş, împăratul Gatului .
11 Şi servitorii lui Achiş i-au spus: Nu este acesta David, îm-
păratul ţării? Nu au cântat una alteia despre el în dansuri,
spunând: Saul a ucis miile lui şi David zecile lui de mii?
12 Şi David a pus aceste cuvinte la inimă şi s-a temut foarte
mult de Achiş, împăratul Gatului .
13 Şi şi-a schimbat purtarea înaintea lor şi s-a prefăcut ne-
bun în mâinile lor şi zgâria uşile porţii şi lăsa să îi curgă scui-
patul pe barbă .
14 Atunci Achiş a spus servitorilor săi: Iată, vedeţi că omul
este nebun, pentru ce atunci l-aţi adus la mine?
15  Am  eu  nevoie  de  oameni  nebuni,  că  aţi  adus  pe  acesta
să facă pe nebunul în prezenţa mea? Să intre acesta în casa
mea?

CApitoLuL 22

DE  aceea  David  a  plecat  de  acolo  şi  a  scăpat  în  peştera

Adulam;  şi  când  fraţii  săi  şi  toată  casa  tatălui  său  au

auzit, au coborât acolo la el .
2 Şi toţi cei strâmtoraţi şi toţi datornicii şi toţi nemulţumiţii
s-au adunat la el; şi el a devenit căpetenie peste ei; şi erau cu
el cam patru sute de bărbaţi .
3 Şi David a plecat de acolo la Miţpa, în Moab; şi a spus îm-
păratului Moabului: Lasă pe tatăl meu şi pe mama mea, te
rog,  să  vină  şi  să  stea  cu  voi,  până  când  voi  şti  ce  va  face
Dumnezeu pentru mine .
4 Şi i-a adus înaintea împăratului Moabului; şi ei au locuit cu
el cât timp a fost David în fortăreaţă .
5 Şi profetul Gad i-a spus lui David: Nu rămâne în fortărea-
ţă; depărtează-te şi du-te în ţara lui Iuda . Atunci David s-a
depărtat şi a intrat în pădurea Heret .
6 ¶ Când Saul a auzit că David a fost descoperit, el şi oamenii
care erau cu el (acum, Saul stătea în Ghibea sub un copac în
Rama, având suliţa sa în mână şi toţi servitorii săi stăteau în

188

1 Samuel  23

picioare lângă el) .
7 Atunci Saul a spus servitorilor săi care stăteau în picioare
lângă el: Ascultaţi acum, voi beniamiţilor; vă va da fiul lui
Isai fiecăruia dintre voi câmpuri şi vii şi vă va face el căpete-
nii peste mii şi căpetenii peste sute,
8 Încât aţi uneltit toţi împotriva mea şi nu este nimeni care
să îmi arate că fiul meu a făcut o alianţă cu fiul lui Isai şi nu
este nimeni dintre voi căruia să îi pară rău pentru mine, sau
să îmi arate că fiul meu a stârnit pe servitorul meu împotriva
mea, ca să pândească împotriva mea, ca în această zi?
9 Atunci a răspuns Doeg edomitul, care era pus peste ser-
vitorii lui Saul şi a spus: Am văzut pe fiul lui Isai venind la
Nob, la Ahimelec, fiul lui Ahitub .
10 Şi acesta a întrebat pe DOMNUL pentru el şi i-a dat merin-
de şi i-a dat sabia lui Goliat, filisteanul .
11 Atunci împăratul a trimis să îl cheme pe preotul Ahimelec,
fiul  lui  Ahitub,  şi  pe  toată  casa  tatălui  său,  pe  preoţii  care
erau în Nob; şi ei au venit toţi la împărat .
12 Şi Saul a spus: Ascultă acum, tu, fiu al lui Ahitub . Şi el a
răspuns: Iată-mă, domnul meu .
13 Şi Saul i-a spus: De ce aţi uneltit împotriva mea, tu şi fiul
lui Isai, în aceea că i-ai dat pâine şi o sabie şi ai întrebat pe
Dumnezeu  pentru  el,  ca  să  se  ridice  împotriva  mea,  ca  să
pândească împotriva mea, ca în această zi?
14 Atunci Ahimelec a răspuns împăratului şi a zis: Şi cine
este  atât  de  credincios  printre  toţi  servitorii  tăi  ca  David,
care este ginerele împăratului şi merge la chemarea ta şi este
onorabil în casa ta?
15 Am început eu atunci să întreb pe Dumnezeu pentru el?
Departe de mine; să nu impute împăratul vreun lucru servi-
torului său, nici întregii case a tatălui meu, fiindcă servitorul
tău nu a ştiut nimic din toate acestea, mic sau mare .
16 Şi împăratul i-a spus: Vei muri negreşit, Ahimelec, tu şi
toată casa tatălui tău .
17 Şi împăratul a spus alergătorilor care stăteau în picioare
lângă el: Întoarceţi-vă şi ucideţi pe preoţii DOMNULUI, pen-
tru că şi mâna lor este cu David şi pentru că au ştiut când
a fugit şi nu mi-au arătat aceasta . Dar servitorii împăratu-
lui  au  refuzat  să  întindă  mâna  ca  să  cadă  asupra  preoţilor
DOMNULUI .
18  Şi  împăratul  i-a  spus  lui  Doeg:  Întoarce-te  şi  aruncă-te
asupra preoţilor . Şi Doeg edomitul s-a întors şi s-a aruncat
asupra preoţilor şi a ucis în acea zi optzeci şi cinci de persoa-
ne care purtau un efod de in .
19 Şi Saul a lovit Nob, cetatea preoţilor, cu ascuţişul sabiei,
deopotrivă bărbaţi şi femei, copii şi sugari şi boi şi măgari şi
oi, cu ascuţişul sabiei .
20 ¶ Şi unul dintre fiii lui Ahimelec, fiul lui Ahitub, numit
Abiatar, a scăpat şi a fugit după David .
21  Şi  Abiatar  i-a  arătat  lui  David  că  Saul  a  ucis  pe  preoţii
DOMNULUI .
22  Şi  David  i-a  spus  lui  Abiatar:  Am  ştiut  aceasta  în  acea
zi, când Doeg edomitul era acolo, că va spune cu siguranţă
lui Saul; eu am cauzat moartea tuturor persoanelor din casa
tatălui tău .
23 Rămâi cu mine, nu te teme; pentru că cel care caută viaţa
mea caută şi viaţa ta; dar cu mine vei fi în siguranţă .

CApitoLuL 23

ATUNCI i-au spus lui David, zicând: Iată, filistenii luptă

împotriva Cheilei şi jefuiesc ariile .

2 De aceea David a întrebat pe DOMNUL, spunând: Să merg

şi să lovesc pe aceşti filisteni? Şi DOMNUL i-a spus lui David:
Du-te şi loveşte pe filisteni şi salvează Cheila .
3 Şi oamenii lui David i-au spus: Iată, ne temem aici, în Iuda;
cu cât mai mult dacă mergem la Cheila împotriva armatelor
filistenilor?
4 Atunci David a întrebat pe DOMNUL din nou . Şi DOMNUL
i-a răspuns şi a zis: Ridică-te, coboară la Cheila; pentru că
voi da pe filisteni în mâna ta .
5 Astfel David şi oamenii săi au mers la Cheila şi au luptat
cu filistenii şi le-au adus vitele şi i-a lovit cu un mare măcel .
Astfel David i-a salvat pe locuitorii Cheilei .
6 Şi s-a întâmplat, când Abiatar, fiul lui Ahimelec, a fugit la
David la Cheila, că a coborât cu un efod în mâna sa .
7 ¶ Şi i s-a spus lui Saul că David a venit la Cheila . Şi Saul a
spus: Dumnezeu l-a dat în mâna mea, pentru că este închis,
intrând într-un oraş care are porţi şi drugi .
8 Şi Saul a chemat tot poporul la război, să coboare la Cheila,
să asedieze pe David şi pe oamenii săi .
9 Şi David a cunoscut că Saul lucra în ascuns ticăloşie împo-
triva lui; şi a spus preotului Abiatar: Adu aici efodul .
10  Atunci  David  a  spus:  DOAMNE,  Dumnezeul  lui  Israel,
servitorul tău a auzit că Saul caută să vină la Cheila să nimi-
cească cetatea din cauza mea .
11  Mă  vor  da  oamenii  din  Cheila  în  mâna  lui?  Va  coborî
Saul, precum a auzit servitorul tău? DOAMNE, Dumnezeul
lui  Israel,  te  implor,  spune  servitorului  tău .  Şi  DOMNUL  a
spus: Va coborî .
12 Atunci David a spus: Mă vor preda oamenii din Cheila
pe mine şi pe oamenii mei în mâna lui Saul? Şi DOMNUL a
spus: Te vor da .
13 Atunci David şi oamenii săi, care erau cam şase sute, s-au
ridicat şi au ieşit din Cheila şi au mers unde au putut . Şi i s-a
spus lui Saul că David a scăpat din Cheila; şi el a încetat să
înainteze .
14 ¶ Şi David a locuit în pustie, în fortăreţe, şi a rămas pe
un  munte  în  pustia  Zif .  Şi  Saul  îl  căuta  în  fiecare  zi,  dar
Dumnezeu nu l-a dat în mâna lui .
15 Şi David a văzut că Saul a ieşit să îi caute viaţa; şi David
era în pustia Zif, într-o pădure .
16 Şi Ionatan, fiul lui Saul, s-a ridicat şi a mers la David în
pădure şi i-a întărit mâna în Dumnezeu .
17 Şi i-a spus: Nu te teme, pentru că mâna lui Saul, tatăl meu,
nu te va găsi; şi tu vei fi împărat peste Israel; şi eu voi fi al doi-
lea după tine; şi aceasta chiar şi Saul, tatăl meu, o ştie .
18 Şi cei doi au făcut un legământ înaintea DOMNULUI; şi
David a rămas în pădure, iar Ionatan a plecat la casa lui .
19 ¶ Atunci s-au urcat zifiţii la Saul în Ghibea, spunând: Nu
se  ascunde  David  cu  noi  în  fortăreţe  în  pădure,  pe  dealul
Hachila, care este la sud de Ieşimon?
20  De  aceea  acum,  o  împărate,  coboară  conform  cu  toată
dorinţa sufletului tău de a coborî şi partea noastră va fi să îl
predăm în mâna împăratului .
21 Şi Saul a spus: Binecuvântaţi fiţi voi de DOMNUL, pentru
că aveţi milă de mine .
22  Mergeţi, vă  rog,  mai  pregătiţi-vă şi aflaţi şi vedeţi unde
este locul lui şi cine l-a văzut acolo; pentru că mi s-a spus că
se poartă foarte viclean .
23 Vedeţi de aceea şi cunoaşteţi toate locurile lui de pândă
unde se ascunde şi întoarceţi-vă la mine cu ceva sigur şi eu
voi merge cu voi; şi se va întâmpla, dacă este în ţară, că îl voi
căuta prin toate miile lui Iuda .
24  Şi  s-au  ridicat  şi  au  mers  la  Zif,  înaintea  lui  Saul;  dar

189

1 Samuel  25

David şi oamenii săi erau în pustia Maon, în câmpia de la
sud de Ieşimon .
25 Şi Saul şi oamenii săi au mers să îl caute . Şi i-au spus lui
David; de aceea el a coborât de pe stâncă şi a rămas în pustia
Maon . Şi când Saul a auzit aceasta, l-a urmărit pe David în
pustia Maon .
26 Şi Saul mergea pe partea aceasta a muntelui şi David şi
oamenii săi pe cealaltă parte a muntelui şi David se grăbea
să scape, de teama lui Saul, pentru că Saul şi oamenii săi l-au
înconjurat pe David şi pe oamenii săi ca să îi prindă .
27 Dar a venit un mesager la Saul, spunând: Grăbeşte-te şi
vino, pentru că filistenii au invadat ţara .
28  De  aceea  Saul  s-a  întors  de  la  urmărirea  lui  David  şi  a
mers  împotriva  filistenilor,  de  aceea  au  numit  locul  acela
Sela-Hamahlecota .
29 Şi David s-a urcat de acolo şi a locuit în întăriturile din
En-Ghedi .

CApitoLuL 24

ŞI s-a întâmplat, când s-a întors Saul de la urmărirea fi-

listenilor, că i s-a spus, zicând: Iată, David este în pustiul

En-Ghedi .
2 Atunci Saul a luat trei mii de bărbaţi aleşi din tot Israelul
şi a mers să îl caute pe David şi pe oamenii săi pe stâncile
caprelor sălbatice .
3 Şi a venit la staulele oilor lângă drum, unde era o peşteră; şi
Saul a intrat să îşi acopere picioarele şi David şi oamenii săi
au rămas pe laturile peşterii .
4  Şi  oamenii  lui  David  i-au  spus:  Iată  ziua  despre  care
DOMNUL ţi-a spus: Iată, voi da pe duşmanul tău în mâna ta,
ca să îi faci cum ţi se va părea bine . Atunci David s-a ridicat
şi a tăiat pe furiş marginea robei lui Saul .
5 Şi s-a întâmplat, după aceasta, că lui David i-a bătut inima,
deoarece tăiase marginea robei lui Saul .
6  Şi  a  spus  oamenilor  săi:  Să  mă  ferească  DOMNUL  să  fac
acest lucru domnului meu, unsul DOMNULUI, să îmi întind
mâna împotriva lui, văzând că este unsul DOMNULUI .
7 Astfel David i-a oprit pe servitorii săi cu aceste cuvinte şi
nu le-a permis să se ridice împotriva lui Saul . Dar Saul s-a
ridicat din peşteră şi a mers pe calea sa .
8 David de asemenea s-a ridicat după aceea şi a ieşit din peş-
teră şi a strigat după Saul, spunând: Domnul meu, împărate .
Şi când Saul s-a uitat în urma sa, David s-a aplecat cu faţa la
pământ şi s-a prosternat .
9 ¶ Şi David i-a spus lui Saul: Pentru ce asculţi cuvintele oa-
menilor care spun: Iată, David caută vătămarea ta?
10 Iată, în această zi ochii tăi au văzut cum DOMNUL te-a
dat astăzi în mâna mea în peşteră; şi unii mi-au cerut să te
ucid; dar ochii mei te-au cruţat; şi am spus: Nu îmi voi întin-
de mâna împotriva domnului meu; pentru că el este unsul
DOMNULUI .
11 Mai mult, tatăl meu, vezi, da, vezi marginea robei tale în
mâna mea; fiindcă în aceea că am tăiat marginea robei tale
şi nu te-am ucis, să ştii şi să vezi că nu este nici rău, nici în-
călcare de lege în mâna mea şi nu am păcătuit împotriva ta;
totuşi tu îmi vânezi sufletul ca să mi-l iei .
12 DOMNUL să judece între mine şi tine şi DOMNUL să mă
răzbune faţă de tine, dar mâna mea nu va fi asupra ta .
13 Precum spune proverbul strămoşilor: Stricăciunea iese de
la cei stricaţi; dar mâna mea nu va fi asupra ta .
14 După cine a ieşit împăratul lui Israel? Pe cine urmăreşti?
Un câine mort, un păduche?

15 DOMNUL deci să fie judecător şi să judece între mine şi
tine şi să vadă şi să pledeze în cauza mea şi să mă elibereze
din mâna ta .
16 ¶ Şi s-a întâmplat, după ce a terminat David de spus aces-
te cuvinte lui Saul, că Saul a spus: Este aceasta vocea ta, fiul
meu David? Şi Saul şi-a înălţat vocea şi a plâns .
17 Şi i-a spus lui David: Tu eşti mai drept decât mine; pentru
că  tu  mi-ai  răsplătit  bine,  în  timp  ce  eu  te-am  răsplătit  cu
rău .
18 Şi tu ai arătat astăzi că te-ai purtat bine cu mine; întrucât
atunci când DOMNUL m-a dat în mâna ta, tu nu m-ai ucis .
19 Căci dacă un om găseşte pe duşmanul său, îl va lăsa să
meargă cu bine? DOMNUL să îţi răsplătească cu bine pentru
ceea ce mi-ai făcut în această zi .
20 Şi acum, iată, ştiu bine că vei fi într-adevăr împărat şi că
împărăţia lui Israel va fi întemeiată în mâna ta .
21 Jură-mi de aceea acum pe DOMNUL, că nu vei stârpi să-
mânţa mea după mine şi că nu vei nimici numele meu din
casa tatălui meu .
22 Şi David i-a jurat lui Saul . Şi Saul a mers acasă; dar David
şi oamenii săi s-au urcat în fortăreaţă .

CApitoLuL 25

ŞI Samuel a murit; şi toţi israeliţii s-au adunat şi l-au plâns

şi l-au înmormântat în casa lui, la Rama . Şi David s-a ri-

dicat şi a coborât în pustiul Paran .
2 ¶ Şi era în Maon un bărbat, a cărui averi erau în Carmel; şi
acest bărbat era foarte bogat şi avea trei mii de oi şi o mie de
capre; şi îşi tundea oile în Carmel .
3  Şi  numele  bărbatului  era  Nabal;  şi  numele  soţiei  sale,
Abigail; şi ea era o femeie cu o bună înţelegere şi cu o înfă-
ţişare frumoasă; dar bărbatul era arogant şi rău în lucrurile
sale; şi el era din casa lui Caleb .
4  Şi  David  a  auzit  când  era  în  pustiu  că  Nabal  îşi  tundea
oile .
5  Şi  David  a  trimis  zece  tineri  şi  David  a  spus  tinerilor:
Urcaţi-vă  la  Carmel  şi  mergeţi  la  Nabal  şi  salutaţi-l  în  nu-
mele meu;
6 Şi astfel să spuneţi celui ce trăieşte în prosperitate: Pace de-
opotrivă ţie şi pace casei tale şi pace la tot ceea ce ai .
7  Şi  acum,  am  auzit  că  ai  tunzători;  acum,  pe  păstorii  tăi,
care au fost cu noi, nu i-am vătămat, nici nu le-a lipsit nimic,
tot timpul cât au fost în Carmel .
8 Întreabă pe tinerii tăi şi ei îţi vor arăta . De aceea, să gă-
sească tinerii favoare în ochii tăi; pentru că venim într-o zi
bună; dă, te rog, orice îţi este la îndemână servitorilor tăi şi
fiului tău David .
9 Şi când tinerii lui David au ajuns, i-au vorbit lui Nabal con-
form cu toate aceste cuvinte în numele lui David şi apoi au
încetat .
10 Şi Nabal a răspuns servitorilor lui David şi a zis: Cine este
David? Şi cine este fiul lui Isai? Sunt mulţi servitori în aceste
zile care fug fiecare de la stăpânul său .
11 Să iau atunci eu pâinea mea şi apa mea şi carnea mea pe
care am înjunghiat-o pentru tunzătorii mei şi să le dau unor
oameni, pe care nu îi cunosc de unde sunt?
12 ¶ Astfel tinerii lui David s-au întors pe calea lor şi au mers
înapoi şi au venit şi i-au istorisit toate aceste spuse .
13 Şi David a spus oamenilor săi: Încingeţi-vă fiecare sabia .
Şi şi-au încins fiecare sabia; şi David de asemenea şi-a încins
sabia; şi s-au urcat după David cam patru sute de bărbaţi; iar
două sute au rămas lângă lucruri .

190

1 Samuel  26

14 Dar unul dintre tineri i-a spus lui Abigail, soţia lui Nabal,
spunând: Iată, David a trimis mesageri din pustiu ca să salu-
te pe stăpânul nostru; şi el i-a batjocorit .
15 Dar oamenii au fost foarte buni cu noi şi nu am fost vătă-
maţi, nici nu ne-a lipsit vreun lucru, cât timp am umblat cu
ei, când eram în câmpii;
16 Ei ne-au fost un zid deopotrivă noaptea şi ziua, tot timpul
cât am fost cu ei păzind oile .
17 De aceea acum, să ştii şi să iei aminte la ce doreşti să faci,
pentru  că  răul  este  hotărât  împotriva  stăpânului  nostru  şi
împotriva întregii lui case; pentru că el este într-atât un fiu
al lui Belial, încât nimeni nu poate vorbi cu el .
18 ¶ Atunci Abigail s-a grăbit şi a luat două sute de pâini şi
două burdufuri cu vin şi cinci oi gata pregătite şi cinci mă-
suri de grâne prăjite şi o sută de ciorchini de stafide şi două
sute de turte de smochine şi le-a pus pe măgari .
19 Şi a spus servitorilor ei: Mergeţi înaintea mea; iată, eu vin
după voi . Dar nu i-a spus soţului ei, Nabal .
20 Şi a fost astfel, pe când călărea pe măgar, a coborât pe par-
tea ascunsă a dealului şi, iată, David şi oamenii săi coborau
spre ea; şi ea i-a întâlnit .
21 Şi David spusese: Într-adevăr în zadar am păzit tot ce avea
acesta în pustiu, astfel încât nimic nu s-a pierdut din tot ce îi
aparţinea; şi el mi-a răsplătit rău pentru bine .
22  Astfel  şi  chiar  mai  mult  să  facă  Dumnezeu  duşmanilor
lui David, dacă voi lăsa din tot ce îi aparţine până la lumina
dimineţii pe vreunul care se pişă la perete .
23 Şi când Abigail l-a văzut pe David, s-a grăbit şi a sărit jos
de pe măgar şi a căzut cu faţa la pământ înaintea lui David şi
s-a plecat până la pământ .
24 Şi a căzut la picioarele lui şi a spus: Asupra mea, domnul
meu, asupra mea să fie această nelegiuire; şi să vorbească, te
rog, roaba ta în auzul tău şi ascultă cuvintele roabei tale .
25 Să nu iei aminte domnul meu, te rog, la acest om al lui
Belial, adică la Nabal; pentru că precum îi este numele, tot
astfel este şi el; Nabal este numele lui şi prostie este în el; dar
eu, roaba ta, nu am văzut pe tinerii domnului meu, pe care
i-ai trimis .
26 De aceea acum, domnul meu, precum DOMNUL trăieşte
şi precum sufletul tău trăieşte, văzând că DOMNUL te-a oprit
să ajungi să verşi sânge şi să te răzbuni cu propria ta mână,
acum, să fie duşmanii tăi şi cei care caută să facă rău dom-
nului meu, ca Nabal .
27 Şi acum, această binecuvântare pe care a adus-o roaba ta
domnului meu, să fie dată tinerilor care urmează pe domnul
meu .
28 Te rog, iartă fărădelegea roabei tale; pentru că DOMNUL
va  face  într-adevăr  domnului  meu  o  casă  sigură,  deoarece
domnul meu luptă bătăliile DOMNULUI şi rău nu s-a găsit în
tine în toate zilele tale .
29 Totuşi un om se ridică să te urmărească şi să caute sufle-
tul tău; dar sufletul domnului meu va fi legat în mănunchiul
vieţii cu DOMNUL Dumnezeul tău; şi el va arunca sufletele
duşmanilor tăi, ca din mijlocul unei praştii .
30  Şi  se  va  întâmpla,  când  DOMNUL  va  fi  făcut  domnului
meu conform cu tot binele pe care l-a vorbit referitor la tine
şi te va fi rânduit conducător peste Israel,
31 Că aceasta nu va fi o mâhnire pentru tine, nici poticni-
re a inimii pentru domnul meu, fie că ai vărsat sânge fără
motiv sau că domnul meu s-a răzbunat el însuşi, dar când
DOMNUL  se  va  purta  bine  cu  domnul  meu,  atunci  să  îţi
aminteşti de roaba ta .

32 ¶ Şi David i-a spus lui Abigail: Binecuvântat fie DOMNUL
Dumnezeul  lui  Israel,  care  te-a  trimis  în  această  zi  să  mă
întâlneşti;
33 Şi binecuvântat fie sfatul tău şi binecuvântată fii tu, care
m-ai oprit în această zi de a ajunge la vărsare de sânge şi de
la a mă răzbuna cu propria mea mână .
34 Căci, într-adevăr, precum DOMNUL Dumnezeul lui Israel
trăieşte,  care  m-a  oprit  de  la  a  te  vătăma,  dacă  nu  te-ai  fi
grăbit şi nu ai fi venit să mă întâlneşti, cu siguranţă nu i-ar
fi rămas lui Nabal până la lumina dimineţii vreunul care se
pişă la perete .
35 Astfel David a primit din mâna ei ceea ce îi adusese şi i-a
spus: Urcă-te în pace la casa ta; vezi, am dat ascultare vocii
tale şi te-am primit .
36 ¶ Şi Abigail a venit la Nabal; şi, iată, el ţinea un ospăţ în
casa lui, ca ospăţul unui împărat; şi inima lui Nabal era ve-
selă, pentru că era foarte beat; de aceea ea nu i-a spus nimic,
mic sau mare, până la lumina dimineţii .
37 Dar s-a întâmplat dimineaţa, când vinul ieşise din Nabal
şi soţia sa i-a spus toate aceste lucruri, că inima lui a murit în
el şi el a devenit ca o piatră .
38 Şi s-a întâmplat cam după zece zile, că DOMNUL l-a lovit
pe Nabal încât el a murit .
39 Şi când David a auzit că Nabal a murit, a spus: Binecuvântat
fie  DOMNUL, care a pledat în cauza ocării mele din mâna
lui Nabal şi care a oprit pe servitorul său de la rău; fiindcă
DOMNUL a întors stricăciunea lui Nabal asupra capului său .
Şi David a trimis şi a vorbit îndeaproape cu Abigail, pentru
a o lua de soţie .
40 Şi când servitorii lui David au venit la Abigail, în Carmel,
i-au vorbit, spunând: David ne-a trimis la tine, ca să te ia de
soţie .
41 Şi ea s-a ridicat şi s-a plecat cu faţa la pământ şi a spus:
Iată, lasă roaba ta să fie o servitoare pentru a spăla picioarele
servitorilor domnului meu .
42 Şi Abigail s-a grăbit şi s-a ridicat şi a călărit pe un măgar,
cu cinci fete ale ei care mergeau după ea; şi a mers după me-
sagerii lui David şi a devenit soţia lui .
43 David de asemenea a luat pe Ahinoam din Izreel; şi amân-
două au fost soţiile sale .
44 Dar Saul o dăduse pe Mical, fiica sa, soţia lui David, lui
Palti, fiul lui Laiş, care era din Galim .

CApitoLuL 26

ŞI zifiţii au venit la Saul, la Ghibea, spunând: Nu se ascunde

David în dealul Hachila, care este înaintea Ieşimonului?
2  Atunci  Saul  s-a  ridicat  şi  a  coborât  la  pustiul  Zif,  având
trei mii de bărbaţi aleşi ai lui Israel cu el, pentru a-l căuta pe
David în pustiul Zif .
3 Şi Saul şi-a întins cortul pe dealul Hachila, care este înain-
tea Ieşimonului, lângă cale . Dar David locuia în pustiu şi a
văzut că Saul a venit după el în pustiu .
4 David a trimis de aceea spioni şi a înţeles că Saul într-ade-
văr venise .
5 Şi David s-a ridicat şi a venit la locul unde Saul îşi întinse-
se cortul; şi David a privit locul unde Saul era culcat, şi pe
Abner, fiul lui Ner, căpetenia oştirii sale; şi Saul era culcat
înăuntrul valului de pământ şi poporul îşi înălţase cortul în
jurul lui .
6 ¶ Atunci a răspuns David şi i-a spus lui Ahimelec hititul
şi lui Abişai, fiul Ţeruiei, fratele lui Ioab, spunând: Cine va
coborî  cu  mine  la  Saul  în  tabără?  Şi  Abişai  a  spus:  Eu  voi

191

1 Samuel  28

coborî cu tine .
7 Astfel David şi Abişai au venit la popor noaptea; şi, iată,
Saul stătea întins, dormind înăuntrul valului de pământ cu
suliţa sa înfiptă în pământ, la capul său; iar Abner şi poporul
erau întinşi de jur împrejurul lui .
8 Atunci Abişai i-a spus lui David: Dumnezeu a dat pe duş-
manul tău în mâna ta în această zi; de aceea acum lasă-mă, te
rog, să îl pironesc cu suliţa în pământ cu o singură lovitură,
şi nu îl voi lovi a doua oară .
9 Şi David i-a spus lui Abişai: Nu îl nimici; fiindcă cine poate
să îşi întindă mâna împotriva unsului DOMNULUI şi să fie
fără vină?
10 David a mai spus: Precum DOMNUL trăieşte, DOMNUL
să îl lovească; sau va veni ziua lui să moară; sau va coborî în
bătălie şi va pieri .
11 Să mă ferească DOMNUL să îmi întind mâna împotriva
unsului DOMNULUI; dar, te rog, ia acum suliţa care este la
capul său şi ulciorul cu apă şi să mergem .
12 Astfel David a luat suliţa şi ulciorul cu apă de la capul lui
Saul; şi s-au îndepărtat şi nici un om nu a văzut aceasta, nici
nu a ştiut, nici nu s-a trezit, fiindcă toţi erau adormiţi; pen-
tru că un somn adânc de la DOMNUL căzuse peste ei .
13 ¶ Atunci David a trecut de cealaltă parte şi a stat pe vârful
unui deal de departe; o mare depărtare fiind între ei .
14 Şi David a strigat către popor şi către Abner, fiul lui Ner,
spunând: Nu răspunzi, Abner? Atunci Abner a răspuns şi a
zis: Cine eşti tu, care strigi către împărat?
15 Şi David i-a spus lui Abner: Nu eşti tu un bărbat viteaz?
Şi cine este ca tine în Israel? Pentru ce atunci nu ai păzit pe
domnul tău, împăratul? Pentru că a venit unul din popor să
îl nimicească pe împărat, pe domnul tău .
16 Acest lucru pe care l-ai făcut nu este bun . Precum DOMNUL
trăieşte, voi sunteţi demni de moarte, pentru că nu aţi păzit
pe domnul vostru, pe unsul DOMNULUI . Şi acum vezi unde
este suliţa împăratului şi ulciorul cu apă care erau la capul
lui .
17 Şi Saul a cunoscut vocea lui David şi a spus: Este aceasta
vocea ta, fiul meu David? Şi David a spus: Este vocea mea,
domnul meu, o împărate .
18 Şi a spus: Pentru ce urmăreşte astfel domnul meu pe servi-
torul său? Fiindcă ce am făcut? Sau ce rău este în mâna mea?
19 Şi acum, te rog, să asculte domnul meu împăratul, cuvin-
tele servitorului său . Dacă DOMNUL te-a stârnit împotriva
mea, să accepte ofrandă; dar dacă fiii oamenilor te-au stârnit,
blestemaţi fie ei înaintea DOMNULUI, pentru că m-au alun-
gat în această zi de la a rămâne în moştenirea DOMNULUI,
spunând: Du-te, serveşte alţi dumnezei .
20 Şi acum, să nu cadă sângele meu la pământ înaintea feţei
DOMNULUI; pentru că împăratul lui Israel a ieşit să caute un
păduche, ca unul care vânează o potârniche în munţi .
21 ¶ Atunci Saul a spus: Am păcătuit; întoarce-te, fiul meu
David, fiindcă nu te voi mai vătăma, pentru că sufletul meu a
fost preţios în ochii tăi în această zi; iată, am lucrat prosteşte
şi am greşit peste măsură .
22 Şi David a răspuns şi a zis: Iată suliţa împăratului! Să vină
unul dintre tineri şi să o ia .
23 Atunci DOMNUL să întoarcă fiecărui om dreptatea sa şi
credincioşia sa, pentru că  DOMNUL te-a dat în mâna mea
astăzi, dar am refuzat să îmi întind mâna împotriva unsului
DOMNULUI .
24  Şi,  iată,  precum  viaţa  ta  a  fost  preţioasă  astăzi  în  ochii
mei, tot astfel viaţa mea să fie preţioasă în ochii DOMNULUI

şi să mă scape din tot necazul .
25  Atunci  Saul  i-a  spus  lui  David:  Binecuvântat  fii  tu,  fiul
meu David, tu vei face deopotrivă lucruri mari şi de aseme-
nea vei învinge . Astfel David a mers pe calea sa şi Saul s-a
întors la locul lui .

CApitoLuL 27

ŞI David a spus în inima lui: Acum voi pieri într-o zi de

mâna lui Saul . Nu este nimic mai bun pentru mine de-
cât să scap repede în ţara filistenilor; şi Saul va renunţa să
mă mai caute în vreun ţinut al lui Israel; astfel voi scăpa din
mâna lui .
2 Şi David s-a ridicat şi a trecut cu şase sute de bărbaţi care
erau cu el, la Achiş, fiul lui Maoc, împăratul Gatului .
3 Şi David a rămas cu Achiş în Gat, el şi oamenii săi, fiecare
om cu familia sa, de asemenea David cu cel două soţii ale lui,
Ahinoam izreelita şi Abigail carmelita, soţia lui Nabal .
4 Şi i s-a spus lui Saul că David a fugit la Gat; şi nu l-a mai
căutat .
5 Şi David i-a spus lui Achiş: Dacă am găsit har în ochii tăi,
să îmi dea ei un loc într-un oraş din ţară, ca să locuiesc aco-
lo; fiindcă de ce să locuiască servitorul tău cu tine, în cetatea
împărătească?
6 Atunci Achiş i-a dat Ţiclagul în acea zi; de aceea Ţiclagul
aparţine împăraţilor lui Iuda până în această zi .
7 Şi timpul cât David a locuit în ţinutul filistenilor a fost un
an întreg şi patru luni .
8 ¶ Şi David şi oamenii săi s-au urcat şi i-au invadat pe ghe-
şuriţi şi pe ghirziţi şi pe amaleciţi; pentru că aceste naţiuni
erau din vechime locuitori ai ţării, cum mergi la Şur, chiar
până la ţara Egiptului .
9 Şi David a lovit ţara şi nu a lăsat nici bărbat, nici femeie în
viaţă şi a luat oile şi boii şi măgarii şi cămilele şi hainele şi s-a
întors şi a venit la Achiş .
10 Şi Achiş a spus: Unde aţi mers să prădaţi astăzi? Şi David a
spus: Am mers împotriva sudului Iudeei şi împotriva sudului
ierahmeeliţilor şi împotriva sudului cheniţilor .
11 Şi David nu a lăsat în viaţă nici bărbat, nici femeie ca să
aducă veşti la Gat, spunând: Nu cumva să spună de noi, zi-
când: Astfel a făcut David; şi astfel va fi obiceiul său tot tim-
pul cât va locui în ţinutul filistenilor .
12 Şi Achiş l-a crezut pe David, spunând: El a făcut pe popo-
rul său Israel să îl deteste în întregime; de aceea va fi servito-
rul meu pentru totdeauna .

CApitoLuL 28

ŞI s-a întâmplat, în acele zile, că filistenii şi-au adunat ar-

matele  pentru  război,  ca  să  lupte  cu  Israel .  Şi  Achiş  i-a
spus lui David: Să ştii bine că vei ieşi cu mine la bătălie, tu
şi oamenii tăi .
2 Şi David i-a spus lui Achiş: Vei şti într-adevăr ce poate face
servitorul  tău .  Şi  Achiş  i-a  spus  lui  David:  De  aceea  te  voi
face păzitorul capului meu pentru totdeauna .
3  Şi  Samuel  era  mort  şi  tot  Israelul  îl  plânsese  şi  îl  înmor-
mântaseră  la  Rama,  în  cetatea  sa .  Şi  Saul  îndepărtase  din
ţară pe cei cu demoni şi pe vrăjitori .
4 Şi filistenii s-au adunat şi au venit şi şi-au întins corturile
în Sunem; şi Saul a adunat tot Israelul şi şi-au întins corturile
în Ghilboa .
5 Şi când Saul a văzut oştirea filistenilor, s-a temut şi inima
sa a tremurat foarte tare .
6  Şi  când  Saul  a  întrebat  pe  DOMNUL,  DOMNUL  nu  i-a

192

1 Samuel  30

răspuns, nici prin vise, nici prin Urim, nici prin profeţi .
7 ¶ Atunci Saul a spus servitorilor săi: Căutaţi-mi o femeie
care are demon, ca să merg la ea şi să o întreb . Şi servitorii săi
i-au spus: Iată, este o femeie, care are demon, în En-Dor .
8 Şi Saul s-a deghizat şi a îmbrăcat alte haine şi a mers şi doi
bărbaţi au mers cu el şi au venit la femeie noaptea; şi a spus:
Te rog, ghiceşte-mi prin demon şi adu-mi pe acela pe care
ţi-l voi numi .
9 Şi femeia i-a spus: Iată, tu ştii ce a făcut Saul, cum a stârpit
din ţară pe toţi cei cu demoni şi pe vrăjitori; pentru ce dar
întinzi o cursă pentru viaţa mea, ca să mă dai la moarte?
10 Şi Saul i-a jurat pe DOMNUL, spunând: Precum DOMNUL
trăieşte,  nu  ţi  se  va  întâmpla  nici  o  pedeapsă  pentru  acest
lucru .
11 Atunci femeia a spus: Pe cine să îţi aduc? Şi el a spus: Adu-
mi pe Samuel .
12 Şi când femeia l-a văzut pe Samuel, a strigat cu voce tare;
şi  femeia  i-a  vorbit  lui  Saul,  spunând:  De  ce  m-ai  înşelat?
Pentru că eşti Saul .
13  Şi  împăratul  i-a  spus:  Nu  te  teme;  ce  ai  văzut?  Şi  feme-
ia  i-a  spus  lui  Saul:  Am  văzut  dumnezei,  înălţându-se  din
pământ .
14 Şi el i-a spus: Ce formă are el? Şi ea a spus: Un om bătrân
se înalţă; şi este acoperit cu o mantie . Şi Saul a priceput că era
Samuel şi s-a aplecat cu faţa la pământ şi s-a prosternat .
15 ¶ Şi Samuel i-a spus lui Saul: De ce m-ai tulburat, înălţân-
du-mă? Şi Saul a răspuns: Sunt foarte strâmtorat; pentru că
filistenii fac război împotriva mea şi Dumnezeu s-a depăr-
tat de la mine şi nu îmi mai răspunde, nici prin profeţi, nici
prin vise; de aceea te-am chemat, ca să îmi faci cunoscut ce
să fac .
16  Atunci  Samuel  a  spus:  Pentru  ce  atunci  mă  întrebi  pe
mine, văzând că DOMNUL s-a depărtat de la tine şi a devenit
duşmanul tău?
17 Şi DOMNUL i-a făcut, precum a vorbit prin mine; fiindcă
DOMNUL a rupt împărăţia din mâna ta şi a dat-o aproapelui
tău, lui David;
18 Pentru că nu ai ascultat de vocea DOMNULUI, nici nu ai
împlinit mânia lui aprinsă asupra lui Amalec, de aceea ţi-a
făcut DOMNUL acest lucru astăzi .
19 Mai mult, DOMNUL va da de asemenea pe Israel cu tine
în  mâna  filistenilor;  şi  mâine  tu  şi  fiii  tăi  veţi  fi  cu  mine;
DOMNUL  de  asemenea  va  da  oştirea  lui  Israel  în  mâna
filistenilor .
20 ¶ Atunci Saul a căzut îndată întins la pământ şi s-a temut
foarte tare, din cauza cuvintelor lui Samuel; şi nu era nici o
putere în el; pentru că nu mâncase pâine toată ziua şi toată
noaptea .
21 Şi femeia a venit la Saul şi a văzut că era foarte tulburat
şi i-a spus: Iată, roaba ta a ascultat de vocea ta şi mi-am pus
viaţa în joc şi am dat ascultare cuvintelor tale pe care mi le-
ai vorbit .
22 De aceea acum, te rog, dă şi tu ascultare vocii roabei tale
şi lasă-mă să pun o bucată de pâine înaintea ta; şi mănâncă,
să ai putere, când mergi pe calea ta .
23 Dar el a refuzat şi a spus: Nu voi mânca . Dar servitorii săi,
împreună cu femeia, l-au constrâns; şi el a dat ascultare vocii
lor . Astfel s-a ridicat de la pământ şi a şezut pe pat .
24 Şi femeia avea un viţel gras în casă; şi s-a grăbit şi l-a în-
junghiat; şi a luat făină şi a frământat-o şi a copt azime din
ea;
25 Şi a adus înaintea lui Saul şi înaintea servitorilor săi şi ei

au mâncat . Apoi s-au ridicat şi au plecat în acea noapte .

CApitoLuL 29

ŞI filistenii şi-au adunat toate armatele la Afec; şi israeliţii

şi-au întins corturile lângă o fântână care este în Izreel .
2 Şi domnii filistenilor au trecut înainte cu sutele şi cu miile;
dar David şi oamenii săi au trecut în ariergardă cu Achiş .
3 Atunci au spus prinţii filistenilor: Ce fac aceşti evrei aici?
Şi  Achiş  a  spus  prinţilor  filistenilor:  Nu  este  acesta  David,
servitorul lui Saul, împăratul lui Israel, care a fost cu mine
aceste zile sau aceşti ani şi nu am găsit nici o vină în el de
când a sosit la mine până în această zi?
4 Şi prinţii filistenilor s-au înfuriat pe el; şi prinţii filistenilor
i-au spus: Trimite înapoi pe acest om, ca să meargă la locul
său pe care i l-ai rânduit şi să nu coboare cu noi la bătălie, ca
nu cumva în bătălie să fie potrivnicul nostru; căci cu ce ar
putea el să se împace cu domnul său? Nu cu capetele acestor
oameni?
5 Nu este acesta David, despre care ele cântau una alteia în
dansuri, spunând: Saul a ucis miile lui şi David zecile lui de
mii?
6 ¶ Atunci Achiş l-a chemat pe David şi i-a spus: Într-adevăr,
precum  DOMNUL trăieşte, tu ai fost integru şi ieşirea ta şi
intrarea ta cu mine în oştire este bună înaintea ochilor mei;
pentru că nu am găsit rău în tine din ziua venirii tale la mine
până în această zi; totuşi, domnii nu te plac .
7 De aceea acum întoarce-te şi mergi în pace, ca să nu dis-
placi domnilor filistenilor .
8 Şi David i-a spus lui Achiş: Dar ce am făcut? Şi ce ai găsit
în  servitorul  tău  cât  am  fost  cu  tine  şi  până  în  această  zi,
ca să nu merg să lupt împotriva duşmanilor domnului meu,
împăratul?
9 Şi Achiş i-a răspuns şi i-a zis lui David: Ştiu că eşti bun îna-
intea ochilor mei, ca un înger al lui Dumnezeu; totuşi, prin-
ţii filistenilor au spus: Să nu se urce cu noi la bătălie .
10 De aceea acum, scoală-te devreme dimineaţa cu servitorii
domnului tău care au venit cu tine; şi imediat ce vă sculaţi
dimineaţa şi aveţi lumină, plecaţi .
11 Astfel David şi oamenii săi s-au sculat devreme diminea-
ţa, pentru a se depărta şi pentru a se întoarce în ţara filiste-
nilor . Şi filistenii s-au urcat la Izreel .

CApitoLuL 30

ŞI  s-a  întâmplat,  când  David  şi  oamenii  săi  au  venit  la

Ţiclag  în  a  treia  zi,  că  amaleciţii  invadaseră  sudul  şi

Ţiclagul şi loviseră Ţiclagul şi îl arseseră cu foc;
2 Şi luaseră captive pe femeile care erau în el; nu au ucis pe
nici una, fie mare sau mică, ci le-au dus şi au mers pe calea
lor .
3 Astfel David şi oamenii săi au venit în cetate şi, iată, aceas-
ta era arsă cu foc; şi soţiile lor şi fiii lor şi fiicele lor, erau luate
captive .
4 Atunci David şi poporul care era cu el şi-au înălţat vocea şi
au plâns până nu au mai avut putere să plângă .
5 Şi cele două soţii ale lui David erau luate captive: Ahinoam
izreelita şi Abigail carmelita, soţia lui Nabal .
6 Şi David era foarte strâmtorat, pentru că poporul vorbea să
îl împroaşte cu pietre deoarece sufletul întregului popor era
mâhnit, fiecare om pentru fiii săi şi pentru fiicele sale; dar
David s-a încurajat în DOMNUL Dumnezeul său .
7 ¶ Şi David a spus preotului Abiatar, fiul lui Ahimelec: Te
rog,  adu-mi  aici  efodul .  Şi  Abiatar  a  adus  efodul  acolo  la

193

1 Samuel  31

David .
8  Şi  David  a  întrebat  pe  DOMNUL,  spunând:  Să  urmă-
resc  această  ceată  înarmată?  Să  o  ajung?  Şi  el  i-a  răspuns:
Urmăreşte-i; pentru că într-adevăr îi vei ajunge şi negreşit
vei lua înapoi totul .
9 Astfel David a mers, el şi cei şase sute de oameni care erau
cu el şi au ajuns la pârâul Besor, unde cei care au rămas în
urmă s-au oprit .
10 Dar David i-a urmărit, el şi patru sute de oameni; pentru
că două sute au rămas în urmă, cei care erau atât de obosiţi
încât nu puteau să treacă pârâul Besor .
11 Şi au găsit un egiptean în câmp şi l-au adus la David şi i-au
dat pâine şi el a mâncat; şi l-au făcut să bea apă;
12 Şi i-au dat o bucată de turtă de smochine şi doi ciorchini
de stafide; şi după ce a mâncat, duhul lui i-a revenit; pentru
că nu mâncase pâine, nici nu băuse apă trei zile şi trei nopţi .
13 Şi David i-a spus: Al cui eşti? Şi de unde eşti? Şi el a spus:
Eu  sunt  un  tânăr  din  Egipt,  servitor  al  unui  amalecit;  şi
stăpânul meu m-a lăsat, pentru că acum trei zile am căzut
bolnav .
14 Noi am invadat în partea de sud a cheretiţilor şi în ţinutul
care aparţine de Iuda şi în partea de sud a lui Caleb; şi am
ars Ţiclagul cu foc .
15 Şi David i-a spus: Poţi să mă cobori la această ceată? Iar
el a spus: Jură-mi pe Dumnezeu că nici nu mă vei ucide nici
nu mă vei da în mâinile stăpânului meu şi te voi coborî la
această ceată .
16  Şi  după  ce  l-a  coborât,  iată,  ei  erau  împrăştiaţi  pe  toată
faţa pământului, mâncând şi bând şi dansând, pentru toată
prada cea mare pe care o luaseră din ţara filistenilor şi din
ţara lui Iuda .
17 Şi David i-a lovit din amurg chiar până în seara zilei ur-
mătoare; şi nu a scăpat nici un om dintre ei, în afară de patru
sute de tineri, care au călărit pe cămile şi au fugit .
18 Şi David a luat înapoi tot ceea ce amaleciţii duseseră; şi
David şi-a eliberat pe cele două soţii .
19 Şi nimic nu le lipsea, fie mic sau mare, nici fii, nici fiice,
nici pradă, nici vreun lucru pe care li-l luaseră: David a re-
cuperat totul .
20 Şi David a luat toate turmele şi cirezile, pe care le-au mâ-
nat înaintea celorlalte vite şi au spus: Aceasta este prada lui
David .
21 ¶ Şi David a venit la cei două sute de bărbaţi, care erau
atât de obosiţi încât nu l-au putut urma pe David, pe care îi
făcuseră să rămână la pârâul Besor; şi ei au ieşit să îl întâm-
pine pe David şi să întâlnească poporul care era cu el; şi când
David s-a apropiat de popor, i-a salutat .
22  Atunci  au  răspuns  toţi  oamenii  stricaţi  şi  ai  lui  Belial,
dintre cei care au mers cu David şi au zis: Căci ei nu au mers
cu noi, nu le vom da nimic din prada pe care am luat-o îna-
poi, ci doar fiecărui bărbat soţia sa şi copiii săi, ca să îi ducă
şi să plece .
23  Atunci  David  a  spus:  Să  nu  faceţi  astfel,  fraţii  mei,  cu
ceea ce ne-a dat DOMNUL, care ne-a păstrat şi a dat în mâna

noastră ceata care a venit împotriva noastră .
24 Fiindcă cine vă va da ascultare în acest lucru? Ci cum este
partea celui care coboară la bătălie, tot astfel să fie partea ce-
lui care rămâne lângă lucruri, vor împărţi la fel .
25 Şi a fost astfel din acea zi înainte, că el a făcut din aceasta
un statut şi o rânduială pentru Israel până astăzi .
26  Şi  când  David  a  venit  la  Ţiclag,  a  trimis  din  pradă  bă-
trânilor lui Iuda, chiar prietenilor săi, spunând: Iată un dar
pentru voi, din prada duşmanilor DOMNULUI;
27 Celor din Betel şi celor din sudul Ramotulul şi celor din
Iatir,
28 Şi celor din Aroer şi celor din Sifmot şi din Eştemoa,
29  Şi  celor  din  Racal  şi  celor  din  cetăţile  ierahmeeliţilor  şi
celor din cetăţile cheniţilor,
30 Şi celor din Horma şi celor din Cor-Aşan şi din Atac,
31 Şi celor din Hebron şi tuturor locurilor unde David însuşi
şi oamenii săi aveau obiceiul să meargă .

CApitoLuL 31

ŞI filistenii s-au luptat cu Israel; şi bărbaţii lui Israel au fugit

din faţa filistenilor şi au căzut ucişi în muntele Ghilboa .
2 Şi filistenii i-au urmărit necontenit pe Saul şi pe fiii săi; şi
filistenii au ucis pe Ionatan şi pe Abinadab şi pe Malchi-Şua,
fiii lui Saul .
3 Şi bătălia s-a încins împotriva lui Saul şi arcaşii l-au lovit şi
a fost rănit grav de arcaşi .
4 Atunci Saul a spus purtătorului său de arme: Scoate-ţi sa-
bia şi străpunge-mă cu ea, ca nu cumva aceşti necircumcişi
să vină şi să mă străpungă şi să îşi bată joc de mine . Dar pur-
tătorul său de arme a refuzat, pentru că se temea foarte tare .
De aceea Saul a luat o sabie şi s-a aruncat în ea .
5 Şi când purtătorul său de arme a văzut că Saul era mort, s-a
aruncat şi el în sabia lui şi a murit cu el .
6 Astfel Saul a murit şi cei trei fii ai săi şi purtătorul său de
arme şi toţi oamenii săi, în aceeaşi zi, împreună .
7 Şi când bărbaţii lui Israel care erau de partea cealaltă a văii
şi cei de partea cealaltă a Iordanului, au văzut că bărbaţii lui
Israel au fugit şi că Saul şi fiii săi erau morţi, au părăsit cetă-
ţile şi au fugit; şi filistenii au venit şi au locuit în ele .
8 ¶ Şi s-a întâmplat a doua zi, după ce filistenii au venit să îi
dezbrace pe cei ucişi, că au găsit pe Saul şi pe cei trei fii ai săi,
căzuţi la muntele Ghilboa .
9 Şi i-au retezat capul şi l-au dezbrăcat de armura lui şi au
trimis în ţara filistenilor de jur împrejur, să proclame aceas-
ta în casa idolilor lor şi printre popor .
10 Şi i-au pus armura în casa Astarteei; şi i-au pironit trupul
de zidul Bet-Şanului .
11 Şi când locuitorii din Iabes-Galaad au auzit despre cele ce
făcuseră filistenii lui Saul,
12 Toţi bărbaţii viteji s-au ridicat şi au mers toată noaptea şi
au luat trupul lui Saul şi trupurile fiilor săi de pe zidul Bet-
Şanului şi au venit la Iabes şi le-au ars acolo .
13 Şi le-au luat oasele şi le-au îngropat sub un copac la Iabes
şi au postit şapte zile .

194

… 2 Samuel …

Capitolul 1

ACUM,  s-a  întâmplat  după  moartea  lui  Saul,  după  ce

David s-a întors de la măcelul amaleciţilor şi David lo-

cuise două zile în Ţiclag;
2 S-a întâmplat chiar a treia zi, că, iată, un om a ieşit din ta-
bără de la Saul cu hainele sfâşiate şi cu pământ pe capul său;
şi a fost astfel, după ce a venit la David, că a căzut la pământ
şi s-a prosternat .
3 Şi David i-a spus: De unde vii? Iar el i-a spus: Din tabăra
lui Israel am scăpat .
4 Şi David i-a zis: Ce s-a întâmplat? Spune-mi, te rog . Şi el a
răspuns că poporul a fugit de la bătălie şi mulţi din popor au
căzut de asemenea şi au murit; şi Saul şi Ionatan, fiul său, au
murit şi ei .
5  Şi  David  a  spus  tânărului  care  îi  spusese  aceste  lucruri:
Cum ştii tu că Saul şi Ionatan, fiul său, sunt morţi?
6 Şi tânărul care îi spusese a zis: Cum treceam din întâmpla-
re pe muntele Ghilboa, iată, Saul se rezema pe suliţa sa; şi,
iată, care şi călăreţi îl urmăreau necontenit .
7 Şi când s-a uitat înapoia lui, m-a văzut şi m-a strigat . Şi eu
am răspuns: Iată-mă .
8 Şi mi-a spus: Cine eşti? Iar eu i-am zis: Sunt amalecit .
9 El mi-a spus din nou: Stai în picioare, te rog, asupra mea şi
ucide-mă, pentru că m-a cuprins chinul, deoarece viaţa mea
este încă întreagă în mine .
10 Astfel că am stat asupra lui şi l-am ucis, pentru că eram
sigur că nu ar fi trăit după cădere; şi am luat coroana care era
pe capul lui şi brăţara care era pe braţul lui şi le-am adus aici
domnului meu .
11 ¶ Atunci David şi-a apucat hainele şi le-a rupt; şi tot astfel
toţi bărbaţii care erau cu el;
12 Şi au jelit şi au plâns şi au postit până seara, pentru Saul
şi pentru Ionatan, fiul său, şi pentru poporul DOMNULUI şi
pentru casa lui Israel, deoarece căzuseră prin sabie .
13  Şi  David  a  spus  tânărului  care  îi  spusese  aceste  lucruri:
De  unde  eşti?  Iar  el  a  răspuns:  Sunt  fiul  unui  străin,  un
amalecit .
14 Şi David i-a spus: Cum nu te-ai temut să îţi întinzi mâna
să nimiceşti pe unsul DOMNULUI?
15 Şi David a chemat pe unul dintre tineri şi a spus: Du-te
aproape şi aruncă-te asupra lui . Şi l-a lovit încât el a murit .
16 Şi David i-a spus: Sângele tău fie asupra capului tău; pen-
tru că gura ta a mărturisit împotriva ta, spunând: Am ucis
pe unsul DOMNULUI .
17 ¶ Şi David a plâns cu această plângere pentru Saul şi pen-
tru Ionatan, fiul său;
18 (De asemenea le-a cerut să înveţe pe copiii lui Iuda folosi-
rea arcului; iată, aceasta este scrisă în cartea lui Iaşar .)
19 Frumuseţea lui Israel este ucisă pe înălţimile tale; cum au
căzut cei puternici!
20 Nu spuneţi în Gat, nu vestiţi pe străzile din Ascalon; ca
nu cumva să se bucure fiicele filistenilor, ca nu cumva fiicele
celor necircumcişi să triumfe .
21 Voi munţi din Ghilboa, să nu fie rouă, nici să nu fie ploaie
peste  voi,  nici  câmpuri  de  ofrande;  pentru  că  acolo  scutul
celor puternici este aruncat cu nemernicie, scutul lui Saul,
ca şi cum nu ar fi fost uns cu untdelemn .
22 De la sângele celor ucişi, de la grăsimea celor puternici,
arcul lui Ionatan nu se întorcea înapoi şi sabia lui Saul nu se

întorcea goală .
23 Saul şi Ionatan erau de iubit şi plăcuţi în vieţile lor şi în
moartea lor nu au fost despărţiţi; erau mai iuţi decât acvilele,
erau mai tari decât leii .
24 Voi fiice ale lui Israel, plângeţi pe Saul, care v-a îmbrăcat
în purpură, cu desfătări, care a pus ornamente de aur pe ha-
inele voastre .
25  Cum  sunt  căzuţi  cei  puternici  în  mijlocul  bătăliei!  O,
Ionatan, tu ai fost ucis pe înălţimile tale .
26 Sunt tulburat pentru tine, fratele meu Ionatan; foarte plă-
cut îmi erai; minunată a fost iubirea ta pentru mine, între-
când iubirea femeilor .
27 Cum au căzut cei puternici şi armele de război au pierit!

CApitoLuL 2

ŞI  s-a  întâmplat  după  aceasta,  că  David  a  întrebat  pe

DOMNUL,  zicând:  Să  mă  urc  în  vreuna  din  cetăţile  lui
Iuda? Şi DOMNUL i-a spus: Urcă-te . Şi David a zis: Unde să
mă urc? Iar el a spus: La Hebron .
2  Astfel  David  s-a  urcat  acolo  şi  cele  două  soţii  ale  lui  de
asemenea, Ahinoam izreelita şi Abigail carmelita, soţia lui
Nabal .
3 Şi pe oamenii lui care erau cu el David i-a urcat, pe fiecare
bărbat cu casa lui; şi au locuit în cetăţile Hebronului .
4 Şi bărbaţii lui Iuda au venit şi acolo au uns pe David împă-
rat peste casa lui Iuda . Şi i-au spus lui David, zicând: Bărbaţii
din Iabes-Galaad au fost cei care au îngropat pe Saul .
5 Şi David a trimis mesageri la bărbaţii din Iabes-Galaad şi
le-a  spus:  Binecuvântaţi  fiţi  voi  de  DOMNUL,  că  aţi  arătat
această bunătate domnului vostru, lui Saul, şi l-aţi îngropat .
6 Şi acum DOMNUL să vă arate bunătate şi adevăr; şi eu de
asemenea vă voi răsplăti această bunătate, pentru că aţi făcut
acest lucru .
7 De aceea acum, să vi se întărească mâinile şi fiţi viteji; pen-
tru că stăpânul vostru Saul este mort şi de asemenea casa lui
Iuda m-a uns împărat peste ei .
8 ¶ Dar Abner, fiul lui Ner, căpetenia oştirii lui Saul, a luat pe
Iş-Boşet, fiul lui Saul, şi l-a trecut la Mahanaim;
9  Şi  l-a  făcut  împărat  peste  Galaad  şi  peste  aşuriţi  şi  peste
Izreel şi peste Efraim şi peste Beniamin şi peste tot Israelul .
10  Iş-Boşet,  fiul  lui  Saul,  era  în  vârstă  de  patruzeci  de  ani
când a început să domnească peste Israel şi a domnit doi ani .
Dar casa lui Iuda l-a urmat pe David .
11 Şi timpul cât David a fost împărat în Hebron, peste casa
lui Iuda, a fost şapte ani şi şase luni .
12 Şi Abner, fiul lui Ner, şi servitorii lui Iş-Boşet, fiul lui Saul,
au ieşit din Mahanaim la Gabaon .
13 Şi Ioab, fiul Ţeruiei, şi servitorii lui David, au ieşit şi s-au
întâlnit la iazul din Gabaon; şi au şezut, unii într-o parte a
iazului şi ceilalţi de partea cealaltă a iazului .
14 Şi Abner i-a spus lui Ioab: Să se ridice acum tinerii şi să
joace înaintea noastră . Şi Ioab a zis: Să se ridice .
15 Atunci s-au ridicat şi au trecut după număr doisprezece
din Beniamin, care ţineau de Iş-Boşet, fiul lui Saul, şi doi-
sprezece din servitorii lui David .
16 Şi au apucat fiecare pe aproapele său de cap şi şi-au înfipt
sabia în coasta aproapelui său, astfel încât au căzut împreu-
nă; de aceea acel loc a fost numit Helcat-Haţurim, care este
în Gabaon .

195

2 Samuel  3

17 Şi a fost o bătălie foarte grea în acea zi; şi Abner a fost lovit
şi bărbaţii lui Israel, înaintea servitorilor lui David .
18 ¶ Şi acolo erau trei fii ai Ţeruiei: Ioab şi Abişai şi Asael; şi
Asael era tot atât de iute de picior ca o căprioară sălbatică .
19 Şi Asael l-a urmărit pe Abner; şi, mergând, nu se întorcea
nici la dreapta nici la stânga din urma lui Abner .
20 Atunci Abner s-a uitat înapoia sa şi a spus: Eşti tu Asael?
Şi el a răspuns: Eu sunt .
21 Şi Abner i-a spus: Abate-te la dreapta sau la stânga şi apu-
că pe unul dintre tineri şi ia-ţi armura lui . Dar Asael a refu-
zat să se abată din urma lui .
22 Şi Abner i-a spus din nou lui Asael: Abate-te din urma
mea, pentru ce să te dobor la pământ? Cum aş putea atunci
să îmi ridic faţa înaintea fratelui tău, Ioab?
23 Totuşi el a refuzat să se abată; de aceea Abner, cu coada
suliţei l-a lovit  sub  a  cincea  coastă, încât suliţa a ieşit prin
spatele lui; şi a căzut acolo şi a murit în acel loc . Şi s-a în-
tâmplat, că atâţi câţi ajungeau la locul unde Asael căzuse şi
murise, se opreau .
24 Şi Ioab şi Abişai l-au urmărit pe Abner; şi soarele apunea
când au ajuns la dealul Ama, care este înaintea Ghiahului, pe
calea pustiei Gabaonului .
25  ¶  Şi  copiii  lui  Beniamin  s-au  adunat  după  Abner  şi  au
devenit o singură trupă şi au stat în picioare pe vârful unui
deal .
26 Atunci Abner l-a chemat pe Ioab şi a spus: Va mânca sabia
pentru totdeauna? Nu ştii tu că va fi amărăciune la sfârşit?
Cât va dura deci, până când vei porunci poporului să se în-
toarcă de la urmărirea fraţilor săi?
27 Şi Ioab a spus: Precum Dumnezeu trăieşte, dacă nu ai fi
vorbit, cu siguranţă că dimineaţa poporul s-ar fi urcat fieca-
re de la urmărirea fratelui său .
28 Astfel că Ioab a sunat din trâmbiţă şi tot poporul s-a oprit
şi nu au mai urmărit pe Israel, nici nu au mai luptat .
29  Şi  Abner  şi  oamenii  săi  au  umblat  toată  noaptea  aceea
prin câmpie şi au trecut Iordanul şi au mers prin tot Bitronul
şi au ajuns la Mahanaim .
30 Şi Ioab s-a întors de la urmărirea lui Abner şi după ce a
adunat tot poporul împreună, lipseau dintre servitorii lui
David nouăsprezece oameni şi Asael .
31  Dar  servitorii  lui  David  loviseră  din  Beniamin  şi  din
oamenii  lui  Abner,  astfel  încât  trei  sute  şaizeci  de  bărbaţi
muriseră .
32 Şi au ridicat pe Asael şi l-au îngropat în mormântul tată-
lui său, care era în Betleem . Şi Ioab şi oamenii săi au mers
toată noaptea şi au ajuns la Hebron în zorii zilei .

CApitoLuL 3

ACUM, a fost război lung între casa lui Saul şi casa lui

David; dar David creştea din ce în ce mai tare, iar casa

lui Saul slăbea din ce în ce mai mult .
2 Şi lui David i s-au născut fii în Hebron; şi întâiul său născut
a fost Amnon, din Ahinoam izreelita;
3 Şi al doilea al său, Chileab, din Abigail carmelita, soţia lui
Nabal; şi al treilea, Absalom, fiul lui Maaca, fiica lui Talmai,
împăratul Gheşurului;
4 Şi al patrulea, Adonia, fiul lui Haghita; şi al cincilea, Şefatia,
fiul lui Abital;
5 Şi al şaselea, Itream, prin Egla, soţia lui David . Aceştia i
s-au născut lui David în Hebron .
6 Şi s-a întâmplat, în timp ce era război între casa lui Saul şi
casa lui David, că Abner s-a întărit pentru casa lui Saul .

7 ¶ Şi Saul avea o concubină, al cărei nume era Riţpa, fiica
lui Aia; şi Iş-Boşet i-a spus lui Abner: Pentru ce ai intrat la
concubina tatălui meu?
8 Atunci Abner s-a înfuriat foarte tare din cauza cuvintelor
lui Iş-Boşet şi a spus: Sunt eu un cap de câine, eu, care împo-
triva lui Iuda, arăt bunătate în această zi casei lui Saul, tatăl
tău, fraţilor săi şi prietenilor săi şi nu te-am dat în mâna lui
David, ca să mă acuzi astăzi de o greşeală referitor la această
femeie?
9 Astfel să facă Dumnezeu lui Abner şi încă mai mult dacă
nu îi voi face, precum a jurat DOMNUL lui David;
10 De a muta împărăţia de la casa lui Saul şi de a întemeia
tronul lui David peste Israel şi peste Iuda, de la Dan până la
Beer-Şeba .
11 Iar Iş-Boşet nu i-a putut răspunde lui Abner nici un cu-
vânt înapoi, deoarece se temea de el .
12 Şi Abner a trimis mesageri la David din partea lui, spu-
nând: A cui este ţara? Spunând de asemenea: Fă o alianţa cu
mine şi, iată, mâna mea va fi cu tine, pentru a-ţi aduce tot
Israelul la tine .
13 Iar el a spus: Bine, voi face alianţă cu tine; dar un singur
lucru cer de la tine, şi acesta este: Să nu îmi vezi faţa, decât
dacă îmi aduci întâi pe Mical, fiica lui Saul, când vii să îmi
vezi faţa .
14 Şi David a trimis mesageri la Iş-Boşet, fiul lui Saul, spu-
nând: Dă-mi pe soţia mea Mical, cu care m-am logodit pen-
tru o sută de prepuţuri ale filistenilor .
15 Şi Iş-Boşet a trimis şi a luat-o de la soţul ei, de la Paltiel,
fiul lui Laiş .
16  Şi  soţul  ei  a  mers  cu  ea  plângând  în  urma  ei  până  la
Bahurim . Atunci Abner i-a spus: Du-te, întoarce-te . Şi el s-a
întors .
17 Şi Abner a avut un cuvânt cu bătrânii lui Israel, spunând:
Aţi căutat în trecut ca David să fie împărat peste voi;
18 De aceea acum faceţi aceasta; pentru că DOMNUL a vorbit
despre David, spunând: Prin mâna servitorului meu David,
voi salva pe poporul meu Israel din mâna filistenilor şi din
mâna tuturor duşmanilor săi .
19 Şi Abner a vorbit de asemenea în urechile lui Beniamin; şi
Abner a mers de asemenea să vorbească în urechile lui David
la Hebron tot ce părea bun lui Israel şi ce părea bun întregii
case a lui Beniamin .
20 Astfel, Abner a venit la David la Hebron şi douăzeci de
bărbaţi cu el . Şi David i-a făcut lui Abner şi oamenilor care
erau cu el un ospăţ .
21 Şi Abner i-a spus lui David: Mă voi ridica şi voi merge şi
voi aduna tot Israelul la domnul meu, împăratul, ca ei să facă
alianţă cu tine şi ca tu să domneşti peste tot ce doreşte inima
ta . Şi David l-a trimis pe Abner; şi el a mers în pace .
22 ¶ Şi, iată, servitorii lui David şi Ioab s-au întors de la ur-
mărirea unei cete înarmate şi au adus o mare pradă cu ei; iar
Abner nu era cu David în Hebron; pentru că îl trimisese şi
el plecase în pace .
23 Când Ioab şi toată oştirea care era cu el s-au întors, i-au
spus lui Ioab, zicând: Abner, fiul lui Ner, a venit la împărat şi
el l-a trimis şi a plecat în pace .
24 Atunci Ioab a intrat la împărat şi a spus: Ce ai făcut? Iată,
Abner a venit la tine, de ce l-ai trimis şi el a plecat?
25 Tu îl cunoşti pe Abner, fiul lui Ner, că a venit să te înşele
şi să cunoască ieşirea şi intrarea ta şi să cunoască tot ceea ce
faci .
26 Şi după ce Ioab a ieşit de la David, a trimis mesageri după

196

2 Samuel  5

Abner, care l-au adus înapoi de la fântâna Sira; dar David nu
ştia aceasta .
27 Şi când Abner s-a întors la Hebron, Ioab l-a luat deopar-
te la poartă pentru a-i vorbi în ascuns, şi acolo l-a lovit sub
a  cincea  coastă,  încât  el  a  murit,  pentru  sângele  lui  Asael,
fratele său .
28 Şi după aceasta, când David a auzit, a spus: Eu şi împără-
ţia mea suntem nevinovaţi înaintea DOMNULUI pentru tot-
deauna de sângele lui Abner, fiul lui Ner;
29 Acesta să cadă pe capul lui Ioab şi al întregii case a tatălui
său; şi să nu lipsească din casa lui Ioab vreunul care are o
scurgere, sau care este un lepros, sau care se sprijină în toiag,
sau care cade prin sabie, sau care este lipsit de pâine .
30 Astfel Ioab şi Abişai, fratele său, au ucis pe Abner, deoare-
ce el ucisese pe fratele lor, Asael, la Gabaon în bătălie .
31 Şi David i-a spus lui Ioab şi întregului popor care era cu
el: Rupeţi-vă hainele şi încingeţi-vă cu pânză de sac şi jeliţi
înaintea lui Abner . Şi împăratul David însuşi urma sicriul .
32 Şi l-au îngropat pe Abner în Hebron; şi împăratul şi-a ri-
dicat vocea şi a plâns la mormântul lui Abner; şi tot poporul
a plâns .
33  Şi  împăratul  a  plâns  pentru  Abner  şi  a  spus:  A  murit
Abner precum moare un prost?
34 Mâinile tale nu erau legate, nici picioarele tale puse în că-
tuşe; precum cade un om înaintea oamenilor stricaţi, astfel
ai căzut tu . Şi tot poporul a plâns din nou pentru el .
35 Şi când tot poporul a venit să îl facă pe David să mănân-
ce mâncare pe când era încă ziuă, David a jurat, spunând:
Astfel să îmi facă Dumnezeu şi încă mai mult, dacă voi gusta
pâine sau orice altceva, până când soarele apune .
36 Şi tot poporul a observat aceasta şi le-a plăcut, la fel cum
tot ce făcea împăratul plăcea întregului popor .
37 Fiindcă tot poporul şi tot Israelul au înţeles în acea zi că
nu a fost de la împărat să ucidă pe Abner, fiul lui Ner .
38 Şi împăratul a spus servitorilor săi: Nu ştiţi că un prinţ şi
un mare om a căzut în această zi în Israel?
39 Şi eu sunt slab în această zi, deşi sunt uns împărat şi aceşti
oameni, fiii Ţeruiei, sunt prea tari pentru mine; DOMNUL va
răsplăti făcătorului de rău după stricăciunea lui .

CApitoLuL 4

ŞI când fiul lui Saul a auzit că Abner a murit în Hebron,

mâinile i-au slăbit; şi toţi israeliţii au fost tulburaţi .

2 Şi fiul lui Saul avea doi bărbaţi care erau căpetenii de cete:
numele  unuia  era  Baana  şi  numele  celuilalt,  Recab,  fiii  lui
Rimon,  un  beerotit,  dintre  copiii  lui  Beniamin;  (fiindcă  şi
Beerot era numărat la Beniamin;
3 Şi beerotiţii fugiseră la Ghitaim şi au fost locuitori tempo-
rari acolo până în această zi .)
4 Şi Ionatan, fiul lui Saul, avea un fiu care era şchiop de pi-
cioare . El era în vârstă de cinci ani când au venit veştile des-
pre Saul şi Ionatan din Izreel şi dădaca lui l-a luat şi a fugit;
şi s-a întâmplat, pe când se grăbea ea să fugă, că el a căzut şi
a devenit şchiop . Şi numele lui era Mefiboşet .
5 Şi fiii lui Rimon beerotitul, Recab şi Baana, au mers şi au
ajuns pe la arşiţa zilei la casa lui Iş-Boşet, care era întins în
pat la amiază .
6 Şi au intrat acolo în mijlocul casei, ca şi cum ar fi adus grâu;
şi l-au lovit sub a cincea coastă; şi Recab şi Baana, fratele său,
au scăpat .
7 Fiindcă atunci când intraseră în casă, el era întins pe patul
său în camera sa de dormit; şi l-au lovit şi l-au ucis şi i-au

tăiat capul şi i-au luat capul şi au mers toată noaptea pe calea
câmpiei .
8 Şi au adus capul lui Iş-Boşet la David la Hebron şi au spus
împăratului: Iată capul lui Iş-Boşet, fiul lui Saul, duşmanul
tău, care ţi-a căutat viaţa; şi DOMNUL a răzbunat pe domnul
meu  împăratul  în  această  zi  împotriva  lui  Saul  şi  seminţei
lui .
9 ¶ Şi David le-a răspuns lui Recab şi lui Baana, fratele său,
fiilor lui Rimon beerotitul şi le-a zis: Precum DOMNUL tră-
ieşte, care mi-a răscumpărat sufletul din orice restrişte,
10 Când cineva mi-a spus, zicând: Iată, Saul este mort, cre-
zând  că  mi-a  adus  veşti  bune,  l-am  apucat  şi  l-am  ucis  în
Ţiclag, el, care a crezut că îi voi da o răsplată pentru veştile
lui;
11 Cu cât mai mult, când oameni stricaţi au ucis pe o per-
soană dreaptă în propria lui casă pe patul lui? Să nu cer
eu de aceea sângele lui din mâna voastră şi să nu vă iau
de pe pământ?
12 Şi David a poruncit tinerilor săi şi ei i-au ucis şi le-au re-
tezat mâinile şi picioarele şi i-au spânzurat deasupra iazului
în Hebron . Dar au luat capul lui Iş-Boşet şi l-au îngropat în
mormântul lui Abner în Hebron .

CApitoLuL 5

ATUNCI  au  venit  toate  triburile  lui  Israel  la  David  la

Hebron şi au vorbit, spunând: Iată, noi suntem osul tău

şi carnea ta .
2 Şi în trecut, când Saul era împărat peste noi, tu erai cel care
conduceai afară şi aduceai înăuntru pe Israel; şi  DOMNUL
ţi-a spus: Tu vei fi paşte pe poporul meu Israel şi tu vei fi o
căpetenie peste Israel .
3 Astfel, toţi bătrânii lui Israel au venit la împărat la Hebron;
şi împăratul David a făcut alianţă cu ei în Hebron înaintea
DOMNULUI; şi l-au uns pe David împărat peste Israel .
4  David  era  în  vârstă  de  treizeci  de  ani  când  a  început  să
domnească şi el a domnit patruzeci de ani .
5 În Hebron a domnit peste Iuda şapte ani şi şase luni; şi în
Ierusalim a domnit treizeci şi trei de ani peste tot Israelul şi
Iuda .
6 ¶ Şi împăratul şi oamenii săi au mers la Ierusalim la iebu-
siţi, locuitorii ţării, care vorbiseră lui David, spunând: Dacă
nu îndepărtezi pe orbi şi pe şchiopi, tu nu vei intra aici; gân-
dind: David nu poate intra aici .
7 Totuşi David a luat întăritura Sionului; aceeaşi este cetatea
lui David .
8  Şi  David  a  spus  în  acea  zi:  Oricine  se  urcă  la  apeduct  şi
loveşte pe iebusiţi şi pe şchiopi şi pe orbi, care sunt urâţi de
sufletul lui David, el va fi mai marele şi căpetenie. De aceea ei
au spus: Orbul şi şchiopul nu vor intra în casă .
9 Astfel David a locuit în fortăreaţă şi a numit-o cetatea lui
David .  Şi  David  a  zidit  de  jur  împrejur  de  la  Milo  şi  spre
interior .
10  Şi  David  a  mers  înainte  şi  a  devenit  mare  şi  DOMNUL
Dumnezeul oştirilor era cu el .
11 ¶ Şi Hiram, împăratul Tirului, a trimis mesageri la David
şi  cedri  şi  tâmplari  şi  pietrari;  şi  ei  i-au  clădit  lui  David  o
casă .
12  Şi  David  a  priceput  că  DOMNUL  îl  întemeiase  împărat
peste Israel şi că înălţase împărăţia sa de dragul poporului
său Israel .
13  Şi  David  şi-a  luat  mai  multe  concubine  şi  soţii  din
Ierusalim, după ce a venit de la Hebron; şi i s-au mai născut

197

2 Samuel  7

încă fii şi fiice lui David .
14 Şi acestea sunt numele celor care i s-au născut în Ierusalim:
Şamua şi Şobab şi Natan şi Solomon,
15 Şi Ibhar şi Elişua şi Nefeg şi Iafia,
16 Şi Elişama şi Eliada şi Elifelet .
17 ¶ Dar când filistenii au auzit că îl unseseră pe David îm-
părat peste Israel, toţi filistenii au urcat să îl caute pe David;
şi David a auzit despre aceasta şi a coborât la fortăreaţă .
18 Filistenii de asemenea au venit şi s-au răspândit în Valea
Refaim .
19 Şi David a întrebat pe DOMNUL, spunând: Să mă urc îm-
potriva filistenilor? Îi vei da în mâna mea? Şi DOMNUL i-a
spus  lui  David:  Urcă-te,  pentru  că  voi  da  fără  îndoială  pe
filisteni în mâna ta .
20 Şi David a venit la Baal-Peraţim şi David i-a lovit acolo
şi a spus: DOMNUL a izbucnit peste duşmanii mei înaintea
mea,  ca  spărtura  apelor .  De  aceea  a  pus  acelui  loc  numele
Baal-Peraţim .
21 Şi acolo şi-au lăsat idolii lor şi David şi oamenii săi i-au
ars .
22 Şi filistenii s-au urcat din nou şi s-au răspândit în Valea
Refaim .
23 Şi când David a întrebat pe DOMNUL, el a spus: Să nu te
urci; ci înconjoară-i prin spate şi să mergi asupra lor înaintea
duzilor .
24  Şi  să  fie  astfel,  când  auzi  un  sunet  de  umblet  în  vârfu-
rile  duzilor,  grăbeşte-te,  atunci  să  te  mişti;  fiindcă  atunci
DOMNUL  va  merge  înaintea  ta,  ca  să  lovească  oştirea
filistenilor .
25 Şi David a făcut astfel, precum DOMNUL îi poruncise; şi
a lovit pe filisteni de la Gheba până la Ghezer .

CApitoLuL 6

treizeci de mii .

DIN nou, David a adunat pe toţi bărbaţii aleşi din Israel,

2 Şi David s-a ridicat şi a mers cu tot poporul care era cu el de
la Baale din Iuda, ca să aducă de acolo chivotul lui Dumnezeu,
al cărui nume este chemat după numele DOMNULUI oştiri-
lor care locuieşte între heruvimi .
3 Şi au pus chivotul lui Dumnezeu pe un car nou şi l-au scos
din casa lui Abinadab care era în Ghibea; şi Uza şi Ahio, fiii
lui Abinadab, conduceau carul cel nou .
4 Şi l-au scos din casa lui Abinadab care era în Ghibea, în-
soţind  chivotul  lui  Dumnezeu;  şi  Ahio  mergea  înaintea
chivotului .
5 Şi David şi toată casa lui Israel cântau înaintea DOMNULUI
pe tot felul de instrumente făcute din lemn de brad, chiar pe
harpe şi pe psalterioane şi pe tamburine şi pe corneţi şi pe
chimvale .
6 ¶ Şi când au ajuns la aria lui Nacon, Uza şi-a întins mâna
spre  chivotul  lui  Dumnezeu  şi  l-a  apucat,  fiindcă  boii  l-au
scuturat .
7  Şi  mânia  DOMNULUI  s-a  aprins  împotriva  lui  Uza;  şi
Dumnezeu l-a lovit acolo pentru greşeala sa; şi a murit acolo
lângă chivotul lui Dumnezeu .
8  Şi  lui  David  nu  i-a  plăcut,  deoarece  DOMNUL  făcuse  o
spărtură  asupra  lui  Uza;  şi  a  numit  locul  acela  Pereţ-Uza
până în această zi .
9 Şi David s-a temut de DOMNUL în acea zi şi a spus: Cum să
vină chivotul DOMNULUI la mine?
10  Astfel,  David  a  refuzat  să  mute  chivotul  DOMNULUI  la
el, în cetatea lui David; ci David l-a dus deoparte în casa lui

Obed-Edom ghititul .
11 Şi chivotul DOMNULUI a rămas în casa lui Obed-Edom
ghititul  trei  luni;  şi  DOMNUL  l-a  binecuvântat  pe  Obed-
Edom şi pe toată casa lui .
12 ¶ Şi i s-a spus împăratului David, zicând: DOMNUL a bi-
necuvântat casa lui Obed-Edom şi tot ce aparţine lui, dato-
rită chivotului lui Dumnezeu . Astfel David a mers şi a urcat
chivotul lui Dumnezeu din casa lui Obed-Edom în cetatea
lui David cu veselie .
13 Şi s-a întâmplat că atunci când cei care au purtat chivotul
DOMNULUI au făcut şase paşi, el a sacrificat boi şi dobitoace
îngrăşate .
14 Şi David a dansat înaintea DOMNULUI cu toată puterea
lui; şi David era încins cu un efod de in subţire .
15  Astfel  David  şi  toată  casa  lui  Israel  au  adus  chivotul
DOMNULUI cu strigăte şi cu sunet de trâmbiţă .
16 Şi pe când chivotul DOMNULUI intra în cetatea lui David,
Mical, fiica lui Saul, a privit pe fereastră şi l-a văzut pe împă-
ratul David sărind şi dansând înaintea DOMNULUI; şi ea l-a
dispreţuit în inima ei .
17 Şi au adus chivotul DOMNULUI şi l-au pus la locul său,
în mijlocul tabernacolului pe care îl întinsese David pentru
chivotul DOMNULUI; şi David a oferit ofrande arse şi ofrande
de pace înaintea DOMNULUI .
18  Şi  imediat  ce  David  a  terminat  de  oferit  ofrande  arse
şi  ofrande  de  pace,  a  binecuvântat  poporul  în  numele
DOMNULUI oştirilor .
19 Şi a împărţit la tot poporul, la toată mulţimea lui Israel şi
la bărbaţi şi la femei, fiecăruia câte o turtă de pâine şi o bu-
cată bună de carne şi câte un ulcior de vin . Astfel, tot poporul
a plecat fiecare la casa lui .
20  ¶  Atunci  David  s-a  întors  să  îşi  binecuvânteze  casa .  Şi
Mical, fiica lui Saul, a ieşit să îl întâmpine pe David şi a spus:
Cât de glorios a fost împăratul lui Israel astăzi, care s-a dez-
golit  astăzi  în  ochii  roabelor  servitorilor  săi,  precum  unul
dintre oamenii deşerţi se dezgoleşte fără ruşine!
21  Şi  David  a  spus  către  Mical:  Aceasta  a  fost  înaintea
DOMNULUI,  care  m-a  ales  pe  mine  înaintea  tatălui  tău  şi
înaintea întregii lui case, pentru a mă pune conducător peste
poporul DOMNULUI, peste Israel; de aceea voi juca înaintea
DOMNULUI .
22 Şi voi fi încă mai nemernic decât atât şi voi fi înjosit în
ochii mei; şi despre servitoarele despre care ai vorbit, de ele
voi fi onorat .
23 De aceea Mical, fiica lui Saul, nu a avut copil până în ziua
morţii ei .

CApitoLuL 7

ŞI  s-a  întâmplat,  când  împăratul  a  şezut  în  casa  lui  şi

DOMNUL  i-a  dat  odihnă  de  toţi  duşmanii  lui  de  jur

împrejur,
2 Că împăratul a spus profetului Natan: Vezi acum, eu locu-
iesc într-o casă de cedru, dar chivotul lui Dumnezeu locu-
ieşte înăuntrul covoarelor .
3 Şi Natan a spus împăratului: Du-te, fă tot ce este în inima
ta, fiindcă DOMNUL este cu tine .
4 ¶ Şi s-a întâmplat că, în acea noapte cuvântul DOMNULUI
a venit la Natan, spunând:
5  Du-te  şi  spune  servitorului  meu  David:  Astfel  spune
DOMNUL: Îmi vei zidi tu o casă ca sa locuiesc în ea?
6  Pentru  că  eu  nu  am  locuit  în  vreo  casă  de  când  am  scos
pe copiii lui Israel din Egipt, chiar până în această zi, ci am

198

2 Samuel  8

umblat într-un cort şi într-un tabernacol .
7 În toate locurile în care am umblat cu toţi copiii lui Israel
am vorbit eu un cuvânt vreunuia din triburile lui Israel, că-
ruia i-am poruncit să pască pe poporul meu Israel, spunând:
De ce nu îmi zidiţi o casă de cedru?
8  De  aceea  acum,  astfel  să  îi  spui  servitorului  meu  David:
Astfel spune DOMNUL oştirilor: Te-am luat de la staulul oi-
lor, de la a urma oile, pentru a fi conducător peste poporul
meu, peste Israel;
9 Şi am fost cu tine oriunde ai mers şi am stârpit pe toţi duş-
manii tăi dinaintea ochilor tăi şi ţi-am făcut un nume mare,
ca numele oamenilor mari care sunt pe pământ .
10 Mai mult, voi rândui un loc pentru poporul meu Israel şi
îl voi sădi, ca ei să locuiască într-un loc al lor şi să nu se mai
mute; iar copiii stricăciunii nu îl vor mai chinui ca înainte,
11 Ca atunci când am poruncit judecătorilor să fie peste po-
porul meu Israel şi te-am făcut să te odihneşti de toţi duş-
manii tăi . De asemenea DOMNUL îţi spune că îţi va face o
casă .
12 Şi când zilele tale se vor fi împlinit şi vei adormi cu taţii
tăi, voi aşeza sămânţa ta după tine, care va ieşi din adâncu-
rile tale şi îi voi întemeia împărăţia .
13 El va zidi o casă pentru numele meu şi eu voi întări tronul
împărăţiei lui pentru totdeauna .
14 Eu îi voi fi tată şi el îmi va fi fiu . Dacă va face nelegiuire,
îl  voi  mustra  cu  nuiaua  oamenilor  şi  cu  loviturile  copiilor
oamenilor;
15 Dar mila mea nu se va depărta de la el, precum am luat-o
de la Saul, pe care l-am îndepărtat dinaintea ta .
16 Şi casa ta şi împărăţia ta vor fi întemeiate pentru totdeau-
na înaintea ta; tronul tău va fi întemeiat pentru totdeauna .
17 Conform tuturor acestor cuvinte şi conform aceste între-
gi viziuni, astfel i-a vorbit Natan lui David .
18  ¶  Atunci  împăratul  David  a  intrat  şi  a  şezut  înaintea
DOMNULUI şi a spus: Cine sunt eu, Doamne DUMNEZEULE?
Şi ce este casa mea, că m-ai adus până aici?
19  Şi  aceasta  încă  a  fost  un  lucru  mic  înaintea  ochilor  tăi,
DOAMNE DUMNEZEULE; dar tu ai vorbit de asemenea des-
pre  casa  servitorului  tău  pentru  mult  timp  înainte .  Şi  este
aceasta felul omului, Doamne DUMNEZEULE?
20 Şi ce poate David să îţi mai spună? Pentru că tu DOAMNE
DUMNEZEULE, cunoşti pe servitorul tău .
21 De dragul cuvântului tău şi conform inimii tale, ai făcut
toate aceste lucruri măreţe, pentru a le face cunoscute servi-
torului tău .
22 De aceea tu eşti mare, DOAMNE Dumnezeule; pentru că
nu este nimeni ca tine, nici nu este vreun Dumnezeu în afară
de tine, conform cu toate câte am auzit cu urechile noastre .
23 Şi ce naţiune pe pământ este ca poporul tău, ca Israel, pe
care Dumnezeu a mers să îl răscumpere ca popor pentru el
însuşi şi să îi facă un nume şi să facă pentru voi lucruri mari
şi înfricoşătoare, pentru ţara ta, înaintea poporului tău, pe
care ţi l-ai răscumpărat din Egipt, de la naţiuni şi de la dum-
nezeii lor?
24 Fiindcă ţi-ai întărit pe poporul tău Israel să îţi fie un po-
por pentru totdeauna; şi tu, DOAMNE, ai devenit Dumnezeul
lor .
25  Şi  acum,  DOAMNE  Dumnezeule,  cuvântul  pe  care  l-ai
spus  referitor  la  servitorul  tău  şi  referitor  la  casa  lui,  înte-
mează-l pentru totdeauna şi fă precum ai spus .
26  Şi  numele  tău  să  fie  mărit  pentru  totdeauna,  spunând:
DOMNUL  oştirilor  este  Dumnezeu  peste  Israel;  şi  să  fie

întemeiată casa servitorului tău David înaintea ta .
27 Pentru că tu, DOAMNE al oştirilor, Dumnezeul lui Israel,
i-ai revelat servitorului tău, spunând: Îţi voi zidi o casă; de
aceea  a  găsit  servitorul  tău  în  inima  sa  să  se  roage  această
rugăciune către tine .
28 Şi acum, Doamne DUMNEZEULE, tu eşti acel Dumnezeu
şi cuvintele tale sunt adevărate şi tu ai promis această bună-
tate servitorului tău;
29 De aceea acum, să îţi placă să binecuvântezi casa servito-
rului tău, ca să continue pentru totdeauna înaintea ta, pen-
tru  că  tu,  Doamne  DUMNEZEULE,  ai  vorbit  aceasta;  şi  cu
binecuvântarea ta să fie casa servitorului tău binecuvântată
pentru totdeauna .

CApitoLuL 8

ŞI  după  aceasta  s-a  întâmplat,  că  David  a  lovit  pe  filis-

teni şi i-a supus; şi David a luat Meteg-Haama din mâna

filistenilor .
2 Şi a lovit pe Moab şi i-a măsurat cu o frânghie, aruncându-i
la pământ; chiar  cu  două frânghii a  măsurat  pentru a-i  da
la moarte şi cu o frânghie întreagă pentru a-i lăsa în viaţă .
Şi astfel, moabiţii au devenit servitorii lui David şi au adus
daruri .
3 Şi David a lovit de asemenea pe Hadadezer, fiul lui Rehob,
împăratul din Ţoba, pe când mergea să îşi recupereze grani-
ţa la râul Eufrat .
4 Şi David a luat de la el o mie de care şi şapte sute de călăreţi
şi  douăzeci  de  mii  de  pedeştri;  şi  David  a  tăiat  tendoanele
cailor tuturor carelor, dar a păstrat dintre ei cai pentru o sută
de care .
5  Şi  când  sirienii  din  Damasc  au  venit  pentru  a-l  ajuta  pe
Hadadezer, împăratul din Ţoba, David a ucis dintre sirieni
douăzeci şi două de mii de oameni .
6  Atunci  David  a  pus  garnizoane  în  Siria  Damascului;  şi
sirienii  au  devenit  servitori  lui  David  şi  au  adus  daruri .  Şi
DOMNUL îl păstra pe David oriunde mergea .
7 Şi David a luat scuturile de aur care erau pe servitorii lui
Hadadezer şi le-a adus la Ierusalim .
8 Şi din Betah şi din Berotai, cetăţi ale lui Hadadezer, împă-
ratul David a luat foarte multă aramă .
9 ¶ Când Toi, împăratul Hamatului, a auzit că David lovise
toată oştirea lui Hadadezer,
10 Atunci Toi a trimis pe Ioram, fiul său, la împăratul David,
pentru a-l saluta şi pentru a-l binecuvânta, pentru că luptase
împotriva lui  Hadadezer şi îl bătuse;  pentru  că Hadadezer
avusese războaie cu Toi . Şi Ioram a adus cu el vase de argint
şi vase de aur şi vase de aramă,
11 Pe care David le-a dedicat de asemenea DOMNULUI, cu
argintul şi cu aurul pe care îl dedicase de la toate naţiunile
pe care le supusese;
12  Din  Siria  şi  din  Moab  şi  de  la  copiii  lui  Amon  şi  de  la
filisteni şi de la Amalec şi din prada lui Hadadezer, fiul lui
Rehob, împăratul din Ţoba .
13  Şi  David  şi-a  făcut  un  nume  când  s-a  întors  de  la  lovi-
rea sirienilor în valea sării, aceştia fiind optsprezece mii de
oameni .
14  Şi  a  pus  garnizoane  în  Edom;  a  pus  garnizoane  în  tot
Edomul şi toţi cei din Edom au devenit servitorii lui David .
Şi DOMNUL l-a păstrat pe David oriunde mergea .
15 ¶ Şi David a domnit peste tot Israelul; şi David făcea jude-
cată şi dreptate pentru tot poporul său .
16  Şi  Ioab,  fiul  Ţeruiei,  era  peste  oştire;  şi  Iosafat,  fiul  lui

199

2 Samuel  11

Ahilud, era cronicar;
17 Şi Ţadoc, fiul lui Ahitub, şi Ahimelec, fiul lui Abiatar, erau
preoţi; şi Seraia era scrib;
18 Şi Benaia, fiul lui Iehoiada, era şi peste cheretiţi şi peste
peletiţi; şi fiii lui David erau mai marii conducători .

CApitoLuL 9

ŞI David a spus: Mai este cineva care să fi rămas din casa

lui Saul, ca să îi arăt bunătate din cauza lui Ionatan?
2 Şi era din casa lui Saul un servitor al cărui nume era Ţiba .
Şi  când  l-au  chemat  la  David,  împăratul  i-a  spus:  Eşti  tu
Ţiba? Şi el a spus: Al tău servitor .
3 Şi împăratul a spus: Mai este cineva din casa lui Saul, ca să
îi arăt bunătatea lui Dumnezeu? Şi Ţiba a spus împăratului:
Ionatan mai are încă un fiu, care este şchiop de picioare .
4 Şi împăratul i-a spus: Unde este el? Şi Ţiba a spus împă-
ratului:  Iată,  el  este  în  casa  lui  Machir,  fiul  lui  Amiel,  în
Lodebar .
5  Atunci  împăratul  David  a  trimis  şi  l-a  scos  din  casa  lui
Machir, fiul lui Amiel, din Lodebar .
6 Acum, când Mefiboşet, fiul lui Ionatan, fiul lui Saul, a venit
la David, a căzut cu faţa la pământ şi s-a prosternat . Şi David
a spus: Mefiboşet . Iar el a răspuns: Iată pe servitorul tău!
7 Şi David i-a spus: Nu te teme, pentru că îţi voi arăta într-
adevăr bunătate, de dragul lui Ionatan, tatăl tău, şi îţi voi da
înapoi tot pământul lui Saul, tatăl tău; şi tu vei mânca pâine
la masa mea continuu .
8 Şi el s-a plecat şi a spus: Ce este servitorul tău, ca să priveşti
la un astfel de câine mort cum sunt eu?
9 ¶ Atunci împăratul l-a chemat pe Ţiba, servitorul lui Saul,
şi i-a spus: Am dat fiului stăpânului tău tot ce a aparţinut lui
Saul şi întregii sale case .
10  Tu,  de  aceea,  şi  fiii  tăi  şi  servitorii  tăi,  veţi  ara  pămân-
tul  pentru  el  şi  tu  vei  aduce  roadele,  ca  fiul  stăpânului  tău
să aibă mâncare să mănânce; dar Mefiboşet, fiul stăpânului
tău, va mânca pâine întotdeauna la masa mea . Acum Ţiba
avea cincisprezece fii şi douăzeci de servitori .
11 Atunci Ţiba a spus împăratului: Conform cu toate câte a
poruncit domnul meu, împăratul, servitorului său, astfel va
face servitorul tău . Cât despre Mefiboşet, a spus împăratul,
el va mânca la masa mea, ca unul dintre fiii împăratului .
12 Şi Mefiboşet avea un fiu tânăr, al cărui nume era Mica .
Şi  toţi  câţi  au  locuit  în  casa  lui  Ţiba  erau  servitori  lui
Mefiboşet .
13  Astfel  Mefiboşet  a  locuit  în  Ierusalim,  fiindcă  mânca
la  masa  împăratului  continuu;  şi  el  era  şchiop  la  ambele
picioare .

CApitoLuL 10

ŞI  s-a  întâmplat  după  aceasta,  că  împăratul  copiilor  lui

Amon a murit şi Hanun, fiul său, a domnit în locul său .
2 Atunci David a spus: Voi arăta bunătate lui Hanun, fiul lui
Nahaş, precum tatăl său mi-a arătat mie bunătate . Şi David
a trimis să îl mângâie prin servitorii săi pentru tatăl său . Şi
servitorii lui David au venit în ţara copiilor lui Amon .
3 Şi prinţii copiilor lui Amon i-au spus lui Hanun, domnul
lor: Gândeşti tu că David onorează pe tatăl tău, că a trimis
mângâietori la tine? Nu a trimis David mai degrabă pe ser-
vitorii săi la tine ca să cerceteze cetatea şi să o spioneze şi să
o răstoarne?
4 De aceea Hanun i-a luat pe servitorii lui David şi le-a ras
bărbile pe jumătate şi le-a tăiat hainele la mijloc, până la fese,

şi i-a trimis .
5  Când  i-au  spus  aceasta  lui  David,  el  a  trimis  să  îi  întâl-
nească,  deoarece  oamenii  erau  foarte  ruşinaţi;  şi  împăra-
tul a spus: Rămâneţi la Ierihon până vă cresc bărbile şi apoi
întoarceţi-vă .
6 ¶ Şi când copiii lui Amon au văzut că s-au împuţit înaintea
lui David, copiii lui Amon au trimis şi au angajat pe sirienii
din  Bet-Rehob  şi  pe  sirienii  din  Ţoba,  douăzeci  de  mii  de
pedeştri, şi de la împăratul Maaca, o mie de bărbaţi, şi din
Iştob, douăsprezece mii de bărbaţi .
7 Şi când David a auzit de aceasta, l-a trimis pe Ioab şi toată
oştirea războinicilor .
8 Şi copiii lui Amon au ieşit şi s-au desfăşurat de bătălie la
intrarea porţii; şi sirienii din Ţoba şi din Rehob şi Iştob şi
Maaca, erau singuri pe câmp .
9 Când Ioab a văzut că frontul bătăliei era împotriva lui di-
nainte şi dinapoi, a ales din toţi bărbaţii aleşi ai lui Israel şi
i-a desfăşurat împotriva sirienilor;
10 Şi restul poporului l-a dat în mâna lui Abişai, fratele său,
ca să îi desfăşoare împotriva copiilor lui Amon .
11 Şi a spus: Dacă sirienii sunt prea tari pentru mine, atunci
tu să mă ajuţi; dar dacă fiii lui Amon sunt prea tari pentru
tine, atunci eu voi veni şi te voi ajuta .
12 Încurajează-te şi să fim bărbaţi pentru poporul nostru şi
pentru cetăţile Dumnezeului nostru; şi DOMNUL să facă ce
îi pare bine .
13 Şi Ioab şi poporul care era cu el s-au apropiat să lupte îm-
potriva sirienilor; iar ei au fugit dinaintea lui .
14  Şi  când  copiii  lui  Amon  au  văzut  că  sirienii  fugiseră,
atunci  au  fugit  şi  ei  dinaintea  lui  Abişai  şi  au  intrat  în  ce-
tate . Astfel Ioab s-a întors de la copiii lui Amon şi a venit la
Ierusalim .
15  ¶  Şi  când  sirienii  au  văzut  că  au  fost  loviţi  înaintea  lui
Israel, s-au adunat împreună .
16 Şi Hadadezer a trimis şi i-a scos pe sirienii care erau din-
colo de râu; şi au venit la Helam; şi Şobac, căpetenia oştirii
lui Hadadezer, mergea în fruntea lor .
17 Şi când i s-a spus lui David, el a adunat tot Israelul şi a
trecut Iordanul şi a venit la Helam . Şi sirienii s-au desfăşurat
împotriva lui David şi au luptat cu el .
18 Şi sirienii au fugit dinaintea lui Israel; şi David a ucis şapte
sute de conducători de care dintr-ai sirienilor şi patruzeci de
mii de călăreţi şi a lovit pe Şobac, căpetenia oştirii lor, care
a murit acolo .
19  Şi  când  toţi  împăraţii  care  erau  servitori  lui  Hadadezer
au  văzut  că  erau  loviţi  înaintea  lui  Israel,  au  făcut  pace  cu
Israel şi le-au servit . Astfel sirienii s-au temut să îi mai ajute
pe copiii lui Amon .

CApitoLuL 11

ŞI s-a întâmplat, după terminarea anului, pe timpul când

împăraţii ies la bătălie, că David a trimis pe Ioab şi pe ser-
vitorii săi cu el şi tot Israelul; şi i-au nimicit pe fiii lui Amon
şi au asediat Raba . Dar David a rămas încă la Ierusalim .
2 Şi s-a întâmplat, spre seară, că David s-a ridicat din patul
său şi s-a plimbat pe acoperişul casei împăratului; şi de pe
acoperiş  a  văzut  o  femeie  spălându-se;  şi  femeia  era  foarte
frumoasă la vedere .
3  Şi  David  a  trimis  şi  a  cercetat  despre  femeie .  Şi  unul  a
spus: Nu este aceasta Bat-Şeba, fiica lui Eliam, soţia lui Urie
hititul?
4 Şi David a trimis mesageri şi au luat-o; şi ea a intrat la el şi

200

2 Samuel  12

el s-a culcat cu ea; fiindcă ea era purificată de necurăţia ei; şi
s-a întors acasă .
5 Şi femeia a rămas însărcinată şi a trimis să spună lui David
şi a zis: Sunt însărcinată .
6 ¶ Şi David a trimis la Ioab, spunând: Trimite-mi pe Urie
hititul . Şi Ioab l-a trimis pe Urie la David .
7 Şi după ce Urie a venit la el, David l-a întrebat ce mai făcea
Ioab şi ce mai făcea poporul şi cum mergea războiul .
8 Şi David i-a spus lui Urie: Coboară acasă la tine şi spală-ţi
picioarele . Şi Urie s-a depărtat de casa împăratului şi l-a ur-
mat un dar de mâncare de la împărat .
9 Dar Urie a dormit la uşa casei împăratului cu toţi servitorii
domnului său şi nu a coborât acasă .
10 Şi când i-au spus lui David, zicând: Urie nu a coborât aca-
să . Şi David i-a spus lui Urie: Nu te-ai întors din călătorie?
De ce nu ai coborât acasă?
11 Şi Urie i-a spus lui David: Chivotul şi Israel şi Iuda, lo-
cuiesc în corturi; şi domnul meu Ioab şi servitorii domnu-
lui meu, sunt aşezaţi în tabără în câmp deschis; să intru eu
atunci  în  casa  mea,  să  mănânc  şi  să  beau  şi  să  mă  culc  cu
soţia mea? Precum trăieşti tu şi precum trăieşte sufletul tău,
nu voi face acest lucru .
12 Şi David i-a spus lui Urie: Rămâi aici şi astăzi, şi mâine te
voi lăsa să pleci . Astfel Urie a rămas la Ierusalim în acea zi
şi a doua zi .
13 Şi când David l-a chemat, el a mâncat şi a băut înaintea lui
şi l-a îmbătat; şi seara el a ieşit afară să se culce în patul său
cu servitorii domnului său, dar nu a coborât acasă .
14 ¶ Şi s-a întâmplat, dimineaţa, că David a scris o scrisoare
lui Ioab şi a trimis-o prin mâna lui Urie .
15 Şi a scris în scrisoare, spunând: Puneţi-l pe Urie în frun-
tea bătăliei celei mai încinse şi retrageţi-vă de la el, ca să fie
lovit şi să moară .
16 Şi s-a întâmplat, când Ioab observa cetatea, că l-a pus pe
Urie la locul unde ştia că erau bărbaţi viteji .
17 Şi bărbaţii cetăţii au ieşit afară şi au luptat cu Ioab; şi au
căzut unii din popor dintre servitorii lui David; şi Urie hiti-
tul a murit de asemenea .
18  Atunci  Ioab  a  trimis  şi  a  spus  lui  David  toate  lucrurile
referitoare la război;
19 Şi a poruncit mesagerului, zicând: După ce vei fi terminat
de spus împăratului lucrurile despre război,
20 Şi dacă va fi astfel, că furia împăratului se va ridica şi îţi
va spune: Pentru ce v-aţi apropiat atât de mult de cetate când
aţi luptat? Nu aţi ştiut că vor trage de pe zid?
21 Cine a lovit pe Abimelec, fiul lui Ierubeşet? Nu a aruncat
o femeie o bucată de piatră de moară de pe zid, încât el a mu-
rit la Tebeţ? De ce v-aţi apropiat de zid? Atunci tu să spui: A
murit şi servitorul tău Urie, hititul .
22 Astfel mesagerul a plecat şi a venit şi i-a arătat lui David
despre toate pentru care îl trimisese Ioab .
23 Şi mesagerul i-a spus lui David: Într-adevăr, oamenii au
fost mai tari decât noi şi au ieşit la noi în câmp şi am fost
asupra lor până la intrarea porţii .
24  Şi  trăgătorii  au  tras  de  pe  zid  asupra  servitorilor  tăi;  şi
unii dintre servitorii împăratului au murit; a murit şi servi-
torul tău Urie, hititul .
25 Atunci David i-a spus mesagerului: Astfel să spui lui Ioab:
Să nu îţi displacă acest lucru, pentru că sabia devorează pe
unul la fel ca şi pe altul; întăreşte mai mult bătălia împotriva
cetăţii şi nimiceşte-o; şi încurajează-l .
26 Şi când soţia lui Urie a auzit că Urie soţul ei era mort, l-a

jelit pe soţul ei .
27 Şi când jelirea a trecut, David a trimis şi a adus-o acasă
şi ea i-a devenit soţie şi i-a născut un fiu . Dar lucrul pe care
David îl făcuse nu a plăcut DOMNULUI .

CApitoLuL 12

ŞI DOMNUL l-a trimis pe Natan la David . Şi Natan a venit

la el şi i-a spus: Erau doi oameni într-o cetate; unul bogat

şi celălalt sărac .
2 Bogatul avea foarte multe turme şi cirezi;
3 Dar săracul nu avea nimic, în afară de o singură mieluşea,
pe care o cumpărase şi o hrănea; şi aceasta creştea împreună
cu el şi cu copiii săi; mânca din mâncarea lui şi bea din pa-
harul lui şi se culca la sânul lui şi îi era ca o fiică .
4 Şi a venit un călător la omul bogat iar el nu s-a îndurat să
ia din turma lui şi din cireada lui, ca să pregătească pentru
călătorul care venise la el; dar a luat oaia omului sărac şi a
pregătit-o pentru omul care venise la el .
5 Şi mânia lui David s-a aprins foarte tare împotriva omului
acela; şi i-a spus lui Natan: Precum DOMNUL trăieşte, omul
care a făcut acest lucru va muri negreşit .
6  Şi  să  întoarcă  pentru  miel,  împătrit,  pentru  că  a  făcut
aceasta şi pentru că nu a avut milă .
7 Şi Natan i-a spus lui David: Tu eşti acel om . Astfel spune
DOMNUL  Dumnezeul  lui  Israel:  Te-am  uns  împărat  peste
Israel şi te-am eliberat din mâna lui Saul;
8 Şi ţi-am dat casa stăpânului tău şi soţiile stăpânului tău la
sânul tău şi ţi-am dat casa lui Israel şi a lui Iuda; şi dacă aceas-
ta ar fi fost prea puţin, ţi-aş fi dat astfel şi astfel de lucruri .
9 Pentru ce ai dispreţuit porunca DOMNULUI, pentru a face
rău înaintea ochilor lui? Ai ucis pe Urie hititul cu sabia şi ţi-
ai luat pe soţia lui de soţie, iar pe el l-ai ucis cu sabia copiilor
lui Amon .
10 De aceea acum sabia nu se va depărta niciodată de casa
ta; pentru că m-ai dispreţuit şi ai luat pe soţia lui Urie hititul
să fie soţia ta .
11 Astfel spune DOMNUL: Iată, voi ridica un rău împotriva
ta din propria ta casă şi îţi voi lua soţiile de dinaintea ochilor
tăi şi le voi da aproapelui tău şi el se va culca cu soţiile tale în
faţa acestui soare .
12 Pentru că tu ai făcut aceasta în secret; dar eu voi face acest
lucru înaintea întregului Israel şi în faţa soarelui .
13  Şi  David  i-a  spus  lui  Natan:  Am  păcătuit  împotriva
DOMNULUI . Şi Natan i-a spus lui David: DOMNUL de ase-
menea a îndepărtat păcatul tău, nu vei muri .
14 Dar pentru că prin această faptă ai dat mare ocazie duş-
manilor DOMNULUI să blesteme, de asemenea pruncul care
ţi s-a născut va muri negreşit .
15  ¶  Şi  Natan  a  plecat  acasă .  Şi  DOMNUL  a  lovit  pruncul
pe  care  soţia  lui  Urie  i-l  născuse  lui  David  şi  a  fost  foarte
bolnav .
16 Şi David l-a implorat pe Dumnezeu pentru prunc; şi David
a postit şi a intrat şi a stat întins toată noaptea pe pământ .
17 Şi bătrânii casei lui s-au ridicat şi au intrat la el, pentru
a-l ridica de la pământ; dar el a refuzat şi nici nu a mâncat
pâine cu ei .
18 Şi s-a întâmplat, în a şaptea zi, că pruncul a murit . Şi ser-
vitorii lui David s-au temut să îi spună că pruncul era mort,
pentru că au spus: Iată, în timp ce pruncul încă trăia, i-am
vorbit  şi  a  refuzat  să  dea  ascultare  vocii  noastre;  cât  se  va
chinui, dacă îi spunem că pruncul este mort?
19 Dar când David a văzut că servitorii săi şopteau, David a

201

2 Samuel  13

priceput că pruncul era mort; de aceea David a spus servito-
rilor săi: Este pruncul mort? Şi ei au spus: Este mort .
20 Atunci David s-a ridicat de la pământ şi s-a spălat şi s-a
uns şi şi-a schimbat hainele şi a intrat în casa DOMNULUI şi
s-a închinat; apoi a venit acasă; şi după ce a cerut, i-au pus
pâine înainte şi a mâncat .
21 Atunci servitorii săi i-au spus: Ce este acest lucru pe care
l-ai făcut? Tu ai postit şi ai plâns pentru prunc în timp ce era
în viaţă; dar acum când pruncul este mort, te-ai ridicat şi ai
mâncat pâine?
22  Şi  el  a  spus:  În  timp  ce  pruncul  era  încă  în  viaţă,  am
postit şi am plâns, fiindcă am spus: Cine poate spune dacă
DUMNEZEU se va îndura de mine, ca să trăiască pruncul?
23  Dar  acum  el  este  mort,  pentru  ce  să  postesc?  Pot  să  îl
aduc înapoi? Eu mă voi duce la el, dar el nu se va întoarce
la mine .
24 Şi David a mângâiat-o pe Bat-Şeba, soţia sa, şi a intrat la
ea şi s-a culcat cu ea; şi ea a născut un fiu şi el i-a pus numele
Solomon; şi DOMNUL l-a iubit .
25 Şi a trimis prin mâna profetului Natan; şi el i-a pus nume-
le Iedidia, datorită DOMNULUI .
26 ¶ Şi Ioab a luptat împotriva Rabei copiilor lui Amon şi a
luat cetatea împărătească .
27  Şi  Ioab  a  trimis  mesageri  la  David  şi  a  spus:  Am  luptat
împotriva Rabei şi am luat cetatea apelor .
28 De aceea acum, adună restul poporului şi aşează tabăra
împotriva cetăţii şi ia-o, ca nu cumva să iau eu cetatea şi să
fie numită după numele meu .
29 Şi David a adunat tot poporul şi a mers la Raba şi a luptat
împotriva ei şi a luat-o .
30 Şi a luat coroana împăratului lor de pe capul său, greuta-
tea acesteia era de un talant de aur, cu pietre preţioase; şi a
fost pusă pe capul lui David . Şi a scos din cetate pradă, foarte
multă .
31 Şi a adus pe poporul care era în ea şi i-a pus sub ferăstraie
şi sub suluri de fier şi sub topoare de fier şi i-a făcut să trea-
că prin cuptorul de cărămizi; şi astfel a făcut tuturor cetăţi-
lor copiilor lui Amon . Şi David şi tot poporul s-au întors la
Ierusalim .

CApitoLuL 13

ŞI s-a întâmplat după aceasta, că Absalom, fiul lui David

avea o soră frumoasă, al cărei nume era Tamar; şi Amnon,

fiul lui David, o iubea .
2 Şi Amnon era atât de chinuit, încât a căzut bolnav după
sora sa, Tamar; pentru că era fecioară şi lui Amnon i se părea
greu să îi facă ceva .
3 Dar Amnon avea un prieten, al cărui nume era Ionadab,
fiul lui Şimea, fratele lui David; Şi Ionadab era un om foarte
subtil .
4 Şi el i-a spus: Fiind fiul împăratului de ce eşti tu tot mai
slab, din zi în zi? Refuzi să îmi spui? Şi Amnon i-a spus: O
iubesc pe Tamar, sora fratelui meu, Absalom .
5 Şi Ionadab i-a spus: Culcă-te în patul tău şi fă-te bolnav; şi
când tatăl tău vine să te vadă, spune-i: Te rog, să vină sora
mea Tamar şi să îmi dea mâncare şi să pregătească mâncarea
înaintea ochilor mei, ca să o văd şi să mănânc din mâna ei .
6 Astfel Amnon s-a culcat şi s-a prefăcut bolnav; şi când îm-
păratul a venit să îl vadă, Amnon a spus împăratului: Te rog,
să vină Tamar, sora mea, şi să îmi facă două turte înaintea
ochilor mei, ca să mănânc din mâna ei .
7  Atunci  David  a  trimis  acasă  la  Tamar,  spunând:  Du-te

acum la casa fratelui tău, Amnon, şi pregăteşte-i mâncare .
8  Astfel  Tamar  a  mers  la  casa  fratelui  ei,  Amnon;  şi  el  era
culcat . Şi ea a luat făină şi a frământat-o şi a pregătit turte
înaintea ochilor lui şi a copt turtele .
9 Şi a luat o tigaie şi le-a turnat înaintea lui; dar el a refuzat să
mănânce . Şi Amnon a spus: Să iasă toţi bărbaţii de la mine .
Şi au ieşit, fiecare bărbat de la el .
10 Şi Amnon i-a spus lui Tamar: Adu mâncarea în cameră,
ca să mănânc din mâna ta . Şi Tamar a luat turtele pe care le
făcuse şi le-a adus în cameră, la Amnon, fratele ei .
11 Şi după ce i le-a adus ca să mănânce, el a apucat-o şi i-a
spus: Vino să te culci cu mine, sora mea .
12 Dar ea i-a răspuns: Nu, fratele meu, nu mă forţa; pentru
că un astfel de lucru nu trebuie făcut în Israel, nu face aceas-
tă prostie .
13 Şi eu, încotro voi face să plece ruşinea mea? Şi cât despre
tine, tu vei fi ca unul dintre proşti în Israel . De aceea acum,
te rog, vorbeşte împăratului; pentru că nu mă va opri de la
tine .
14 Totuşi el a refuzat să dea ascultare vocii ei; şi, fiind mai
tare decât ea, a forţat-o şi s-a culcat cu ea .
15 Apoi, Amnon a urât-o foarte mult; astfel încât ura cu care
a urât-o a fost mai mare decât dragostea cu care o iubise . Şi
Amnon i-a spus: Ridică-te, pleacă .
16 Iar ea i-a spus: Cât despre acest lucru, acest rău de a mă
alunga este mai mare decât celălalt pe care mi l-ai făcut . Dar
el a refuzat să îi dea ascultare .
17  Atunci  el  a  chemat  pe  servitorul  său  care  îi  servea  şi  a
spus: Scoate acum afară pe această femeie de la mine şi în-
cuie uşa după ea .
18 Şi ea purta o haină pestriţă; pentru că în asemenea robe
erau îmbrăcate fiicele fecioare ale împăratului . Atunci servi-
torul lui a scos-o afară şi a încuiat uşa după ea .
19 Şi Tamar şi-a pus cenuşă pe cap şi şi-a sfâşiat haina pestriţă
care era pe ea şi şi-a pus mâna pe cap şi a plecat, plângând .
20 Şi Absalom, fratele ei, i-a spus: A fost Amnon, fratele tău,
cu tine? Dar acum linişteşte-te, sora mea; el este fratele tău;
nu lua aminte la acest lucru . Astfel Tamar a rămas părăsită
în casa fratelui ei, Absalom .
21  ¶  Dar  când  împăratul  David  a  auzit  de  toate  aceste  lu-
cruri, s-a înfuriat foarte tare .
22 Şi Absalom nu vorbea fratelui său, Amnon, nici rău nici
bine; pentru că Absalom îl ura pe Amnon, pentru că o forţa-
se pe Tamar, sora lui .
23  Şi  s-a  întâmplat  după  doi  ani  întregi,  că  Absalom  avea
tunzători  de  oi  în  Baal-Haţor,  care  este  lângă  Efraim;  şi
Absalom a invitat pe toţi fiii împăratului .
24 Şi Absalom a venit la împărat şi a spus: Iată acum, servi-
torul tău are tunzători de oi; să meargă, te implor, împăratul
şi servitorii săi cu servitorul tău .
25  Şi  împăratul  i-a  spus  lui  Absalom:  Nu,  fiul  meu,  să  nu
mergem toţi acum, ca nu cumva să îţi fim greutate . Dar el a
insistat la el; totuşi a refuzat să meargă dar l-a binecuvântat .
26 Atunci Absalom a spus: Dacă nu, te rog, lasă pe fratele
meu Amnon să meargă cu noi . Şi împăratul i-a spus: De ce
să meargă el cu tine?
27 Dar Absalom a insistat la el, încât l-a lăsat pe Amnon şi pe
toţi fiii împăratului să meargă cu el .
28 Acum, Absalom poruncise servitorilor săi, spunând: Fiţi
atenţi, când inima lui Amnon este veselă cu vin şi când vă
spun: Loviţi pe Amnon; atunci omorâţi-l, nu vă temeţi; nu
v-am poruncit eu? Fiţi curajoşi şi fiţi viteji .

202

2 Samuel  14

29 Şi servitorii lui Absalom i-au făcut lui Amnon precum le
poruncise Absalom . Atunci toţi fiii împăratului s-au ridicat
şi fiecare s-a urcat pe catârul său şi au fugit .
30 ¶ Şi s-a întâmplat, în timp ce ei erau încă pe cale, că veş-
tile au ajuns la David, spunând: Absalom a ucis pe toţi fiii
împăratului şi nu a rămas nici unul dintre ei .
31  Atunci  împăratul  s-a  ridicat  şi  şi-a  sfâşiat  hainele  şi  s-a
întins pe pământ; şi toţi servitorii săi au stat împrejur cu ha-
inele sfâşiate .
32 Şi Ionadab, fiul lui Şimea, fratele lui David, a răspuns şi
a zis: Să nu zică domnul meu că i-au ucis pe toţi tinerii, pe
fiii împăratului; pentru că numai Amnon este mort; fiindcă
după rânduiala lui Absalom aceasta a fost hotărâtă din ziua
în care el a forţat-o pe Tamar, sora lui .
33 De aceea acum, să nu pună domnul meu, împăratul, lu-
crul acesta la inima lui, zicând că toţi fiii împăratului sunt
morţi; pentru că numai Amnon este mort .
34 Dar Absalom a fugit . Şi tânărul care era de gardă şi-a ri-
dicat ochii şi a privit şi, iată, venea mult popor pe calea din
spatele lui, pe coasta dealului .
35 Şi Ionadab a spus împăratului: Iată, fiii împăratului vin;
precum servitorul tău a spus, aşa este .
36 Şi s-a întâmplat, imediat ce a terminat de vorbit, că, iată,
fiii împăratului au venit şi şi-au înălţat vocea şi au plâns; şi
împăratul de asemenea şi toţi servitorii săi au plâns foarte
tare .
37 Dar Absalom a fugit şi a mers la Talmai, fiul lui Amihur,
împăratul Gheşurului . Şi David jelea zilnic pe fiul său .
38 Astfel Absalom a fugit şi a mers la Gheşur şi a stat acolo
trei ani .
39 Şi sufletul împăratului David tânjea să meargă la Absalom;
pentru  că  era  mângâiat  referitor  la  Amnon,  văzând  că  era
mort .

CApitoLuL 14

tânjea după Absalom .

ACUM Ioab, fiul Ţeruiei, a priceput că inima împăratului

2 Şi Ioab a trimis la Tecoa şi a adus de acolo o femeie înţe-
leaptă şi i-a spus: Te rog, prefă-te că jeleşti şi îmbracă acum
haine de jelire şi nu te unge cu untdelemn, ci fii ca o femeie
care mult timp a jelit după cel mort;
3 Şi intră la împărat şi vorbeşte-i în acest fel . Şi Ioab a pus
cuvintele în gura ei .
4  Şi  după  ce  femeia  din  Tecoa  a  vorbit  împăratului,  a  că-
zut cu faţa la pământ şi s-a prosternat şi a spus: Ajută-mă,
împărate .
5 Şi împăratul i-a spus: Ce îţi este? Iar ea a răspuns: Eu sunt
cu adevărat o femeie văduvă şi soţul meu este mort .
6 Şi roaba ta avea doi fii şi cei doi s-au luptat la câmp şi nu era
nimeni să îi despartă şi unul a lovit pe celălalt şi l-a ucis .
7  Şi,  iată,  întreaga  familie  s-a  ridicat  împotriva  roabei  tale
şi au spus: Predă-l pe cel care l-a lovit pe fratele său, ca să îl
ucidem, pentru viaţa fratelui său, pe care l-a ucis şi îl vom
nimici şi pe moştenitor; şi astfel ei vor stinge cărbunele care
a rămas şi nu vor lăsa soţului meu nici nume nici rămăşiţă
pe pământ .
8 Şi împăratul a spus femeii: Du-te acasă şi voi da poruncă
referitor la tine .
9 Şi femeia din Tecoa a spus împăratului: Domnul meu, îm-
părate, nelegiuirea fie asupra mea şi asupra casei tatălui meu;
şi împăratul şi tronul său să fie nevinovaţi .
10 Şi împăratul a spus: Oricine îţi spune ceva, adu-l la mine

şi nu te va mai atinge .
11 Atunci ea a spus: Te rog, să îşi amintească împăratul de
DOMNUL Dumnezeul tău, că să nu permiţi răzbunătorilor
sângelui  să  mai  mărească  prăpădul,  ca  nu  cumva  să  nimi-
cească pe fiul meu . Iar el a spus: Precum DOMNUL trăieşte,
nu va cădea un singur fir de păr al fiului tău la pământ .
12 Atunci femeia a spus: Să vorbească roaba ta, te rog, un cu-
vânt către domnul meu împăratul . Şi el a spus: Spune .
13 Şi femeia a spus: Pentru ce atunci ai gândit un asemenea
lucru împotriva poporului lui Dumnezeu? Pentru că împă-
ratul spune acest cuvânt ca unul care este vinovat, în aceea
că împăratul nu aduce din nou acasă pe cel alungat al lui .
14 Pentru că noi trebuie să murim şi suntem ca apa vărsată
pe pământ, care nu mai poate fi adunată; nici Dumnezeu nu
se uită la vreo persoană; totuşi plănuieşte mijloace, încât cel
alungat al său să nu fie scos de la el .
15  Acum  de  aceea,  dacă  am  venit  să  vorbesc  acest  lucru
domnului meu împăratul, este pentru că poporul m-a înfri-
coşat; şi roaba ta a spus: Voi vorbi acum împăratului; poate
că împăratul va împlini cererea roabei sale .
16 Pentru că împăratul va asculta, pentru a elibera pe roaba
sa din mâna omului care voieşte să mă nimicească pe mine
împreună cu fiul meu din moştenirea lui Dumnezeu .
17 Atunci roaba ta a spus: Cuvântul domnului meu, împăra-
tul, va fi acum mângâietor; precum un înger al lui Dumnezeu,
aşa este domnul meu, împăratul, discernând binele şi răul;
de aceea DOMNUL Dumnezeul tău să fie cu tine .
18 Atunci împăratul a răspuns şi a zis femeii: Nu îmi ascun-
de, te rog, lucrul despre care te voi întreba . Şi femeia a spus:
Să vorbească acum domnul meu împăratul .
19 Şi împăratul a spus: Nu este mâna lui Ioab cu tine în toate
acestea? Şi femeia a răspuns şi a zis: Precum sufletul tău tră-
ieşte, domnul meu, împărate, nimeni nu se poate întoarce la
dreapta sau la stânga de la toate câte a spus domnul meu îm-
păratul; pentru că servitorul tău, Ioab, el mi-a cerut şi el a pus
toate aceste cuvinte în gura roabei tale;
20  Pentru  a  da  această  formă  cuvântării  a  făcut  servitorul
tău Ioab acest lucru; şi domnul meu este înţelept, conform
înţelepciunii unui înger al lui Dumnezeu, pentru a şti toate
lucrurile care sunt pe pământ .
21 ¶ Şi împăratul i-a spus lui Ioab: Iată acum, am făcut acest
lucru; du-te de aceea, adu înapoi pe tânărul Absalom .
22 Şi Ioab a căzut cu faţa la pământ şi s-a plecat şi a mulţumit
împăratului; şi Ioab a spus: Astăzi servitorul tău cunoaşte că
am găsit favoare înaintea ochilor tăi, domnul meu, împăra-
te, în aceea că împăratul a împlinit cererea servitorului său .
23 Astfel Ioab s-a ridicat şi a mers la Gheşur şi l-a adus pe
Absalom la Ierusalim .
24 Şi împăratul a spus: Să se întoarcă acasă la el şi să nu îmi
vadă faţa . Astfel Absalom s-a întors acasă şi nu a văzut faţa
împăratului .
25 Dar în tot Israelul nu era nimeni atât de lăudat ca Absalom
pentru frumuseţea lui; din talpa piciorului său chiar până în
creştetul capului său nu era nici un cusur în el .
26 Şi când îşi tundea capul, (fiindcă îl tundea la fiecare sfârşit
de an; pentru că părul era greu pe el, de aceea îl tundea) el
cântărea părul capului său la două sute de şekeli după greu-
tatea împăratului .
27 Şi lui Absalom i s-au născut trei fii şi o fiică, al cărei nume
era Tamar; ea era o femeie cu o înfăţişare frumoasă .
28 ¶ Astfel Absalom a locuit doi ani întregi în Ierusalim şi
nu a văzut faţa împăratului .

203

2 Samuel  15

29 De aceea Absalom a trimis după Ioab, pentru a-l trimite
la împărat; dar el a refuzat să vină la el; şi când a trimis din
nou, a doua oară, el a refuzat să vină .
30 De aceea Absalom a spus servitorilor săi: Vedeţi, câmpul
lui Ioab este aproape de al meu şi are orz acolo; mergeţi şi
daţi-i foc . Şi servitorii lui Absalom au dat foc câmpului .
31 Atunci Ioab s-a ridicat şi a venit la Absalom acasă şi i-a
spus: Pentru ce au dat foc servitorii tăi câmpului meu?
32 Şi Absalom i-a răspuns lui Ioab: Iată, am trimis la tine,
spunând: Vino aici, ca să te trimit la împărat, pentru a spune:
Pentru ce am venit din Gheşur? Ar fi fost bine pentru mine
să fi fost tot acolo; de aceea acum, lasă-mă să văd faţa împă-
ratului; şi dacă este vreo nelegiuire în mine, să mă ucidă .
33 Şi Ioab a venit la împărat şi i-a spus . Şi după ce împăratul
l-a chemat pe Absalom, el a venit la împărat şi s-a plecat cu
faţa la pământ înaintea împăratului; şi împăratul l-a sărutat
pe Absalom .

CApitoLuL 15

ŞI  s-a  întâmplat  după  aceasta,  că  Absalom  şi-a  pregătit

care şi cai şi cincizeci de oameni să alerge înaintea lui .
2 Şi Absalom se scula devreme şi stătea în picioare lângă calea
porţii; şi a fost astfel, dacă vreun om care avea o neînţelegere
venea la împărat pentru judecată, atunci Absalom îl chema
şi îi spunea: Din ce cetate eşti tu? Şi el zicea: Servitorul tău
este din unul din triburile lui Israel .
3 Şi Absalom îi spunea: Vezi, cauzele tale sunt bune şi drepte,
dar nu este nimeni trimis de la împărat să te asculte .
4 Absalom mai spunea: O, de aş fi rânduit judecător în ţară,
ca orice om care are vreo plângere sau cauză să vină la mine
şi să îi fac dreptate!
5 Şi a fost astfel: că atunci când vreun om se apropia de el
să i se plece, el îşi întindea mâna şi îl apuca şi îl săruta .
6 Şi astfel făcea Absalom la tot Israelul care venea la împărat
pentru judecată; astfel Absalom a furat inimile bărbaţilor lui
Israel .
7 ¶ Şi s-a întâmplat după patruzeci de ani, că Absalom a spus
împăratului: Te rog, lasă-mă să merg şi să îmi împlinesc pro-
misiunea, pe care am făcut-o DOMNULUI, la Hebron .
8 Pentru că servitorul tău a făcut o promisiune în timp ce
locuiam la Gheşur, în Siria, spunând: Dacă DOMNUL mă va
aduce din nou la Ierusalim, atunci voi servi DOMNULUI .
9 Şi împăratul i-a spus: Du-te în pace . Astfel el s-a ridicat şi
a mers la Hebron .
10 Dar Absalom a trimis spioni în toate triburile lui Israel,
spunând: Imediat ce auziţi sunetul trâmbiţei, atunci să spu-
neţi: Absalom domneşte în Hebron .
11 Şi cu Absalom au mers două sute de oameni chemaţi din
Ierusalim; şi ei mergeau în simplitatea lor şi nu ştiau nimic .
12 Şi Absalom a trimis după Ahitofel ghilonitul, sfătuitorul
lui David, din cetatea sa, din Ghilo, în timp ce oferea sacrifi-
cii . Şi uneltirea era puternică, pentru că poporul se înmulţea
continuu lângă Absalom .
13 ¶ Şi a venit un mesager la David, spunând: Inimile bărba-
ţilor lui Israel sunt după Absalom .
14 Şi David a spus tuturor servitorilor săi, care erau cu el în
Ierusalim: Ridicaţi-vă şi să fugim; pentru că altfel nu vom
scăpa de Absalom; grăbiţi-vă să plecăm, ca nu cumva dintr-
o dată să ne ajungă şi să aducă răul peste noi şi să lovească
cetatea cu ascuţişul sabiei .
15  Şi  servitorii  împăratului  au  spus  împăratului:  Iată,  ser-
vitorii tăi sunt gata să facă orice domnul nostru, împăratul,

va rândui .
16 Şi împăratul a ieşit şi toată casa lui a ieşit după el . Şi îm-
păratul a lăsat zece femei, care erau concubine, pentru a păzi
casa .
17 Şi împăratul a ieşit şi tot poporul a ieşit după el şi a rămas
într-un loc departe .
18 Şi toţi servitorii lui au trecut lângă el; şi toţi cheretiţii şi
toţi peletiţii şi toţi ghitiţii, şase sute de oameni care au venit
după el din Gat, au trecut înaintea împăratului .
19 Atunci a spus împăratul lui Itai ghititul: Pentru ce mergi
şi tu cu noi? Întoarce-te la locul tău şi rămâi cu împăratul;
pentru că tu eşti străin şi de asemenea un exilat .
20 Deoarece ai venit doar ieri, să te fac astăzi să mergi în sus
şi în jos cu noi? Văzând că eu merg unde voi putea; întoarce-
te şi ia înapoi pe fraţii tăi; mila şi adevărul fie cu tine .
21 Şi Itai a răspuns împăratului şi a zis: Precum DOMNUL
trăieşte  şi  precum  domnul  meu  împăratul  trăieşte,  cu  si-
guranţă în locul unde va fi domnul meu, împăratul, fie în
moarte sau viaţă, chiar acolo va fi şi servitorul tău .
22 Şi David i-a spus lui Itai: Du-te şi treci înainte . Şi Itai ghi-
titul a trecut înainte, el şi toţi oamenii lui şi toţi micuţii care
erau cu el .
23  Şi  toată  ţara  plângea  cu  voce  tare  şi  tot  poporul  trecea;
împăratul de asemenea a trecut peste pârâul Chedron şi tot
poporul a trecut înainte, spre calea pustiei .
24 ¶ Şi, iată, Ţadoc de asemenea şi toţi leviţii erau cu el, pur-
tând chivotul legământului lui Dumnezeu; şi au pus jos chi-
votul lui Dumnezeu; şi Abiatar s-a urcat, până când tot po-
porul din cetate a terminat de trecut .
25 Şi împăratul i-a spus lui Ţadoc: Du chivotul lui Dumnezeu
înapoi în cetate; dacă voi găsi favoare în ochii DOMNULUI,
el mă va aduce înapoi şi mi-l va arăta şi pe el şi locuinţa sa;
26 Dar dacă el va spune astfel: Nu găsesc plăcere în tine; iată-
mă, să îmi facă ce i se pare bine .
27 Şi împăratul a spus de asemenea preotului Ţadoc: Nu eşti
tu un văzător? Întoarce-te în pace în cetate şi cei doi fii ai
voştri cu voi, Ahimaaţ, fiul tău, şi Ionatan, fiul lui Abiatar .
28 Vedeţi, eu voi rămâne în câmpia pustiei, până va veni un
cuvânt de la voi ca să îmi dea de veste .
29 De aceea Ţadoc şi Abiatar au purtat chivotul lui Dumnezeu
înapoi la Ierusalim; şi au rămas acolo .
30 Şi David s-a urcat pe urcuşul muntelui Măslinilor şi plân-
gea pe când urca şi avea capul acoperit şi mergea desculţ; şi
tot poporul care era cu el avea fiecare capul acoperit şi urcau,
plângând pe când urcau .
31  ¶  Şi  unul  i-a  spus  lui  David,  zicând:  Ahitofel  este  între
uneltitori,  cu  Absalom .  Şi  David  a  spus:  DOAMNE,  te  rog,
prosteşte sfatul lui Ahitofel .
32 Şi s-a întâmplat, când David a ajuns în vârful muntelui,
unde s-a închinat lui Dumnezeu, că, iată, Huşai architul a
venit să îl întâlnească cu haina sfâşiată şi cu ţărână pe cap .
33 Şi David i-a spus: Dacă treci mai departe cu mine, atunci
îmi vei fi o povară;
34 Dar dacă te întorci în cetate şi îi spui lui Absalom: Voi fi
servitorul  tău,  împărate;  precum  am  fost  servitorul  tatălui
tău până acum, astfel voi fi acum servitorul tău; atunci vei
putea înfrânge pentru mine sfatul lui Ahitofel .
35 Şi nu ai cu tine acolo pe Ţadoc şi pe Abiatar, preoţii? De
aceea  să  fie,  orice  vei  auzi  din  casa  împăratului,  să  le  spui
preoţilor Ţadoc şi Abiatar .
36  Iată,  ei  au  acolo  cu  ei  pe  cei  doi  fii  ai  lor,  pe  Ahimaaţ,
fiul lui Ţadoc, şi pe Ionatan, fiul lui Abiatar; şi prin ei să îmi

204

2 Samuel  17

trimiteţi orice lucru pe care îl puteţi auzi .
37  Astfel  Huşai,  prietenul  lui  David,  a  intrat  în  cetate  şi
Absalom a intrat în Ierusalim .

CApitoLuL 16

ŞI după ce David trecuse puţin dincolo de vârful dealului,

iată, Ţiba, servitorul lui Mefiboşet l-a întâlnit, cu o pere-
che de măgari înşeuaţi, şi pe ei două sute de pâini şi o sută
de mănunchiuri de stafide şi o sută de fructe de vară şi un
burduf cu vin .
2 Şi împăratul a spus lui Ţiba: Ce doreşti să însemne acestea?
Şi Ţiba a spus: Măgarii sunt pentru casa împăratului pentru
a fi călăriţi; şi pâinile şi fructele de vară pentru tineri să mă-
nânce; şi vinul, ca cei ce sunt leşinaţi în pustiu să îl bea .
3 Şi împăratul a spus: Unde este fiul stăpânului tău? Şi Ţiba
a  spus  împăratului:  Iată,  el  rămâne  la  Ierusalim,  fiindcă  a
spus: Astăzi casa lui Israel îmi va da înapoi împărăţia tatălui
meu .
4 Atunci a spus împăratul lui Ţiba: Iată, ale tale sunt toate
câte au aparţinut lui Mefiboşet . Şi Ţiba a spus: Cu umilin-
ţă te implor să găsesc favoare înaintea ochilor tăi, împărate,
domnul meu .
5  ¶  Şi  când  împăratul  David  a  venit  la  Bahurim,  iată,  de
acolo a ieşit un om din familia casei lui Saul, al cărui nume
era Şimei, fiul lui Ghera; el a ieşit şi a tot blestemat pe când
ieşea,
6 Şi a aruncat cu pietre spre David şi spre toţi servitorii îm-
păratului  David;  şi  tot  poporul  şi  toţi  războinicii  erau  la
dreapta lui şi la stânga lui .
7 Şi astfel spunea Şimei, când blestema: Ieşi afară, ieşi afară,
tu om sângeros şi tu om al lui Belial;
8  DOMNUL a întors asupra ta tot sângele casei lui Saul, în
locul căruia ai domnit; şi DOMNUL a dat împărăţia în mâna
lui Absalom, fiul tău; şi, iată, tu eşti prins în ticăloşia ta, pen-
tru că eşti un om sângeros .
9  Atunci  a  spus  Abişai,  fiul  Ţeruiei,  împăratului:  De  ce  să
blesteme acest câine mort pe domnul meu, împăratul? Lasă-
mă să trec, te rog şi să îi iau capul .
10 Şi împăratul a spus: Ce am eu a face cu voi, fii ai Ţeruiei?
Lasă-l să blesteme, deoarece DOMNUL i-a spus: Blestemă pe
David . Cine va spune atunci: Pentru ce ai făcut astfel?
11 Şi David i-a spus lui Abişai şi tuturor servitorilor săi: Iată,
fiul meu, care a ieşit din adâncurile mele, îmi caută viaţa: cu
cât mai mult acum poate acest beniamit să o facă? Lăsaţi-l în
pace şi lăsaţi-l să blesteme, fiindcă DOMNUL i-a cerut .
12 Poate că DOMNUL va privi la nenorocirea mea şi DOMNUL
îmi va răsplăti cu bine pentru blestemul lui de astăzi .
13  Şi  precum  David  şi  oamenii  săi  mergeau  pe  cale,  Şimei
mergea pe coasta dealului în dreptul lui şi blestema în timp
ce mergea şi arunca pietre spre el şi arunca praf .
14 Şi împăratul şi tot poporul care era cu el, au ajuns obosiţi
şi s-au răcorit acolo .
15 ¶ Şi Absalom şi tot poporul, bărbaţii lui Israel, au venit la
Ierusalim şi Ahitofel a venit cu el .
16 Şi s-a întâmplat, când Huşai architul, prietenul lui David,
a venit la Absalom, că Huşai i-a spus lui Absalom: Trăiască
împăratul! Trăiască împăratul!
17 Şi Absalom i-a spus lui Huşai: Este aceasta bunătatea ta
faţă de prietenul tău? De ce nu ai mers cu prietenul tău?
18  Şi  Huşai  i-a  spus  lui  Absalom:  Nu;  ci  pe  cine  l-a  ales
DOMNUL şi acest popor şi toţi bărbaţii lui Israel, al lui voi fi
şi cu el voi rămâne .

19 Şi din nou, cui să servesc? Să nu servesc în faţa fiului său?
Cum am servit în faţa tatălui tău, astfel voi fi în faţa ta .
20 Atunci i-a spus Absalom lui Ahitofel: Sfătuiţi-vă între voi
ce să facem .
21 Şi Ahitofel i-a spus lui Absalom: Intră la concubinele ta-
tălui tău, pe care el le-a lăsat pentru a păzi casa; şi tot Israelul
va auzi că eşti detestat de tatăl tău; atunci mâinile tuturor
celor care sunt cu tine vor fi tari .
22 Astfel, i-au întins lui Absalom un cort pe acoperişul casei;
şi Absalom a intrat la concubinele tatălui său înaintea ochi-
lor întregului Israel .
23 Şi sfatul lui Ahitofel, pe care îl dădea în acele zile, era ca
şi cum un om ar fi întrebat oracolul lui Dumnezeu; astfel era
întreg sfatul lui Ahitofel deopotrivă pentru David şi pentru
Absalom .

CApitoLuL 17

MAI mult, Ahitofel i-a spus lui Absalom: Lasă-mă acum

să aleg douăsprezece mii de bărbaţi şi mă voi ridica şi

îl voi urmări pe David în această noapte;
2 Şi voi veni peste el când el este obosit şi cu mâinile slăbite
şi îl voi înspăimânta; şi tot poporul care este cu el va fugi; şi
voi lovi doar pe împărat;
3 Şi voi aduce tot poporul înapoi la tine; bărbatul pe care tu
îl cauţi este ca şi întoarcerea tuturor; astfel tot poporul va fi
în pace .
4  Şi  spusa  a  plăcut  lui  Absalom  mult  şi  tuturor  bătrânilor
lui Israel .
5 Atunci Absalom a spus: Cheamă acum şi pe Huşai architul
şi să auzim de asemenea ce spune el .
6 Şi când Huşai a venit la Absalom, Absalom i-a vorbit, spu-
nând: Ahitofel a vorbit în acest fel; să facem după spusa lui?
Dacă nu; vorbeşte tu .
7 Şi Huşai i-a spus lui Absalom: Sfatul pe care l-a dat Ahitofel
nu este bun de data aceasta .
8 Fiindcă, a spus Huşai, tu cunoşti pe tatăl tău şi pe oamenii
lui, că sunt războinici şi ei sunt amărâţi la suflet, ca o ursoai-
că jefuită de puii ei pe câmp; şi tatăl tău este un bărbat de
război şi nu va locui cu poporul .
9 Iată, el este ascuns acum în vreo groapă, sau în alt loc; şi
se va întâmpla, când unii dintre ei vor fi doborâţi la început,
că oricine aude va spune: Este un măcel în poporul care îl
urmează pe Absalom .
10 Şi chiar şi cel viteaz, a cărui inimă este ca inima unui leu,
se va topi în întregime, pentru că tot Israelul ştie că tatăl tău
este un războinic şi cei care sunt cu el sunt bărbaţi viteji .
11  De  aceea  eu  sfătuiesc  ca  tot  Israelul  cu  stăruinţă  să  fie
adunat la tine, de la Dan până la Beer-Şeba, atât de mult ca
nisipul care este lângă mare; şi tu însuţi să mergi la luptă .
12 Astfel vom veni peste el în vreun loc unde se găseşte şi
vom cădea asupra lui precum cade roua pe pământ; şi din el
şi din toţi oamenii care sunt cu el nu va rămâne nici măcar
unul .
13 Mai mult, dacă a mers într-o cetate, atunci tot Israelul va
aduce funii la acea cetate şi o vom trage în râu, până nu se va
mai găsi nici o pietricică .
14  Şi  Absalom  şi  toţi  bărbaţii  lui  Israel  au  spus:  Sfatul  lui
Huşai architul este mai bun decât sfatul lui Ahitofel . Pentru
că DOMNUL hotărâse să înfrângă sfatul bun al lui Ahitofel,
pentru ca DOMNUL să aducă răul asupra lui Absalom .
15 ¶ Atunci Huşai le-a spus preoţilor Ţadoc şi Abiatar: Astfel
şi astfel a sfătuit Ahitofel pe Absalom şi pe bătrânii lui Israel;

205

2 Samuel  18

şi astfel şi astfel am sfătuit eu .
16 Şi acum trimiteţi repede şi spuneţi-i lui David, zicând: Nu
te opri în această noapte în câmpiile pustiei, ci repede treci
mai departe, ca nu cumva, fiind înghiţit împăratul, să fie în-
ghiţit şi tot poporul care este cu el .
17 Şi Ionatan şi Ahimaaţ stăteau lângă En-Roguel, pentru că
nu puteau fi văzuţi intrând în cetate; şi o servitoare a mers şi
le-a spus; iar ei au mers şi i-au spus împăratului David .
18 Totuşi un băiat i-a văzut şi i-a spus lui Absalom; dar ei au
plecat amândoi repede şi au ajuns la casa unui om în Bahurim,
care avea o fântână în curtea sa; şi acolo au coborât .
19 Şi femeia a luat şi a întins o învelitoare peste gura fântânii
şi  a  presărat  grâne  măcinate  pe  aceasta;  şi  lucrul  nu  a  fost
cunoscut .
20 Şi când servitorii lui Absalom au venit la femeie în casă,
au spus: Unde sunt Ahimaaţ şi Ionatan? Şi femeia le-a spus:
Au  trecut  peste  pârâul  de  apă .  Şi  după  ce  i-au  căutat  şi  nu
i-au putut găsi, s-au întors la Ierusalim .
21 Şi s-a întâmplat, după ce s-au depărtat, că ei au ieşit din
fântână şi au mers şi au spus împăratului David şi i-au spus
lui David: Ridicaţi-vă şi treceţi repede apa, fiindcă Ahitofel a
sfătuit astfel împotriva voastră .
22 ¶ Atunci David s-a ridicat, şi tot poporul care era cu el, şi
au trecut Iordanul; la lumina dimineţii nu a lipsit nici unul
dintre ei care să nu fi trecut Iordanul .
23 Şi când Ahitofel a văzut că sfatul lui nu a fost urmat şi-a
înşeuat măgarul şi s-a ridicat şi s-a dus acasă în cetatea sa;
şi şi-a pus casa în ordine şi s-a spânzurat şi a murit şi a fost
îngropat în mormântul tatălui său .
24 Atunci David a venit la Mahanaim . Şi Absalom a trecut
Iordanul, el şi toţi bărbaţii lui Israel cu el .
25 Şi Absalom l-a pus pe Amasa căpetenia oştirii în locul lui
Ioab; acest Amasa era fiul unui om numit Itra, un israelit,
care intrase la Abigail, fiica lui Nahaş, sora Ţeruiei, mama
lui Ioab .
26 Astfel Israel şi Absalom şi-au întins corturile în ţara lui
Galaad .
27 Şi s-a întâmplat, pe când David venea la Mahanaim, că
Şobi, fiul lui Nahaş din Raba copiilor lui Amon şi Machir, fiul
lui Amiel din Lodebar şi Barzilai galaaditul din Roghelim,
28 Au adus paturi şi oale şi vase de pământ şi grâu şi orz şi
făină şi grăunţe prăjite şi fasole şi linte şi legume uscate,
29 Şi miere şi unt şi oi şi brânză de vacă, pentru David şi pen-
tru poporul care era cu el, ca să mănânce, fiindcă au spus:
Poporul este flămând şi obosit şi însetat în pustie .

CApitoLuL 18

ŞI David a numărat poporul care era cu el şi a pus peste ei

căpetenii peste mii şi căpetenii peste sute .

2 Şi David a trimis o a treia parte din popor sub mâna lui
Ioab şi o a treia parte sub mâna lui Abişai, fiul Ţeruiei, fratele
lui Ioab, şi o a treia parte sub mâna lui Itai ghititul . Şi împă-
ratul a spus poporului: Voi ieşi negreşit şi eu însumi cu voi .
3 Dar poporul a răspuns: Să nu ieşi; pentru că dacă noi fu-
gim, lor nu le va păsa de noi; nici dacă jumătate din noi mor,
nu  le  vor  păsa  de  noi;  ci  acum  tu  eşti  preţuit  cât  zece  mii
dintre noi; de aceea acum, este mai bine ca tu să ne ajuţi din
cetate .
4 Şi împăratul le-a spus: Ce vi se pare cel mai bine voi face . Şi
împăratul a stat în picioare lângă poartă şi tot poporul a ieşit
cu sutele şi cu miile .
5  Şi  împăratul  a  poruncit  lui  Ioab  şi  lui  Abişai  şi  lui  Itai,

spunând: Purtaţi-vă blând de dragul meu cu acel tânăr, cu
Absalom . Şi tot poporul a auzit când împăratul a dat porun-
că tuturor căpeteniilor referitor la Absalom .
6 Astfel poporul a ieşit în câmp împotriva lui Israel; şi bătă-
lia a fost în pădurea lui Efraim;
7  Şi  poporul  lui  Israel  a  fost  ucis  înaintea  servitorilor  lui
David şi a fost acolo un mare măcel în acea zi, de douăzeci
de mii de oameni .
8 Fiindcă bătălia a fost împrăştiată acolo peste toată faţa ţă-
rii; şi pădurea a devorat mai mult popor în acea zi decât a
devorat sabia .
9 ¶ Şi Absalom a întâlnit pe servitorii lui David . Şi Absalom
călărea pe un catâr şi catârul a intrat sub ramurile dese al
unui stejar mare şi capul lui s-a prins de stejar şi a fost ridicat
între cer şi pământ; şi catârul care era sub el a mers înainte .
10 Şi un anumit om a văzut şi i-a spus lui Ioab şi a zis: Iată,
am văzut pe Absalom spânzurat într-un stejar .
11 Şi Ioab a spus omului care îi spusese: Şi, iată, l-ai văzut şi
de ce nu l-ai lovit acolo la pământ? Şi ţi-aş fi dat zece şekeli
de argint şi un brâu .
12 Şi omul i-a spus lui Ioab: Chiar dacă aş primi o mie de
şekeli de argint în mâna mea, totuşi nu mi-aş fi întins mâna
împotriva fiului împăratului; pentru că în auzul nostru îm-
păratul  ţi-a  poruncit  ţie  şi  lui  Abişai  şi  lui  Itai,  spunând:
Luaţi seama ca nimeni să nu atingă pe tânărul Absalom .
13 Altfel aş fi lucrat falsitate împotriva propriei mele vieţi;
pentru că nu este nici un lucru ascuns înaintea împăratului
şi tu însuţi te-ai fi pus împotriva mea .
14 Atunci a spus Ioab: Nu o să stau astfel cu tine . Şi a luat trei
săgeţi în mână şi le-a înfipt în inima lui Absalom, în timp ce
el era încă viu în mijlocul stejarului .
15 Şi zece tineri care purtau armura lui Ioab l-au înconjurat
şi l-au lovit pe Absalom şi l-au ucis .
16 Şi Ioab a sunat din trâmbiţa şi poporul s-a întors de la ur-
mărirea lui Israel, pentru că Ioab a cruţat poporul .
17 Şi l-au luat pe Absalom şi l-au aruncat într-o groapă mare
în pădure şi au pus o foarte mare movilă de pietre peste el; şi
tot Israelul a fugit fiecare la cortul său .
18 Acum Absalom, în timpul vieţii sale, îşi luase şi îşi aşeza-
se un stâlp, care este în valea împăratului, fiindcă spunea: Eu
nu am un fiu care să păstreze numele meu în amintire; şi a
numit stâlpul după numele său; şi este numit până în această
zi, locul lui Absalom .
19 ¶ Atunci a spus Ahimaaţ, fiul lui Ţadoc: Lasă-mă acum să
alerg şi să duc împăratului veşti, cum că DOMNUL l-a răz-
bunat de duşmanii săi .
20 Şi Ioab i-a spus: Tu nu vei duce veşti în această zi, ci vei
duce veşti într-o altă zi; dar nu astăzi vei duce veşti, deoarece
fiul împăratului este mort .
21 Atunci Ioab i-a spus lui Cuşi: Du-te şi spune împăratului
ce ai văzut . Şi Cuşi s-a plecat înaintea lui Ioab şi a alergat .
22 Atunci Ahimaaţ, fiul lui Ţadoc, i-a spus din nou lui Ioab:
Dar oricum, lasă-mă, te rog, să alerg de asemenea după Cuşi .
Şi Ioab a spus: Pentru ce să alergi, fiul meu, văzând că nu ai
veşti pregătite?
23 Dar orice ar fi, a spus el, lasă-mă să alerg . Şi Ioab i-a spus:
Aleargă . Atunci Ahimaaţ a alergat pe calea câmpiei şi l-a în-
trecut pe Cuşi .
24 Şi David stătea între cele două porţi; şi paznicul s-a urcat
pe acoperişul de pe poartă, pe zid şi şi-a ridicat ochii şi a pri-
vit şi, iată un om alergând singur .
25 Şi paznicul a strigat şi a spus împăratului . Şi împăratul a

206

2 Samuel  19

spus: Dacă este singur, sunt veşti în gura lui . Şi el venea iute
şi se apropia .
26 Şi paznicul a văzut un alt om alergând; şi paznicul a stri-
gat  la  portar  şi  a  spus:  Iată,  un  alt  om  alergând  singur .  Şi
împăratul a spus: Şi el aduce veşti .
27 Şi paznicul a spus: Eu cred că alergarea celui dintâi este ca
alergarea lui Ahimaaţ, fiul lui Ţadoc . Şi împăratul a spus: El
este un om bun şi vine cu veşti bune .
28 Şi Ahimaaţ a strigat şi a spus împăratului: Totul este bine .
Şi a căzut cu faţa la pământ înaintea împăratului şi a spus:
Binecuvântat fie DOMNUL Dumnezeul tău, care ne-a dat pe
oamenii care şi-au ridicat mâna împotriva domnului meu,
împăratul .
29 Şi împăratul a spus: Este tânărul Absalom în siguranţă? Şi
Ahimaaţ a răspuns: Când Ioab a trimis pe servitorul împă-
ratului şi pe mine servitorul tău, am văzut un mare tumult,
dar nu am ştiut ce era .
30 Şi împăratul i-a spus: Dă-te la o parte şi stai în picioare
aici . Şi s-a dat la o parte şi a stat în picioare pe loc .
31 Şi, iată, a venit Cuşi; şi Cuşi a spus: Am veşti pentru dom-
nul  meu,  împăratul;  fiindcă  DOMNUL  te-a  răzbunat  în
această zi de toţi cei care se ridicaseră împotriva ta .
32 Şi împăratul i-a spus lui Cuşi: Este tânărul Absalom în si-
guranţă? Şi Cuşi a răspuns: Duşmanii domnului meu împă-
ratul şi toţi cei care se ridică împotriva ta pentru a te vătăma,
fie precum este acel tânăr .
33 Şi împăratul a fost foarte mişcat şi a urcat sus în camera
de deasupra porţii şi a plâns; şi pe când mergea, spunea ast-
fel: O, fiul meu Absalom, fiul meu, fiul meu Absalom! De ar
fi voit Dumnezeu, aş fi murit pentru tine . O, Absalom, fiul
meu, fiul meu!

CApitoLuL 19

Absalom .

ŞI i s-a spus lui Ioab: Iată, împăratul plânge şi jeleşte după

2 Şi victoria în acea zi a fost prefăcută în jale pentru tot po-
porul; fiindcă poporul a auzit spunându-se în acea zi cum
împăratul era mâhnit pentru fiul său .
3 Şi poporul s-a furişat în acea zi înăuntrul cetăţii, cum se
furişează un popor care este ruşinat când fuge în bătălie .
4  Dar  împăratul  şi-a  acoperit  faţa  şi  împăratul  striga  cu  o
voce  tare:  O  fiul  meu  Absalom,  O  Absalom,  fiul  meu,  fiul
meu!
5 Şi Ioab a intrat în casă la împărat şi a spus: Ai ruşinat în
această zi feţele tuturor servitorilor tăi, care în această zi ţi-
au salvat viaţa ta şi vieţile fiilor tăi şi ale fiicelor tale şi vieţile
soţiilor tale şi vieţile concubinelor tale;
6 În aceea că tu iubeşti pe duşmanii tăi şi îi urăşti pe priete-
nii tăi . Fiindcă ai declarat în această zi că nu iei aminte nici
la  prinţi  nici  la  servitori;  pentru  că  în  această  zi  pricep  că
dacă Absalom ar fi trăit, iar noi toţi astăzi am fi murit, atunci
ţi-ar fi plăcut mult .
7 De aceea acum, ridică-te, ieşi şi vorbeşte cu mângâiere ser-
vitorilor tăi; fiindcă jur pe DOMNUL, dacă nu ieşi, nu va ră-
mâne unul cu tine în această noapte; şi aceasta va fi mai rău
pentru tine decât tot răul care a venit asupra ta din tinereţea
ta până acum .
8 Atunci împăratul s-a ridicat şi a şezut la poartă . Şi au spus
întregului popor, zicând: Iată, împăratul şade la poartă . Şi
tot poporul a venit înaintea împăratului; fiindcă Israel fugise
fiecare om la cortul său .
9  ¶  Şi  tot  poporul  se  certa  în  toate  triburile  lui  Israel,

spunând: Împăratul ne-a salvat din mâna duşmanilor noştri
şi ne-a eliberat din mâna filistenilor; şi acum a fugit din ţară
din cauza lui Absalom .
10 Şi Absalom, pe care l-am uns peste noi, a murit în bătălie .
De aceea acum, de ce nu spuneţi un cuvânt pentru aducerea
împăratului înapoi?
11 Şi împăratul David a trimis la Ţadoc şi Abiatar, preoţii,
spunând:  Vorbiţi  bătrânilor  lui  Iuda,  zicând:  De  ce  sun-
teţi voi cei din urmă ca să aduceţi pe împărat înapoi acasă?
Văzând  că  vorbirea  întregului  Israel  a  venit  la  împărat,  în
casa lui .
12  Voi  sunteţi  fraţii  mei,  voi  sunteţi  oasele  mele  şi  carnea
mea; pentru ce atunci sunteţi cei din urmă ca să aduceţi în-
apoi pe împărat?
13 Şi spuneţi lui Amasa: Nu eşti tu din osul meu şi din car-
nea mea? Astfel să îmi facă Dumnezeu şi încă mai mult, dacă
nu vei fi căpetenia oştirii înaintea mea continuu, în locul lui
Ioab .
14 Şi el a aplecat inima tuturor bărbaţilor lui Iuda, chiar ca
pe inima unui singur om, astfel încât au trimis acest cuvânt
la împărat: Întoarce-te tu şi toţi servitorii tăi .
15 Astfel împăratul s-a întors şi a venit la Iordan . Şi Iuda a
venit la Ghilgal, pentru a merge să îl întâmpine pe împărat şi
să îl conducă pe împărat peste Iordan .
16  ¶  Şi  Şimei,  fiul  lui  Ghera,  un  beniamit,  care  era  din
Bahurim, s-a grăbit şi a coborât cu bărbaţii lui Iuda să îl în-
tâlnească pe împăratul David .
17 Şi acolo erau o mie de oameni din Beniamin cu el şi Ţiba,
servitorul casei lui Saul, şi cei cincisprezece fii ai lui şi cei do-
uăzeci de servitori ai lui cu el; şi au trecut Iordanul înaintea
împăratului .
18 Şi a trecut un bac ca să treacă dincolo casa împăratului şi
să facă ce i se părea bine . Şi Şimei, fiul lui Ghera, a căzut îna-
intea împăratului, pe când el trecea Iordanul .
19 Şi a spus împăratului: Să nu îmi impute nelegiuire dom-
nul meu, nici să nu îţi aminteşti ceea ce servitorul tău a făcut
cu strâmbătate în acea zi când a ieşit domnul meu împăratul
din Ierusalim; ca împăratul să pună aceasta la inimă .
20 Pentru că servitorul tău ştie că eu am păcătuit; de aceea,
iată, am venit cel dintâi în această zi din toată casa lui Iosif
pentru a coborî să îl întâmpin pe domnul meu, împăratul .
21 Dar Abişai, fiul Ţeruiei, a răspuns şi a zis: Să nu fie Şimei
dat la moarte pentru aceasta, deoarece a blestemat pe unsul
DOMNULUI?
22 Şi David a spus: Ce am eu a face cu voi, fii ai Ţeruiei, ca
în această zi să îmi fiţi potrivnici? Să fie dat cineva la moarte
în această zi în Israel? Oare nu ştiu eu că sunt astăzi împărat
peste Israel?
23 De aceea împăratul i-a spus lui Şimei: Nu vei muri . Şi îm-
păratul i-a jurat .
24  ¶  Şi  Mefiboşet,  fiul  lui  Saul,  a  coborât  să  îl  întâlnească
pe împărat şi nu îşi îngrijise picioarele, nici nu îşi pregătise
barba, nici nu îşi spălase hainele, din ziua în care împăratul
plecase până în ziua când s-a întors în pace .
25 Şi s-a întâmplat, după ce a venit la Ierusalim să îl întâl-
nească  pe  împărat,  că  împăratul  i-a  spus:  Pentru  ce  nu  ai
mers cu mine, Mefiboşet?
26 Şi el a răspuns: Domnul meu, o împărate, servitorul meu
m-a înşelat; fiindcă servitorul tău a spus: îmi voi înşeua un
măgar, ca să călăresc pe el şi să merg la împărat; pentru că
servitorul tău este şchiop .
27 Şi el a defăimat pe servitorul tău înaintea domnului meu

207

2 Samuel  20

împăratul; dar domnul meu împăratul este ca un înger al lui
Dumnezeu; fă de aceea ce este bine în ochii tăi .
28 Pentru că toţi ai casei tatălui meu nu erau decât oameni
morţi înaintea domnului meu, împăratul; totuşi tu ai pus pe
servitorul tău printre cei care mănâncă la masa ta . Ce drept
mai am eu să mai strig către împăratul?
29 Şi împăratul i-a spus: De ce mai vorbeşti încă de lucrurile
tale? Eu am spus: Tu şi Ţiba împărţiţi câmpul .
30 Şi Mefiboşet a spus împăratului: Da, să ia el totul, pentru
că domnul meu împăratul a venit în pace în casa lui .
31 ¶ Şi Barzilai galaaditul a coborât de la Roghelim şi a tre-
cut Iordanul cu împăratul, pentru a-l conduce peste Iordan .
32 Acum, Barzilai era un om foarte bătrân, de optzeci de ani;
şi el s-a îngrijit de susţinerea împăratului în timp ce era în
Mahanaim; pentru că era un om foarte mare .
33 Şi împăratul i-a spus lui Barzilai: Treci cu mine şi te voi
hrăni cu mine în Ierusalim .
34 Şi Barzilai a spus împăratului: Cât mai am de trăit, ca să
urc cu împăratul la Ierusalim?
35 Eu am în această zi optzeci de ani; şi pot eu discerne în-
tre bine şi rău? Poate servitorul tău să guste ce mănânc şi ce
beau? Pot eu să mai aud vocea cântăreţilor şi al cântăreţelor?
Pentru ce atunci să mai fie servitorul tău o povară domnului
meu împăratul?
36 Servitorul tău va merge puţin peste Iordan cu împăratul;
şi de ce să mă răsplătească împăratul cu o astfel de răsplată?
37  Lasă,  te  rog,  să  se  întoarcă  servitorul  tău,  ca  să  mor  în
propria mea cetate şi să fiu îngropat lângă mormântul tatălui
meu şi al mamei mele . Dar iată pe servitorul tău, Chimham;
să treacă el cu domnul meu, împăratul; şi să îi faci ce ţi se va
părea bine .
38 Şi împăratul a răspuns: Chimham să treacă împreună cu
mine şi îi voi face ce ţi se va părea bine; şi orice vei cere de la
mine, aceea voi face pentru tine .
39 Şi tot poporul a trecut Iordanul . Şi după ce împăratul a
trecut, împăratul l-a sărutat pe Barzilai şi l-a binecuvântat;
şi el s-a întors la locul său .
40 ¶ Atunci împăratul a mers la Ghilgal şi Chimham a mers
cu el; şi tot poporul lui Iuda l-a condus pe împărat şi de ase-
menea jumătate din poporul lui Israel .
41 Şi, iată, toţi bărbaţii lui Israel au venit la împărat şi i-au
spus: De ce te-au furat fraţii noştri, bărbaţii lui Iuda, şi au
adus pe împărat şi casa lui şi pe toţi oamenii lui David cu el,
peste Iordan?
42 Şi toţi bărbaţii lui Iuda au răspuns bărbaţilor lui Israel:
Pentru că împăratul ne este rudă apropiată; de ce atunci v-
aţi mâniat din cauza acestui lucru? Am mâncat noi ceva pe
cheltuiala împăratului? Sau ne-a dat el vreun dar?
43 Şi bărbaţii lui Israel au răspuns bărbaţilor lui Iuda şi au
spus:  Noi  avem  zece  părţi  la  împărat  şi  de  asemenea  mai
mult drept în David decât voi; de ce atunci ne-aţi dispreţuit,
încât sfatul nostru să nu fie cel dintâi în aducerea înapoi a
împăratului nostru? Şi cuvintele bărbaţilor lui Iuda au fost
mai aspre decât cuvintele bărbaţilor lui Israel .

CApitoLuL 20

ŞI s-a  întâmplat  să fie acolo un om al  lui Belial,  al cărui

nume era Şeba, fiul lui Bicri, un beniamit; şi el a sunat din
trâmbiţă şi a spus: Noi nu avem parte în David, nici nu avem
moştenire în fiul lui Isai; fiecare om la corturile sale, Israele .
2 Astfel, fiecare bărbat din Israel a încetat să meargă după
David  şi  l-au  urmat  pe  Şeba,  fiul  lui  Bicri;  dar  bărbaţii  lui

Iuda s-au lipit de împăratul lor, de la Iordan chiar până la
Ierusalim .
3 Şi David a venit acasă în Ierusalim; şi împăratul a luat pe
cele  zece  femei  concubinele  lui,  pe  care  le  lăsase  pentru  a
păzi casa şi le-a pus sub pază şi le-a hrănit, dar nu a intrat la
ele . Astfel ele au fost închise până în ziua morţii lor, trăind
în văduvie .
4 ¶ Atunci împăratul i-a spus lui Amasa: Adună-mi pe băr-
baţii lui Iuda în trei zile şi fii şi tu aici prezent .
5 Astfel Amasa a mers să adune pe bărbaţii lui Iuda; dar a
întârziat mai mult decât timpul pe care i-l rânduise .
6 Şi David i-a spus lui Abişai: Acum Şeba, fiul lui Bicri, ne va
face mai multă vătămare decât a făcut Absalom; ia tu pe ser-
vitorii domnului tău şi urmăreşte-l, ca nu cumva să ajungă
în cetăţile întărite şi să ne scape .
7 Şi au mers după el bărbaţii lui Ioab şi cheretiţii şi peletiţii şi
toţi războinicii; şi au ieşit din Ierusalim, ca să îl urmărească
pe Şeba, fiul lui Bicri .
8 Când ei erau la piatra cea mare care este în Gabaon, Amasa
a ieşit înaintea lor . Şi haina lui Ioab pe care o îmbrăcase era
încinsă peste el şi peste ea un brâu cu o sabie prinsă peste
coapsele lui în teaca ei; şi pe când ieşea el, aceasta a căzut .
9 Şi Ioab i-a spus lui Amasa: Eşti sănătos, fratele meu? Şi Ioab
l-a  apucat  pe  Amasa  de  barbă  cu  mâna  dreaptă  pentru  a-l
săruta .
10 Dar Amasa nu a luat seama la sabia care era în mâna lui
Ioab; astfel Ioab l-a lovit cu aceasta în a cincea coastă şi i-a
vărsat măruntaiele pe pământ şi nu l-a mai lovit din nou; şi
el a murit . Astfel Ioab şi Abişai, fratele lui, l-au urmărit pe
Şeba, fiul lui Bicri .
11 Şi unul dintre oamenii lui Ioab stătea în picioare lângă el
şi spunea: Cui îi place de Ioab şi cine este pentru David, să
meargă după Ioab .
12  Şi  Amasa  se  zvârcolea  în  sânge  în  mijlocul  drumului
mare . Şi, când omul a văzut că tot poporul stătea pe loc, l-a
tras pe Amasa din drumul mare pe câmp şi a aruncat o pân-
ză deasupra lui, când a văzut că toţi care ajungeau la el stă-
teau pe loc .
13 După ce a fost luat din drumul mare, toţi oamenii au mers
după Ioab, pentru a-l urmări pe Şeba, fiul lui Bicri .
14 ¶ Şi el a mers prin toate triburile lui Israel, până la Abel şi
până la Bet-Maaca şi la toţi beriţii; şi s-au adunat şi au mers
şi ei după el .
15 Şi au venit şi l-au asediat pe Şeba în Abel-Bet-Maaca şi au
înălţat un val de pământ împotriva cetăţii şi acesta stătea în
şanţ; şi tot poporul care era cu Ioab lovea zidul, pentru a-l
dărâma .
16 Atunci o femeie înţeleaptă a strigat din cetate: Ascultaţi,
ascultaţi; spuneţi, vă rog, lui Ioab: Apropie-te până aici, ca să
vorbesc cu tine .
17 Şi când s-a apropiat de ea, femeia a spus: Eşti tu Ioab? Şi
el a răspuns: Eu sunt . Atunci ea i-a spus: Ascultă cuvintele
roabei tale . Iar el a răspuns: Ascult .
18  Şi  ea  a  vorbit,  spunând:  Se  vorbea  în  vechime,  zicând:
Într-adevăr vor cere sfat la Abel; şi astfel sfârşeau.
19 Eu sunt una dintre cei femeile paşnice şi credincioase în
Israel; tu cauţi să distrugi o cetate şi o mamă în Israel? De ce
doreşti să înghiţi moştenirea DOMNULUI?
20 Şi Ioab a răspuns şi a zis: Departe fie aceasta, departe de
mine, să înghit sau să distrug .
21  Nu  este  astfel  situaţia,  ci  un  om  din  muntele  Efraim,
pe  nume  Şeba,  fiul  lui  Bicri,  şi-a  ridicat  mâna  împotriva

208

2 Samuel  22

împăratului, împotriva lui David; daţi-l numai pe el şi mă
voi depărta de cetate . Şi femeia i-a spus lui Ioab: Iată, capul
său îţi va fi aruncat peste zid .
22 Atunci femeia s-a dus la tot poporul în înţelepciunea ei .
Şi i-au retezat capul lui Şeba, fiul lui Bicri, şi l-au aruncat lui
Ioab . Şi el a sunat din trâmbiţă şi s-au retras de lângă cetate,
fiecare  om  la  cortul  său .  Şi  Ioab  s-a  întors  la  Ierusalim,  la
împărat .
23 ¶ Acum, Ioab era peste toată oştirea lui Israel; şi Benaia,
fiul lui Iehoiada, era peste cheretiţi şi peste peletiţi;
24 Şi Adoram era peste tribut; şi Iosafat, fiul lui Ahilud, era
cronicar;
25 Şi Şeva era scrib; şi Ţadoc şi Abiatar erau preoţi;
26 Şi de asemenea Ira iairitul era un mare conducător lângă
David .

CApitoLuL 21

ATUNCI a fost o foamete în zilele lui David, trei ani, an

după an; şi David a întrebat pe DOMNUL şi DOMNUL
a răspuns: Este pentru Saul şi pentru casa lui sângeroasă, fi-
indcă i-a ucis pe gabaoniţi .
2 Şi împăratul i-a chemat pe gabaoniţi şi le-a spus; (acum,
gabaoniţii  nu  erau  dintre  copiii  lui  Israel,  ci  din  rămăşiţa
amoriţilor; şi copiii lui Israel le juraseră; dar Saul a căutat să
îi ucidă în zelul său pentru copiii lui Israel şi Iuda .)
3 De aceea David a spus gabaoniţilor: Ce să fac pentru voi?
Şi  cu  ce  să  fac  ispăşirea,  ca  să  binecuvântaţi  moştenirea
DOMNULUI?
4 Şi gabaoniţii i-au spus: Nu avem nevoie nici de argint nici
de aur de la Saul sau de la casa lui, nici să omori pentru noi
vreun om din Israel . Iar el a spus: Ceea ce veţi spune, aceea
voi face pentru voi .
5 Şi ei au răspuns împăratului: Omul care ne-a mistuit şi a
plănuit împotriva noastră ca să fim nimiciţi de a mai rămâ-
ne în vreunul din ţinuturile lui Israel,
6 Să ne fie daţi şapte bărbaţi dintre fiii lui şi îi vom spânzura
înaintea  DOMNULUI  la  Ghibea  lui  Saul,  pe  care  DOMNUL
l-a ales . Şi împăratul a spus: Îi voi da .
7 Dar împăratul a cruţat pe Mefiboşet, fiul lui Ionatan, fiul
lui Saul, pentru jurământul DOMNULUI care era între ei, în-
tre David şi Ionatan, fiul lui Saul .
8 Dar împăratul a luat pe cei doi fii ai lui Riţpa, fiica lui Aia,
pe care ea îi născuse lui Saul, pe Armoni şi pe Mefiboşet şi
pe cei cinci fii ai lui Mical, fiica lui Saul, pe care ea îi crescuse
pentru Adriel, fiul lui Barzilai meholatitul .
9 Şi el i-a dat în mâinile gabaoniţilor şi ei i-au spânzurat pe
deal înaintea DOMNULUI; şi au căzut toţi cei şapte împreună
şi au fost daţi la moarte în zilele secerişului, în primele zile,
la începutul secerişului orzului .
10 ¶ Şi Riţpa, fiica lui Aia, a luat pânză de sac şi şi-a întins-o
pe stâncă, de la începutul secerişului până când apă a picurat
peste ei din cer şi nu a lăsat nici păsărilor cerului să se aşeze
pe ei ziua, nici fiarelor câmpului noaptea .
11 Şi i s-a spus lui David ce făcuse Riţpa, fiica lui Aia, con-
cubina lui Saul .
12 Şi David a mers şi a luat oasele lui Saul şi oasele lui Ionatan,
fiul său, de la oamenii din Iabes-Galaad, care le furaseră din
piaţa Bet-Şanului, unde filistenii îi spânzuraseră, când filis-
tenii îl uciseseră pe Saul la Ghilboa;
13 Şi a adus de acolo oasele lui Saul şi oasele lui Ionatan, fiul
său; şi au adunat oasele celor care fuseseră spânzuraţi .
14 Şi oasele lui Saul şi ale lui Ionatan, fiul său, le-au îngropat

în  ţara  lui  Beniamin  la  Ţela,  în  mormântul  lui  Chiş,  tatăl
său; şi au împlinit tot ce împăratul poruncise . Şi după aceas-
ta, Dumnezeu a fost implorat pentru ţară .
15 ¶ Mai mult, filistenii au avut din nou război cu Israel; şi
David a coborât, el şi servitorii lui şi au luptat împotriva fi-
listenilor; şi David a obosit .
16 Şi Işbi-Benob, care era dintre fiii uriaşului, greutatea suli-
ţei lui era de trei sute de şekeli de aramă în greutate, el fiind
încins cu o sabie nouă), a crezut că l-a ucis pe David .
17 Dar Abişai, fiul Ţeruiei, l-a ajutat şi l-a lovit pe filistean şi
l-a ucis . atunci oamenii lui David i-au jurat, spunând: Să nu
mai ieşi cu noi la bătălie, ca să nu stingi lumina lui Israel .
18 Şi s-a întâmplat, după aceasta, că a fost din nou o bătălie
cu filistenii la Gob; atunci Sibecai huşatitul l-a ucis pe Saf,
care era dintre fiii uriaşului .
19  Şi  a  fost  din  nou  o  bătălie  la  Gob  cu  filistenii,  unde
Elhanan,  fiul  lui  Iaare-Oreghim,  un  betleemit,  l-a  ucis  pe
fratele  lui  Goliat  ghititul,  mânerul  suliţei  acestuia  fiind  ca
sulul unui ţesător .
20 Şi a fost încă o bătălie la Gat, unde era un om de o sta-
tură foarte mare, care avea la fiecare mână şase degete şi la
picioare şase degete, douăzeci şi patru la număr; şi el de ase-
menea i se născuse uriaşului .
21 Şi când el a sfidat pe Israel, Ionatan, fiul lui Şimea, fratele
lui David, l-a ucis .
22 Aceştia patru i-au fost născuţi uriaşului la Gat, şi au căzut
prin mâna lui David şi prin mâna servitorilor săi .

CApitoLuL 22

ŞI David a vorbit DOMNULUI cuvintele acestei cântări în

ziua în care DOMNUL l-a eliberat din mâna tuturor duş-

manilor săi şi din mâna lui Saul;
2  Şi  a  spus:  DOMNUL  este  stânca  mea  şi  fortăreaţa  mea  şi
eliberatorul meu;
3 Dumnezeul stâncii mele; în el mă voi încrede; el este scutul
meu  şi  cornul  salvării  mele,  turnul  meu  înalt  şi  adăpostul
meu, salvatorul meu; tu mă salvezi din violenţă .
4 Voi chema pe DOMNUL, care este demn de laudă; astfel voi
fi salvat din mâna duşmanilor mei .
5 Când valurile morţii m-au înconjurat, potopurile oameni-
lor neevlavioşi m-au înspăimântat;
6 Întristările iadului m-au încercuit; capcanele morţii m-au
întâmpinat .
7 În strâmtorarea mea l-am chemat pe DOMNUL şi am stri-
gat către Dumnezeul meu; şi el mi-a auzit vocea din templul
său şi strigătul meu a ajuns în urechile lui .
8 Atunci pământul s-a zguduit şi s-a cutremurat; temeliile ce-
rului s-au mişcat şi au fost zguduite, pentru că s-a înfuriat .
9 Un fum s-a înălţat din nările lui şi foc mistuia din gura lui;
cărbuni s-au aprins prin el .
10 El de asemenea a aplecat cerurile şi a coborât; şi întuneric
era sub picioarele lui .
11 Şi călărea pe un heruvim şi zbura; şi a fost văzut pe aripile
vântului .
12 Şi a făcut întunericul să fie corturi de jur împrejurul lui,
ape întunecoase şi nori groşi ai cerurilor .
13  Prin  strălucirea  de  dinaintea  sa  au  fost  aprinşi  cărbuni
de foc .
14  DOMNUL  a  tunat  din  cer  şi  cel  Preaînalt  şi-a  rostit
răsunetul .
15 Şi a trimis săgeţi şi i-a împrăştiat; fulgere şi i-a învins .
16 Şi albiile apelor au apărut, temeliile lumii s-au dezgolit, la

209

2 Samuel  23

mustrarea DOMNULUI, la pufnirea suflării nărilor sale .
17 El a trimis din înalt, m-a luat, m-a scos din multe ape .
18 M-a eliberat de duşmanul meu puternic şi de cei ce m-au
urât; fiindcă erau prea puternici pentru mine .
19 M-au întâmpinat în ziua nenorocirii mele, dar DOMNUL
a fost sprijinul meu .
20 M-a dus de asemenea într-un loc larg; m-a eliberat, pen-
tru că a găsit plăcere în mine .
21 DOMNUL m-a răsplătit conform dreptăţii mele; mi-a în-
tors conform curăţiei mâinilor mele .
22 Pentru că am ţinut căile DOMNULUI şi nu m-am abătut
cu stricăciune de la Dumnezeul meu .
23 Pentru că toate judecăţile lui au fost înaintea mea; şi cât
despre statutele lui, nu m-am depărtat de ele .
24 Am fost de asemenea integru înaintea lui şi m-am păzit
de nelegiuirea mea .
25 De aceea DOMNUL mi-a întors conform dreptăţii mele,
conform curăţiei mâinilor mele înaintea ochilor săi .
26 Cu cel milos te vei arăta milos; şi cu omul integru te vei
arăta integru .
27 Cu cel pur te vei arăta pur; şi cu cel pervers te vei arăta
fără gust .
28 Şi pe poporul chinuit îl vei salva; dar ochii tăi sunt asupra
celor trufaşi, ca să îi cobori .
29 Fiindcă tu eşti candela mea DOAMNE şi DOMNUL îmi va
lumina întunericul .
30 Căci cu tine am alergat asupra unei cete; şi cu Dumnezeul
meu am sărit peste zid .
31 Cât despre Dumnezeu, calea lui este desăvârşită, cuvântul
DOMNULUI este încercat; el este un scut pentru toţi cei ce se
încred în el .
32 Căci cine este Dumnezeu în afară de DOMNUL? Şi cine
este o stâncă în afară de Dumnezeul nostru?
33  Dumnezeu  este  tăria  şi  puterea  mea;  şi  îmi  face  calea
desăvârşită .
34  El  îmi  face  picioarele  ca  ale  căprioarei  şi  mă  aşează  pe
locurile mele înalte .
35 Îmi deprinde mâinile la război, ca braţele mele să întindă
un arc de aramă .
36 Tu de asemenea mi-ai dat scutul salvării tale; şi bunătatea
ta m-a făcut mare .
37  Mi-ai  lărgit  paşii  sub  mine,  încât  picioarele  mele  nu  au
alunecat .
38 Am urmărit pe duşmanii mei şi i-am nimicit şi nu m-am
întors înapoi până nu i-am mistuit .
39 Şi i-am mistuit şi i-am rănit, încât nu erau în stare să se
ridice; da, sunt căzuţi sub picioarele mele .
40  Fiindcă  m-ai  încins  cu  tărie  pentru  luptă,  ai  supus  sub
mine pe cei ce s-au ridicat împotriva mea .
41 Mi-ai dat de asemenea gâturile duşmanilor mei, ca să îi
nimicesc pe cei ce mă urăsc .
42 Au privit, dar nu era nimeni să îi salveze, către DOMNUL,
dar nu le-a răspuns .
43 Atunci i-am pisat mărunt ca pulberea pământului, i-am
călcat ca noroiul străzii şi i-am împrăştiat .
44 M-ai scăpat de asemenea de luptele poporului meu, m-ai
ţinut să fiu capul păgânilor, un popor pe care nu l-am cunos-
cut, mă va servi .
45 Străinii mi se vor supune; imediat ce aud, vor asculta de
mine .
46  Străinii  se  vor  ofili  şi  de  teamă  vor  ieşi  din  locurile  lor
închise .
47 DOMNUL trăieşte; şi binecuvântată fie stânca mea; şi să

fie înălţat Dumnezeul stâncii salvării mele .
48 Dumnezeu este cel ce îmi face dreptate şi care doboară
popoarele sub mine,
49 Şi care mă scoate din faţa duşmanilor mei; tu de aseme-
nea  m-ai  înălţat  deasupra  celor  ce  s-au  ridicat  împotriva
mea; m-ai eliberat de omul violent .
50 De aceea îţi voi aduce mulţumiri, DOAMNE, printre pă-
gâni şi voi cânta laude numelui tău .
51 El este turnul salvării pentru împăratul său; şi arată milă
unsului său, lui David şi seminţei lui pentru totdeauna .

Capitolul 23

ACUM,  acestea  sunt  ultimele  cuvinte  ale  lui  David .

David, fiul lui Isai, a spus şi omul care a fost ridicat în
înălţime, unsul Dumnezeului lui Iacob şi dulcele psalmist al
lui Israel, a spus:
2 Duhul DOMNULUI a vorbit prin mine şi cuvântul lui a fost
pe limba mea .
3 Dumnezeul lui Israel a spus: Stânca lui Israel mi-a vorbit:
Cel care stăpâneşte peste oameni trebuie să fie drept, condu-
când în frica de Dumnezeu .
4 Şi el va fi ca lumina dimineţii, când soarele răsare, o di-
mineaţă fără nori; ca iarba nouă încolţind din pământ prin
strălucire puternică, după ploaie .
5 Deşi casa mea nu este astfel cu Dumnezeu, totuşi, el a făcut
cu mine un legământ veşnic, rânduit în toate lucrurile şi si-
gur; pentru că aceasta este toată salvarea mea şi toată dorin-
ţa mea, deşi el nu o face să crească .
6 Dar fiii lui Belial vor fi cu toţii ca spini aruncaţi, pentru că
nu pot fi luaţi cu mâinile;
7  Dar  omul  care  îi  va  atinge  trebuie  să  fie  apărat  cu  fier  şi
cu mânerul unei suliţe; şi vor fi în întregime arşi cu foc în
acelaşi loc .
8 ¶ Acestea sunt numele războinicilor pe care îi avea David:
Tahchemonitul care şedea în scaun, mai marele printre că-
petenii; acelaşi era Adino eznitul; el şi-a ridicat suliţa împo-
triva a opt sute, pe care i-a ucis odată .
9 Şi după el era Eleazar, fiul lui Dodo ahohitul, unul dintre
cei trei războinicii care erau cu David, când i-au sfidat pe fi-
listenii care erau adunaţi acolo la bătălie şi bărbaţii lui Israel
erau plecaţi;
10 El s-a ridicat şi i-a lovit pe filisteni până mâna lui a obosit
şi mâna i s-a lipit de sabie; şi DOMNUL a lucrat o mare vic-
torie în acea zi; şi poporul s-a întors după el numai pentru
a prăda .
11 Şi după el a fost Şama, fiul lui Aghe hararitul . Şi filistenii
se adunaseră într-o ceată înarmată, unde era o bucată de pă-
mânt plină de linte; şi poporul a fugit de filisteni .
12 Dar el a stat în picioare în mijlocul câmpului şi l-a apărat
şi i-a ucis pe filisteni; şi DOMNUL a lucrat o mare victorie .
13 Şi trei dintre cele treizeci mai de seama au coborât şi au
venit la David pe timpul seceratului în peştera lui Adulam;
şi ceata înarmată a filistenilor îşi ridicase cortul în valea lui
Refaim .
14 Şi David era atunci în citadelă şi garnizoana filistenilor
era atunci în Betleem .
15 Şi David a tânjit şi a spus: O, dacă cineva mi-ar da să beau
din apa din fântâna Betleemului, care este lângă poartă!
16 Şi cei trei războinici au pătruns prin oastea filistenilor şi
au tras apă din fântâna Betleemului, care era la poartă şi au
luat-o şi au adus-o la David, totuşi David nu a dorit să bea
din ea, ci a turnat-o înaintea DOMNULUI .
17 Şi el a spus: Departe fie de mine aceasta, DOAMNE, să fac

210

2 Samuel  24

aceasta,  nu  este  acesta  sângele  oamenilor  care  au  mers  cu
riscul vieţilor lor? De aceea a refuzat să o bea . Aceste lucruri
le-au făcut cei trei războinici .
18 Şi Abişai, fratele lui Ioab, fiul Ţeruiei, era mai marele între
cei trei . Şi el şi-a ridicat suliţa împotriva a trei sute şi i-a ucis
şi a avut un nume printre cei trei .
19 Nu era el cel mai onorabil dintre cei trei? De aceea a fost
căpetenia lor; totuşi nu a ajuns pe cei trei dintâi .
20  Şi  Benaia,  fiul  lui  Iehoiada,  fiul  unui  bărbat  viteaz,  din
Cabţeel, care făcuse multe fapte, el i-a ucis pe cei doi bărbaţi
din Moab care erau ca nişte leii; a coborât de asemenea şi a
ucis un leu în mijlocul unei gropi în timp cu zăpadă;
21 Şi a ucis un egiptean, un bărbat frumos la statură; şi egip-
teanul avea o suliţă în mână; iar el a coborât la el cu un toiag
şi a smuls suliţa din mâna egipteanului şi l-a omorât cu pro-
pria lui suliţă .
22 Acestea le-a făcut Benaia, fiul lui Iehoiada, şi a avut nu-
mele printre cei trei războinici .
23 El era mai onorabil decât cei treizeci, dar nu a ajuns la cei
trei dintâi . Şi David l-a pus peste garda lui .
24 Asael, fratele lui Ioab, era unul dintre cei treizeci; Elhanan,
fiul lui Dodo, din Betleem,
25 Şama haroditul, Elica haroditul,
26 Haleţ peletitul; Ira, fiul lui Icheş tecoatitul,
27 Abiezer anatotitul, Mebunai huşatitul,
28 Ţalmon ahohitul, Maharai netofatitul,
29 Heleb, fiul lui Baana, un netofatit; Itai, fiul lui Ribai, din
Ghibea, copiilor lui Beniamin;
30 Benaia piratonitul, Hidai de la pâraiele lui Gaaş,
31 Abi-Albon arbatitul, Azmavet barhumitul,
32 Eliahba şaalbonitul, din fiii lui Iaşen, Ionatan,
33 Şama hararitul; Ahiam, fiul lui Şarar araritul,
34 Elifelet, fiul lui Ahasbai, fiul maacatitului, Eliam, fiul lui
Ahitofel ghilonitul,
35 Heţrai carmelitul, Paarai arbitul,
36 Igheal, fiul lui Natan din Ţoba, Bani gaditul,
37  Ţelec  amonitul,  Naharai  beerotitul,  purtătorul  armurii
lui Ioab fiul Ţeruiei,
38 Ira, un ietrit, Gareb, un ietrit,
39 Urie hititul: treizeci şi şapte de toţi .

CApitoLuL 24

ŞI  din  nou  mânia  DOMNULUI  s-a  aprins  împotriva  lui

Israel şi el l-a mişcat pe David împotriva lor pentru a spu-

ne: Du-te, numără pe Israel şi pe Iuda .
2 Fiindcă împăratul i-a spus lui Ioab, căpetenia oştirii, care
era cu el: Du-te acum prin toate triburile lui Israel, de la Dan
până la Beer-Şeba şi număraţi poporul, ca să ştiu numărul
poporului .
3 Şi Ioab a spus împăratului: Acum, DOMNUL Dumnezeul
tău să adauge la popor, oricâţi sunt ei, însutit şi ochii dom-
nului meu împăratul, să vadă aceasta; dar de ce domnul meu
împăratul găseşte plăcere în acest lucru?
4 Totuşi cuvântul împăratului a învins împotriva lui Ioab şi
împotriva căpeteniilor oştirii . Şi Ioab şi căpeteniile oştirii au
ieşit din prezenţa împăratului pentru a număra pe poporul
lui Israel .
5 Şi au trecut Iordanul şi şi-au înălţat corturile în Aroer, pe
partea dreaptă a cetăţii care se găseşte în mijlocul râului lui
Gad şi spre Iaezer;
6 Atunci ei au venit la Galaad şi la ţara lui Tahtim-Hodşi; şi
au venit la Dan-Iaan şi împrejur la Sidon .

7 Şi au venit la întăritura Tirului şi la toate cetăţile hiviţilor şi
ale canaaniţilor; şi au ieşit la sud de Iuda, la Beer-Şeba .
8 Astfel, după ce au trecut prin toată ţara, au venit la Ierusalim
la sfârşitul a nouă luni şi douăzeci de zile .
9  Şi  Ioab  a  dat  împăratului  suma  numărătorii  poporului;
şi erau acolo în Israel opt sute de mii de bărbaţi viteji care
scoteau sabia; şi bărbaţii lui Iuda erau cinci sute de mii de
bărbaţi .
10 ¶ Şi lui David i-a bătut inima după ce a numărat poporul .
Şi David a spus DOMNULUI: Am păcătuit mult în ceea ce am
făcut; şi acum, te implor, DOAMNE, îndepărtează nelegiui-
rea servitorului tău; pentru că am lucrat foarte prosteşte .
11  Şi  atunci  când  David  s-a  trezit  dimineaţa,  cuvântul
DOMNULUI  a  venit  la  profetul  Gad,  văzătorul  lui  David,
spunând:
12 Du-te şi spune lui David: Astfel spune DOMNUL: Îţi ofer
trei lucruri; alege-ţi unul dintre ele, ca să ţi-l fac .
13 Astfel Gad a venit la David şi i-a istorisit şi i-a spus: Să
vină şapte ani de foamete la tine în ţara ta? Sau să fugi trei
luni dinaintea duşmanilor tăi, în timp ce ei te urmăresc? Sau
să fie trei zile ciumă în ţara ta? Acum sfătuieşte-te şi vezi ce
răspuns să întorc celui care m-a trimis .
14 Şi David i-a spus lui Gad: Eu sunt într-o mare strâmtora-
re; să cădem acum în mâna DOMNULUI; pentru că îndurări-
le lui sunt mari; şi nu mă lăsa să cad în mâna omului .
15 Astfel DOMNUL a trimis o ciumă peste Israel de diminea-
ţă până la timpul rânduit; şi au murit din popor de la Dan
până la Beer-Şeba şaptezeci de mii de bărbaţi .
16 Şi când îngerul şi-a întins mâna peste Ierusalim ca să îl
distrugă, DOMNUL s-a pocăit de rău şi a spus îngerului care
nimicea poporul: Este destul; opreşte-ţi acum mâna . Şi înge-
rul DOMNULUI era lângă aria lui Aravna iebusitul .
17  Şi  David  a  vorbit  DOMNULUI  când  a  văzut  pe  îngerul
care lovea poporul şi a spus: Iată, eu am păcătuit şi am lu-
crat cu stricăciune; dar aceste oi, ce au făcut ele? Fie mâna
ta, te rog, împotriva mea şi împotriva casei tatălui meu .
18 ¶ Şi Gad a venit în acea zi la David şi i-a spus: Urcă, ridică
un altar DOMNULUI în aria lui Aravna iebusitul .
19  Şi  David,  după  cuvântul  lui  Gad,  s-a  urcat  precum
DOMNUL poruncise .
20 Şi Aravna a privit şi l-a văzut pe împărat şi pe servitorii
lui venind spre el; şi Aravna a ieşit şi s-a plecat înaintea îm-
păratului cu faţa la pământ .
21 Şi Aravna a spus: Pentru ce a venit domnul meu împăra-
tul la servitorul său? Şi David a spus: Pentru a cumpăra aria
de la tine, ca să zidesc un altar DOMNULUI, ca plaga să fie
oprită de la popor .
22 Şi Aravna i-a spus lui David: Să ia şi să ofere domnul meu
împăratul ce i se pare bun; iată, aici sunt boi pentru sacrifi-
ciu ars şi uneltele de vânturat şi alte unelte ale boilor în loc
de lemne .
23 Toate aceste lucruri, Aravna, ca un împărat, le-a dat împă-
ratului . Şi Aravna a spus împăratului: DOMNUL Dumnezeul
tău să te primească .
24 Şi împăratul i-a spus lui Aravna: Nu, ci într-adevăr o voi
cumpăra de la tine cu un preţ; pentru că nu voi oferi ofrande
arse DOMNULUI Dumnezeul meu din ceea ce nu mă costă
nimic . Astfel David a cumpărat aria şi boii cu cincizeci de
şekeli de argint .
25  Şi  David  a  zidit  acolo  un  altar  DOMNULUI  şi  a  oferit
ofrande  arse  şi  ofrande  de  pace .  Astfel  DOMNUL  s-a  lăsat
implorat pentru ţară şi plaga a fost oprită de peste Israel .

211

1 Imparati  1

… 1 Imparati …

Capitolul 1

ŞI împăratul David era bătrân şi înaintat în vârstă şi îl aco-

pereau cu haine, dar nu se încălzea .

2 De aceea servitorii săi i-au spus: Să se caute pentru dom-
nul nostru împăratul o tânără fecioară; şi ea să stea înaintea
împăratului şi să îl îngrijească şi să se culce la sânul tău, ca
domnul meu, împăratul, să aibă căldură .
3 Astfel, au căutat o fată frumoasă în toate ţinuturile lui Israel
şi au găsit pe Abişag, o sunamită, şi au adus-o la împărat .
4 Şi fata era foarte frumoasă şi l-a îngrijit pe împărat şi i-a
servit; dar împăratul nu a cunoscut-o .
5 ¶ Atunci Adonia, fiul lui Haghita, s-a înălţat, spunând: Eu
voi fi împărat; şi şi-a pregătit care şi călăreţi şi cincizeci de
oameni să alerge înaintea lui .
6 Şi tatăl său nu l-a nemulţumit vreodată, spunându-i: De ce
ai făcut astfel? Şi el de asemenea era un bărbat foarte frumos;
şi mama lui l-a născut după Absalom .
7 Şi el s-a sfătuit cu Ioab, fiul Ţeruiei, şi cu preotul Abiatar; şi
ei, urmându-l pe Adonia, l-au ajutat .
8 Dar preotul Ţadoc şi Benaia, fiul lui Iehoiada, şi profetul
Natan şi Şimei şi Rei şi războinicii care aparţineau lui David
nu erau cu Adonia .
9 Şi Adonia a înjunghiat oi şi boi şi dobitoace îngrăşate lângă
piatra Zohelet, care este lângă En-Roguel, şi a chemat pe toţi
fraţii săi, fiii împăratului, şi pe toţi bărbaţii lui Iuda, servito-
rii împăratului;
10 Dar pe profetul Natan şi pe Benaia şi pe războinici şi pe
fratele său, Solomon, nu i-a chemat .
11  ¶  De  aceea  Natan  i-a  vorbit  lui  Bat-Şeba,  mama  lui
Solomon, spunând: Nu ai auzit că Adonia, fiul lui Haghita,
domneşte şi domnul nostru David nu ştie aceasta?
12 De aceea acum, vino, te rog, lasă-mă să îţi dau un sfat, ca
să îţi salvezi viaţa ta şi viaţa fiului tău, Solomon .
13 Du-te şi intră la împăratul David şi spune-i: Nu ai jurat tu
roabei tale, domnul meu, o împărate, spunând: Cu siguranţă
Solomon, fiul tău, va domni după mine şi el va şedea pe tro-
nul meu ? De ce atunci Adonia domneşte?
14 Iată, pe când vorbeşti tu încă acolo cu împăratul, eu de
asemenea voi intra după tine şi voi confirma cuvintele tale .
15 Şi Bat-Şeba a intrat la împărat în cameră; şi împăratul era
foarte bătrân; şi Abişag sunamita servea împăratului .
16 Şi Bat-Şeba s-a plecat şi s-a prosternat înaintea împăratu-
lui . Şi împăratul a spus: Ce doreşti?
17  Şi  ea  i-a  spus:  DOMNUL  meu,  tu  ai  jurat  roabei  tale  pe
DOMNUL Dumnezeul tău, spunând: Negreşit, Solomon, fiul
tău, va domni după mine şi el va şedea pe tronul meu .
18 Şi acum, iată, Adonia domneşte; şi acum, domnul meu,
împărate, tu nu ştii aceasta .
19 Şi el a înjunghiat boi şi dobitoace îngrăşate şi oi din abu-
denţă şi a chemat pe toţi fiii împăratului şi pe preotul Abiatar
şi pe Ioab, căpetenia oştirii, dar pe servitorul tău Solomon
nu l-a chemat .
20 Şi, domnul meu împărate, ochii întregului Israel sunt asu-
pra ta, ca să le spui cine va şedea pe tronul domnului meu,
împăratul, după el .
21 Altfel, se va întâmpla, după ce domnul meu, împăratul, va
adormi cu taţii săi, că eu şi fiul meu, Solomon, vom fi socotiţi
vinovaţi .
22  Şi,  iată,  pe  când  ea  încă  vorbea  cu  împăratul,  profetul

Natan a intrat de asemenea .
23 Şi i-au spus împăratului, spunând: Iată pe profetul Natan .
Şi după ce el a intrat înaintea împăratului, s-a plecat înaintea
împăratului cu faţa la pământ .
24  Şi  Natan  a  spus:  DOMNUL  meu,  împărate,  ai  spus  tu:
Adonia va domni după mine şi va şedea pe tronul meu?
25 Pentru că a coborât în această zi şi a înjunghiat boi şi do-
bitoace îngrăşate şi oi din abundenţă şi a chemat pe toţi fiii
împăratului şi pe căpeteniile oştirii şi pe preotul Abiatar; şi,
iată, ei mănâncă şi beau înaintea lui şi spun: Trăiască împă-
ratul Adonia .
26 Dar pe mine, pe mine servitorul tău, şi pe preotul Ţadoc
şi pe Benaia, fiul lui Iehoiada, şi pe servitorul tău, Solomon,
nu ne-a chemat .
27 Este acest lucru făcut de la domnul meu, împăratul, şi tu
nu ai arătat aceasta servitorului tău, cine va şedea pe tronul
domnului meu, împăratul, după el?
28  Atunci  împăratul  David  a  răspuns  şi  a  zis:  Chemaţi-mi
pe Bat-Şeba . Şi ea a intrat în prezenţa împăratului şi a stat în
picioare înaintea împăratului .
29 Şi împăratul a jurat şi a spus: Precum DOMNUL trăieşte,
care a răscumpărat sufletul meu din orice strâmtorare,
30  Chiar  precum  ţi-am  jurat  pe  DOMNUL  Dumnezeul  lui
Israel, spunând: Negreşit fiul tău, Solomon, va domni după
mine şi el va şedea pe tronul meu în locul meu; chiar astfel
voi face într-adevăr în această zi .
31 Atunci Bat-Şeba s-a plecat cu faţa până la pământ şi a în-
genuncheat înaintea împăratului şi a spus: Să trăiască dom-
nul meu, împăratul David, pentru totdeauna .
32  ¶  Şi  împăratul  David  a  spus:  Chemaţi-mi  pe  preotul
Ţadoc şi pe profetul Natan şi pe Benaia, fiul lui Iehoiada . Şi
ei au venit înaintea împăratului .
33 Împăratul de asemenea le-a spus: Luaţi cu voi pe servito-
rii domnului vostru şi puneţi pe Solomon, fiul meu, să călă-
rească pe catârul meu şi coborâţi-l la Ghihon;
34 Şi preotul Ţadoc şi profetul Natan să îl ungă acolo împă-
rat  peste  Israel;  şi  sunaţi  din  trâmbiţă  şi  spuneţi:  Trăiască
împăratul Solomon .
35 Atunci să vă urcaţi după el, ca el să vină şi să şadă pe tro-
nul meu; pentru că el va fi împărat în locul meu; şi eu l-am
rânduit să fie conducător peste Israel şi peste Iuda .
36 Şi Benaia, fiul lui Iehoiada, a răspuns împăratului şi a zis:
Amin; aşa să spună şi DOMNUL Dumnezeul domnului meu,
împăratul .
37 Precum DOMNUL a fost cu domnul meu, împăratul, chiar
astfel să fie cu Solomon şi să facă tronul lui mai mare decât
tronul domnului meu, împăratul David .
38 Astfel preotul Ţadoc şi profetul Natan şi Benaia, fiul lui
Iehoiada, şi cheretiţii şi peletiţii au coborât şi l-au făcut pe
Solomon să călărească pe catârul împăratului David şi l-au
adus la Ghihon .
39 Şi preotul Ţadoc a luat un corn cu untdelemn din taber-
nacol şi l-a uns pe Solomon . Şi au sunat din trâmbiţă; şi tot
poporul a spus: Trăiască împăratul Solomon .
40 Şi tot poporul a urcat după el şi poporul cânta din fluiere
şi se bucura cu mare bucurie, încât pământul se zguduia de
sunetul lor .
41 ¶ Şi Adonia şi toţi oaspeţii care erau cu el au auzit aceasta
pe  când  terminau  de  mâncat .  Şi  când  Ioab  a  auzit  sunetul

212

1 Imparati  2

trâmbiţei,  a  spus:  Pentru  ce  este  acest  zgomot  al  cetăţii  ca
fiind în tulburare?
42 Şi pe când el încă vorbea, iată, a venit Ionatan, fiul preo-
tului Abiatar; şi Adonia i-a spus: Intră; pentru că tu eşti un
bărbat viteaz şi aduci veşti bune .
43  Şi  Ionatan  a  răspuns  şi  i-a  zis  lui  Adonia:  Într-adevăr,
domnul  nostru,  împăratul  David,  l-a  făcut  pe  Solomon
împărat .
44 Şi împăratul a trimis cu el pe preotul Ţadoc şi pe profetul
Natan şi pe Benaia, fiul lui Iehoiada, şi pe cheretiţi şi pe pele-
tiţi şi l-au făcut să călărească pe catârul împăratului;
45  Şi  preotul  Ţadoc  şi  profetul  Natan  l-au  uns  împărat  în
Ghihon; şi s-au urcat de acolo bucurându-se, astfel încât ce-
tatea a răsunat din nou . Acesta este zgomotul pe care voi l-aţi
auzit .
46 Şi de asemenea Solomon şade pe tronul împărăţiei .
47  Şi  mai  mult,  servitorii  împăratului  au  venit  să  îl  bine-
cuvânteze  pe  domnul  nostru,  împăratul  David,  spunând:
Dumnezeu să facă numele lui Solomon mai bun decât numele
tău şi să facă tronul lui mai mare decât tronul tău . Şi împăra-
tul s-a aplecat pe pat .
48 Şi de asemenea astfel a spus împăratul: Binecuvântat fie
DOMNUL Dumnezeul lui Israel, care a dat pe unul să şadă pe
tronul meu în această zi, şi ochii mei văd aceasta .
49 Şi toţi oaspeţii care erau cu Adonia s-au înspăimântat şi
s-au ridicat şi au mers fiecare pe calea sa .
50 Şi Adonia s-a temut din cauza lui Solomon şi s-a ridicat şi
a mers şi s-a apucat de coarnele altarului .
51  Şi  i  s-a  spus  lui  Solomon,  zicând:  Iată,  Adonia  se  teme
de împăratul Solomon; fiindcă, iată, s-a apucat de coarnele
altarului, spunând: Să îmi jure împăratul Solomon astăzi că
nu va omorî pe servitorul său cu sabia .
52 Şi Solomon a spus: Dacă se va arăta bărbat demn, nu va
cădea un fir de păr de-al lui la pământ; dar dacă stricăciune
se va găsi în el, va muri .
53 Astfel împăratul Solomon a trimis, şi ei l-au coborât de la
altar . Şi el a venit şi s-a aplecat înaintea împăratului Solomon;
şi Solomon i-a spus: Du-te acasă!

CApitoLuL 2

ŞI s-au apropiat zilele lui David să moară; şi el i-a poruncit

lui Solomon, fiul său, spunând:

2 Eu merg pe calea întregului pământ; tu fii tare de aceea şi
arată-te bărbat;
3 Şi păzeşte porunca DOMNULUI Dumnezeul tău, de a um-
bla în căile lui, de a ţine statutele lui şi poruncile lui şi ju-
decăţile  lui  şi  mărturiile  lui,  precum  este  scris  în  legea  lui
Moise, ca să prosperi în tot ceea ce faci şi oriunde te întorci;
4 Ca DOMNUL să continue cuvântul său pe care l-a vorbit
referitor la mine, spunând: Dacă ai tăi copii vor lua seama
la calea lor, pentru a umbla înaintea mea în adevăr cu toată
inima lor şi cu tot sufletul lor, nu vei fi lipsit (a spus el) de un
bărbat pe tronul lui Israel .
5  Mai  mult,  tu  ştii  de  asemenea  ce  mi-a  făcut  Ioab,  fiul
Ţeruiei,  şi  ce  a  făcut  celor  două  căpetenii  ale  oştirilor  lui
Israel: lui Abner, fiul lui Ner, şi lui Amasa, fiul lui Ieter, pe
care i-a ucis şi a vărsat sângele de război pe timp de pace, şi a
pus sângele de război pe brâul lui, care era pe coapsele lui şi
pe sandalele lui care erau în picioarele lui .
6 Fă de aceea conform înţelepciunii tale şi nu lăsa capul său
alb să coboare în pace în mormânt .
7 Dar arată bunătate faţă de fiii lui Barzilai galaaditul şi ei să

fie dintre cei care mănâncă la masa ta, pentru că astfel ei au
venit la mine când am fugit din faţa fratelui tău, Absalom .
8 Şi, iată, tu ai cu tine pe Şimei, fiul lui Ghera, un beniamit
din Bahurim, care m-a blestemat cu un blestem apăsător în
ziua când am mers la Mahanaim; dar el a coborât să mă în-
tâlnească la Iordan şi i-am jurat pe DOMNUL, spunând: Nu
te voi da la moarte prin sabie .
9 De aceea acum, nu îl lăsa fără vină; pentru că tu eşti un
om înţelept şi ştii ce trebuie să îi faci; dar capul său alb să îl
cobori în mormânt cu sânge .
10 Astfel, David a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat în
cetatea lui David .
11 Şi zilele cât David a domnit peste Israel au fost patruzeci
de ani: şapte ani a domnit în Hebron şi treizeci şi trei de ani
a domnit în Ierusalim .
12 ¶ Atunci Solomon a şezut pe tronul lui David, tatăl său; şi
împărăţia a fost întemeiată foarte mult .
13 Şi Adonia, fiul lui Haghita, a venit la Bat-Şeba, mama lui
Solomon . Şi ea a spus: Vii cu pace? Şi el a spus: Cu pace .
14 Iar el a mai spus: Am ceva să îţi spun . Iar ea a zis: Spune .
15 Iar el a zis: Tu ştii că împărăţia era a mea şi că tot Israelul
şi-a îndreptat faţa către mine, ca să domnesc; totuşi, împă-
răţia s-a întors şi a devenit a fratelui meu, pentru că era a lui
de la DOMNUL .
16 Şi acum am o singură rugăminte la tine, nu mă refuza . Iar
ea i-a zis: Spune .
17 Iar el a zis: Vorbeşte, te rog, împăratului Solomon, (pen-
tru că el nu îţi va spune nu) ca să îmi dea pe sunamita Abişag
de soţie .
18  Şi  Bat-Şeba  a  spus:  Bine,  voi  vorbi  împăratului  pentru
tine .
19 Bat-Şeba de aceea a intrat la împăratul Solomon pentru
a-i vorbi pentru Adonia . Şi împăratul s-a ridicat să o întâl-
nească şi s-a aplecat înaintea ei şi a şezut pe tronul său; şi a
făcut  să  fie  pus  un  tron  pentru  mama  împăratului;  şi  ea  a
şezut la dreapta lui .
20 Atunci ea a spus: Am o mică rugăminte la tine; te rog, nu
îmi spune nu . Şi împăratul i-a zis: Cere, mama mea, pentru
că nu îţi voi spune nu .
21 Şi ea a zis: Sunamita Abişag să îi fie dată lui Adonia, fra-
tele tău, de soţie .
22 Şi împăratul Solomon a răspuns şi i-a zis mamei sale: Şi
pentru ce ceri pe sunamita Abişag pentru Adonia? Cere pen-
tru el şi împărăţia; pentru că el este fratele meu mai mare;
chiar pentru el şi pentru preotul Abiatar şi pentru Ioab, fiul
Ţeruiei .
23 Atunci împăratul Solomon a jurat pe DOMNUL, spunând:
Dumnezeu să îmi facă astfel şi încă mai mult, dacă Adonia
nu a vorbit acest cuvânt împotriva vieţii lui .
24 De aceea acum, precum DOMNUL trăieşte, care m-a înte-
meiat şi m-a pus pe tronul lui David, tatăl meu, şi care mi-a
făcut o casă, precum a promis, că Adonia va fi dat la moarte
în această zi .
25 Şi împăratul Solomon a trimis prin mâna lui Benaia, fiul
lui Iehoiada; şi el a căzut asupra lui încât acela a murit .
26 ¶ Şi împăratul i-a spus preotului Abiatar: Du-te la Anatot,
la câmpurile tale, pentru că tu eşti demn de moarte; dar în
acest timp nu te voi da la moarte, pentru că ai purtat chivo-
tul DOMNULUI DUMNEZEU înaintea lui David, tatăl meu,
şi deoarece ai fost chinuit în tot ce s-a chinuit tatăl meu .
27 Astfel Solomon l-a alungat pe Abiatar din a fi un preot
DOMNULUI,  ca  să  împlinească  cuvântul  DOMNULUI,  pe

213

1 Imparati  3

care l-a spus referitor la casa lui Eli în Şilo .
28 Atunci veştile au venit la Ioab; pentru că Ioab se întor-
sese  după  Adonia,  deşi  nu  se  întorsese  după  Absalom .  Şi
Ioab a fugit la tabernacolul DOMNULUI şi a apucat coarnele
altarului .
29  Şi  i  s-a  spus  împăratului  Solomon  că  Ioab  a  fugit  la  ta-
bernacolul  DOMNULUI;  şi,  iată,  el  este  lângă  altar .  Atunci
Solomon a trimis pe Benaia, fiul lui Iehoiada, spunând: Du-
te, cazi asupra lui .
30  Şi  Benaia  a  venit  la  tabernacolul  DOMNULUI  şi  i-a  zis:
Astfel  spune  împăratul:  Ieşi  afară .  Iar  el  a  spus:  Nu,  ci  voi
muri aici . Şi Benaia a adus din nou cuvânt împăratului, spu-
nând: Astfel a zis Ioab şi astfel mi-a răspuns .
31 Şi împăratul i-a zis: Fă precum a spus şi cazi asupra lui şi
îngroapă-l; ca să îndepărtezi de la mine şi de la casa tatălui
meu, sângele nevinovat, pe care l-a vărsat Ioab .
32  Şi  DOMNUL  să  întoarcă  sângele  lui  asupra  capului  său,
care a căzut asupra a doi bărbaţi mai drepţi şi mai buni decât
el şi i-a ucis cu sabia, tatăl meu, David, neştiind de aceasta,
adică pe Abner, fiul lui Ner, căpetenia oştirii lui Israel şi pe
Amasa, fiul lui Ieter, căpetenia oştirii lui Iuda .
33 Sângele lor să se întoarcă asupra capului lui Ioab şi asupra
capului seminţei lui pentru totdeauna; dar asupra lui David
şi  asupra  seminţei  lui  şi  asupra  casei  lui  şi  asupra  tronului
său, să fie pace pentru totdeauna de la DOMNUL .
34 Astfel Benaia, fiul lui Iehoiada, s-a urcat şi a căzut asupra
lui şi l-a ucis; iar el a fost îngropat în casa lui în pustie .
35 ¶ Şi împăratul l-a pus pe Benaia, fiul lui Iehoiada, în lo-
cul lui peste oştire; şi pe preotul Ţadoc, împăratul l-a pus în
locul lui Abiatar .
36  Şi  împăratul  a  trimis  şi  l-a  chemat  pe  Şimei  şi  i-a  spus:
Zideşte-ţi o casă în Ierusalim şi locuieşte acolo şi să nu ieşi
de acolo nici încoace nici încolo .
37 Pentru că va fi, că în ziua când ieşi afară şi treci peste pâ-
râul Chedron, să ştii într-adevăr că vei muri negreşit; sânge-
le tău va fi asupra capului tău .
38  Şi  Şimei  i-a  zis  împăratului:  Spusa  este  bună;  precum
domnul meu împăratul a spus, astfel servitorul tău va face .
Şi Şimei a locuit în Ierusalim multe zile .
39 Şi s-a întâmplat, la sfârşitul a trei ani, că doi dintre ser-
vitorii lui Şimei au fugit la Achiş, fiul lui Maaca, împăratul
din Gat . Şi ei i-au spus lui Şimei, zicând: Iată, servitorii tăi
sunt în Gat .
40 Şi Şimei s-a ridicat şi şi-a înşeuat măgarul şi a mers la Gat,
la  Achiş,  să  îi  caute  pe  servitorii  săi;  şi  Şimei  a  mers  şi  i-a
adus pe servitorii săi din Gat .
41 Şi i s-a spus lui Solomon că Şimei mersese din Ierusalim
la Gat şi s-a întors .
42 Şi împăratul a trimis şi l-a  chemat pe  Şimei  şi i-a spus:
Nu te-am pus eu să juri pe DOMNUL şi nu te-am avertizat,
spunând: Să ştii negreşit, că în ziua când vei ieşi afară şi vei
umbla încoace şi încolo, vei muri negreşit? Şi tu mi-ai spus:
Cuvântul pe care l-am auzit este bun .
43 De ce atunci nu ai păzit jurământul DOMNULUI şi po-
runca pe care ţi-am poruncit-o?
44  Împăratul  i-a  mai  spus  lui  Şimei:  Cunoşti  toată  strică-
ciunea, la care inima ta este martoră, pe care i-ai făcut-o lui
David, tatăl meu: de aceea DOMNUL să întoarcă răutatea ta
asupra capului tău;
45  Şi  împăratul  Solomon  să  fie  binecuvântat  şi  tronul
lui  David  să  fie  întemeiat  înaintea  DOMNULUI  pentru
totdeauna .

46 Astfel împăratul i-a poruncit lui Benaia, fiul lui Iehoiada,
şi el a fost acela care a ieşit şi a căzut asupra lui şi acela a mu-
rit . Şi împărăţia a fost întemeiată în mâna lui Solomon .

CApitoLuL 3

ŞI Solomon s-a înrudit prin căsătorie cu Faraon, împăra-

tul Egiptului, şi a luat pe fiica lui Faraon şi a adus-o în ce-
tatea lui David, până avea să termine de zidit casa lui şi casa
DOMNULUI şi zidul Ierusalimului de jur împrejur .
2  Numai  că  poporul  sacrifica  pe  înălţimi,  deoarece  nu  era
zidită o casă numelui DOMNULUI până în acele zile .
3  Şi  Solomon  îl  iubea  pe  DOMNUL,  umblând  în  statutele
lui  David,  tatăl  său,  numai  că  sacrifica  şi  ardea  tămâie  pe
înălţimi .
4  Şi  împăratul  a  mers  la  Gabaon  pentru  a  sacrifica  acolo;
pentru că aceasta era înălţimea cea mare; o mie de ofrande
arse a oferit Solomon pe acel altar .
5 ¶ La Gabaon, DOMNUL i-a apărut lui Solomon într-un vis
noaptea; şi Dumnezeu a spus: Cere ce doreşti să îţi dau .
6 Şi Solomon a spus: Tu ai arătat servitorului tău David, tatăl
meu, mare milă, conform umblării lui înaintea ta în adevăr
şi în dreptate şi în integritate a inimii faţă de tine; şi ai păs-
trat pentru el această mare bunătate, că i-ai dat un fiu să şadă
pe tronul său, aşa cum este în această zi .
7 Şi acum, DOAMNE Dumnezeul meu, tu l-ai făcut pe ser-
vitorul tău împărat în locul lui David, tatăl meu; şi eu sunt
doar un copil mic; nu ştiu cum să ies sau să intru .
8 Şi servitorul tău este în mijlocul poporului tău pe care l-ai
ales,  un  popor  mare,  care  nu  poate  fi  numărat  nici  socotit
din cauza mulţimii lui .
9 Dă de aceea servitorului tău o inimă care înţelege pentru a
judeca pe poporul tău, ca să discern între bine şi rău; pentru
că cine poate judeca pe acest mare popor al tău?
10 Şi vorbirea a fost bună în ochii DOMNULUI, că Solomon
a cerut acest lucru .
11  Şi  Dumnezeu  i-a  spus:  Pentru  că  ai  cerut  acest  lucru  şi
nu ai cerut pentru tine viaţă lungă, nici nu ai cerut bogăţii
pentru tine, nici nu ai cerut viaţa duşmanilor tăi, ci ai cerut
pentru tine înţelegere pentru a discerne judecata,
12 Iată, am făcut conform cuvintelor tale; iată, ţi-am dat o
inimă înţeleaptă şi care înţelege, astfel încât nu a fost nimeni
ca tine înaintea ta, nici nu se va ridica după tine vreunul ca
tine .
13 Şi ţi-am dat de asemenea ceea ce nu ai cerut: deopotrivă
bogăţii şi onoare, astfel încât nu va fi nimeni printre împă-
raţi ca tine în toate zilele tale .
14  Şi  dacă  vei  umbla  în  căile  mele,  pentru  a  păzi  statutele
mele şi poruncile mele, precum David, tatăl tău, a umblat,
atunci îţi voi lungi zilele .
15 Şi Solomon s-a trezit; şi, iată, acesta a fost un vis . Şi a venit
la Ierusalim şi a stat în picioare înaintea chivotului legămân-
tului DOMNULUI şi a oferit ofrande arse şi a oferit ofrande
de pace şi a făcut un ospăţ tuturor servitorilor săi .
16 ¶ Atunci au venit acolo două femei curve, la împărat, şi au
stat în picioare înaintea lui .
17 Şi o femeie a spus: O domnul meu, eu şi femeia aceasta
locuiam într-o singură casă; şi eu am născut un copil cu ea
în casă .
18 Şi s-a întâmplat, a treia zi după ce am născut, că a născut
şi această femeie; şi noi eram împreună; nu era nici un străin
cu noi în casă, în afară de noi amândouă în casă .
19 Şi copilul acestei femei a murit noaptea; pentru că ea s-a

214

1 Imparati  5

culcat pe el .
20 Şi ea s-a sculat la miezul nopţii şi a luat pe fiul meu de
lângă mine pe când roaba ta dormea şi l-a culcat la sânul ei
şi l-a culcat pe copilul ei mort la sânul meu .
21 Şi după ce m-am sculat dimineaţa să dau să sugă copilului
meu, iată, era mort; dar când m-am uitat atent la el diminea-
ţa, iată, nu era fiul meu, pe care îl născusem .
22  Şi  cealaltă  femeie  a  spus:  Ba  nu,  ci  fiul  meu este  cel  viu
şi cel mort este fiul tău . Şi aceasta a spus: Nu; ci fiul tău este
cel mort şi cel viu este fiul meu . Astfel vorbeau ele înaintea
împăratului .
23 Atunci a spus împăratul: Una spune: Acesta este fiul meu
care trăieşte şi fiul tău este cel mort; şi cealaltă spune: Ba nu;
ci fiul tău este cel mort şi fiul meu este cel viu .
24 Şi împăratul a spus: Aduceţi-mi o sabie . Şi au adus o sabie
înaintea împăratului .
25 Şi împăratul a spus: Tăiaţi pe copilul cel viu în două şi daţi
jumătate uneia şi jumătate celeilalte .
26 Atunci a vorbit împăratului femeia al căreia era copilul
cel  viu,  pentru  că  tânjea  în  adâncurile  ei  după  fiul  ei,  şi  a
spus: O domnul meu, dă-i ei copilul cel viu şi nicidecum să
nu îl ucizi . Dar cealaltă a spus: Să nu fie nici al meu nici al
tău, tăiaţi-l .
27 Atunci împăratul a răspuns şi a zis: Daţi-i celei dintâi co-
pilul cel viu şi nicidecum să nu îl ucideţi, ea este mama lui .
28 Şi tot Israelul a auzit de judecata pe care împăratul o jude-
case; şi s-au temut de împărat, pentru că au văzut că înţelep-
ciunea lui Dumnezeu era în el, pentru a face judecată .

CApitoLuL 4

Israelul .

ASTFEL  împăratul  Solomon  era  împărat  peste  tot

2 Şi aceştia erau prinţii pe care îi avea: Azaria, fiul preotului
Ţadoc,
3 Elihoref şi Ahia, fiii lui Şişa, scribi; Iosafat, fiul lui Ahilud,
cronicarul .
4  Şi  Benaia,  fiul  lui  Iehoiada,  era  peste  oştire;  şi  Ţadoc  şi
Abiatar erau preoţii;
5 Şi Azaria, fiul lui Natan, era peste ofiţeri; şi Zabud, fiul lui
Natan, era întâiul dintre ofiţeri şi prieten al împăratului;
6 Şi Ahişar era peste gospodărie; şi Adoniram, fiul lui Abda,
era peste tribut .
7 Şi Solomon avea doisprezece ofiţeri peste tot Israelul, care
se îngrijau de merindele împăratului şi ale casei sale; fiecare
făcea provizii o lună pe an .
8  Şi  acestea  sunt  numele  lor:  Fiul  lui  Hur,  în  muntele  lui
Efraim;
9 Fiul lui Decher, în Macaţ şi în Şaalbim şi în Bet-Şemeş şi în
Elon-Bet-Hanan;
10  Fiul  lui  Hesed,  în  Arubot;  lui  îi  aparţinea  Soco  şi  toată
ţara Hefer;
11 Fiul lui Abinadab, în toată regiunea Dorului; care avea pe
Tafat, fiica lui Solomon, de soţie;
12 Baana, fiul lui Ahilud, lui îi aparţinea Taanac şi Meghido
şi tot Bet-Şeanul, care este lângă Ţartan sub Izreel, de la Bet-
Şean până la Abel-Mehola, până dincolo de Iocmeam;
13 Fiul lui Gheber, în Ramot-Galaad; lui îi aparţineau oraşe-
le lui Iair, fiul lui Manase, care sunt în Galaad; lui de aseme-
nea îi aparţinea regiunea Argob, care este în Basan, şaizeci
de cetăţi mari cu ziduri şi zăvoare de aramă;
14 Ahinadab, fiul lui Ido, avea Mahanaim;
15 Ahimaaţ era în Neftali; el de asemenea a luat pe Basmat,

fiica lui Solomon, de soţie;
16 Baana, fiul lui Huşai, era în Aşer şi în Bealot;
17 Iosafat, fiul lui Paruah, în Isahar;
18 Şimei, fiul lui Ela, în Beniamin;
19 Gheber, fiul lui Uri, era în ţara Galaad, în ţara lui Sihon,
împăratul amoriţilor, şi a lui Og, împăratul Basanului, şi el
era singurul ofiţer în ţară .
20 ¶ Iuda şi Israel erau mulţi, ca nisipul care este lângă mare
ca mulţime, mâncând şi bând şi bucurându-se .
21 Şi Solomon a domnit peste toate împărăţiile de la râu până
la ţara filistenilor şi până la graniţa Egiptului; ei au adus da-
ruri şi i-au servit lui Solomon în toate zilele vieţii sale .
22 Şi proviziile lui Solomon pentru o zi erau treizeci de mă-
suri de floarea făinii şi şaizeci de măsuri de făină,
23 Zece boi graşi şi douăzeci de boi de pe păşuni şi o sută
de oi, în afară de cerbi şi de căprioare şi de ciute şi de păsări
îngrăşate .
24 Pentru că el avea stăpânire peste toată regiunea de această
parte a râului: de la Tifsah chiar până la Gaza, peste toţi îm-
păraţii de această parte a râului; şi avea pace în fiecare parte
de jur împrejurul lui .
25 Şi Iuda şi Israel au locuit în siguranţă, fiecare sub via sa
şi sub smochinul său, de la Dan până la Beer-Şeba, în toate
zilele lui Solomon .
26 Şi Solomon avea patruzeci de mii de iesle de cai pentru
carele sale şi douăsprezece mii de călăreţi .
27 Şi acei ofiţeri se îngrijeau de merinde pentru împăratul
Solomon şi pentru toţi cei care veneau la masa împăratului
Solomon, fiecare în luna sa; nu le lipseau nimic .
28 Orz de asemenea şi paie pentru cai şi dromaderi le adu-
ceau  la  locul  unde  ofiţerii  erau,  fiecare  conform  poruncii
lui .
29 ¶ Şi Dumnezeu i-a dat lui Solomon înţelepciune şi foarte
multă înţelegere şi o inimă largă, ca nisipul care este pe ţăr-
mul mării .
30 Şi înţelepciunea lui Solomon a întrecut înţelepciunea tu-
turor copiilor ţării din est şi toată înţelepciunea Egiptului .
31  Pentru  că  el  era  mai  înţelept  decât  toţi  oamenii;  decât
Etan ezrahitul şi Heman şi Calcol şi Darda, fiii lui Mahol; şi
faima lui era în toate naţiunile de jur împrejur .
32 Şi a rostit trei mii de proverbe; şi cântările lui au fost o
mie cinci .
33 Şi a vorbit despre copaci, de la cedrul care este în Liban
chiar până la isopul care răsare din zid; a vorbit de asemenea
despre animale şi despre păsări şi despre târâtoare şi despre
peşti .
34 Şi au venit dintre toate popoarele să audă înţelepciunea
lui Solomon, de la toţi împăraţii pământului, care auziseră
de înţelepciunea lui .

CApitoLuL 5

ŞI Hiram, împăratul Tirului, i-a trimis pe servitorii săi la

Solomon, pentru că auzise că îl unseseră împărat în locul

tatălui său; căci Hiram îl iubise întotdeauna pe David .
2 Şi Solomon a trimis la Hiram, spunând:
3 Cunoşti că David, tatăl meu, nu a putut să construiască o
casă pentru numele DOMNULUI Dumnezeul său din cauza
războaielor care erau în jurul său de fiecare parte, până când
DOMNUL i-a pus sub talpa picioarelor sale .
4 Dar acum DOMNUL Dumnezeul meu mi-a dat odihnă de
fiecare parte, astfel încât nu este nici un potrivnic, nici un
eveniment rău .

215

1 Imparati  6

5 Şi, iată, sunt hotărât să construiesc o casă pentru numele
DOMNULUI Dumnezeul meu, precum DOMNUL i-a vorbit
lui David, tatăl meu, spunând: Fiul tău, pe care îl voi pune
pe tronul tău în locul tău, el va clădi o casă pentru numele
meu .
6 De aceea acum porunceşte ca ei să taie pentru mine cedri
din Liban; şi servitorii mei să fie împreună cu servitorii tăi;
şi ţie îţi voi da plată pentru servitorii tăi, conform cu tot ceea
ce vei rândui; pentru că tu ştii că între noi nu este vreunul
care să se priceapă să taie lemne ca sidonienii .
7  Şi  s-a  întâmplat,  după  ce  Hiram  a  auzit  cuvintele  lui
Solomon,  că  s-a  bucurat  mult  şi  a  spus:  Binecuvântat  fie
DOMNUL în această zi, care i-a dat lui David un fiu înţelept
peste acest popor mare .
8 Şi Hiram a trimis la Solomon, spunând: Am luat în consi-
derare lucrurile pentru care ai trimis la mine; şi îţi voi împli-
ni toată dorinţa ta referitor la lemnele de cedru şi referitor la
lemnele de brad .
9 Servitorii mei le vor coborî din Liban la mare; şi le voi tri-
mite pe mare în plute până la locul pe care mi-l vei rândui şi
voi face să fie desfăcute acolo şi le vei primi; şi tu să îmi îm-
plineşti dorinţa mea, dând mâncare casei mele .
10 ¶ Astfel Hiram i-a dat lui Solomon lemne de cedru şi lem-
ne de brad conform cu toată dorinţa lui .
11 Şi Solomon i-a dat lui Hiram douăzeci de mii de măsuri
de grâu ca mâncare casei lui şi douăzeci de măsuri de untde-
lemn curat: astfel i-a dat Solomon lui Hiram an de an .
12 Şi DOMNUL i-a dat lui Solomon înţelepciune, precum îi
promisese; şi era pace între Hiram şi Solomon: şi cei doi au
făcut alianţă împreună .
13 Şi împăratul Solomon a ridicat un tribut de oameni din
tot  Israelul;  şi  tributul  de  oameni  a  fost  treizeci  de  mii  de
bărbaţi .
14  Şi  i-a  trimis  în  Liban  pe  rând,  câte  zece  mii  pe  lună  pe
rânduri; o lună erau în Liban şi două luni acasă; şi Adoniram
era peste tributul de oameni .
15 Şi Solomon avea şaptezeci de mii de purtători de poveri şi
optzeci de mii de cioplitori, în munţi;
16 În afară de mai marii ofiţeri ai lui Solomon care erau pes-
te lucrare, el avea trei mii trei sute, care conduceau poporul
care lucra în lucrare .
17 Şi împăratul a poruncit şi ei au adus pietre mari, pietre de
preţ şi pietre cioplite, pentru a pune temelia casei .
18 Şi constructorii lui Solomon şi constructorii lui Hiram şi
pietrarii le-au cioplit; astfel ei au pregătit lemnele şi pietrele
pentru a construi casa .

CApitoLuL 6

ŞI s-a întâmplat în al patru sute optzecilea an după ce co-

piii lui Israel au ieşit din ţara Egiptului, în al patrulea an
al domniei lui Solomon peste Israel, în luna Ziv, care este a
doua lună, că el a început construirea casei DOMNULUI .
2  Şi  casa  pe  care  împăratul  Solomon  a  construit-o  pentru
DOMNUL, lungimea acesteia era de şaizeci de coţi şi lăţimea
acesteia de douăzeci de coţi şi înălţimea acesteia de treizeci
de coţi .
3 Şi porticul în faţa templului casei era de douăzeci de coţi
în lungime, conform lăţimii casei; şi de zece coţi era lăţimea
acestuia în faţa casei .
4 Şi pentru casă a făcut ferestre să aibă lumini înguste .
5 Şi pe zidul casei a construit camere de jur împrejur, pe zi-
durile casei de jur împrejur, deopotrivă ale templului şi ale

oracolului; şi a făcut camere de jur împrejur;
6  Camera  cea  mai  de  jos  era  largă  de  cinci  coţi  şi  cea  din
mijloc era largă de şase coţi şi cea de-a treia era largă de şap-
te coţi; pentru că pe exteriorul zidului casei a făcut ieşituri
înguste de jur împrejur, încât grinzile să nu fie prinse în zi-
durile casei .
7  Şi  casa,  când  a  fost  în  construcţie,  a  fost  construită  din
piatră pregătită înainte de a fi adusă acolo; astfel încât nici
ciocan, nici secure, nici vreo unealtă de fier nu a fost auzită
în casă, în timp ce a fost în construcţie .
8 Uşa pentru camera din mijloc era în partea dreaptă a casei;
şi se urcau pe scări în spirală la camera din mijloc şi de la cea
din mijloc la a treia .
9 Astfel a construit casa şi a terminat-o; şi a acoperit casa cu
grinzi şi cu scânduri de cedru .
10 Şi apoi a construit camere împrejurul întregii case, de cinci
coţi înălţime; şi erau prinse de casă cu lemne de cedru .
11 ¶ Şi cuvântul DOMNULUI a venit la Solomon, spunând:
12 Referitor la această casă pe care o construieşti, dacă vei
umbla în statutele mele şi vei împlini judecăţile mele şi vei
păzi toate poruncile mele pentru a umbla în ele, atunci cu
tine voi împlini cuvântul meu, pe care l-am vorbit lui David,
tatăl tău .
13 Şi voi locui printre copiii lui Israel şi nu voi părăsi pe po-
porul meu, Israel .
14 Astfel Solomon a construit casa şi a terminat-o .
15 ¶ Şi a construit zidurile casei pe interior cu scânduri de
cedru, deopotrivă podeaua casei şi zidurile tavanului; şi le-a
acoperit pe interior cu lemn şi a acoperit podeaua casei cu
poşte de brad .
16 Şi a construit douăzeci de coţi pe părţile casei, deopotrivă
podeaua şi pereţii cu scânduri de cedru; le-a construit chiar
pentru ea pe interior, pentru oracol, pentru locul sfânt .
17 Şi casa, care este templul dinaintea sa, era lung de patru-
zeci de coţi .
18 Şi cedrul casei pe interior era sculptat cu noduri şi flori
deschise; totul era de cedru; nu se vedea piatră .
19 Şi oracolul l-a pregătit în interiorul casei, pentru a pune
acolo chivotul legământului DOMNULUI .
20 Şi oracolul în partea din faţă era de douăzeci de coţi în
lungime şi de douăzeci de coţi în lăţime şi de douăzeci de
coţi în înălţime; şi l-a placat cu aur pur; şi astfel a acoperit
altarul de cedru .
21 Astfel Solomon a placat interiorul casei cu aur pur; şi a
făcut o separare prin lanţurile de aur dinaintea oracolului;
şi l-a placat cu aur .
22 Şi toată casa a placat-o cu aur, până când a terminat toată
casa; de asemenea tot altarul care era lângă oracol l-a placat
cu aur .
23 Şi în interiorul oracolului a făcut doi heruvimi din lemn
de măslin, fiecare de zece coţi înălţime .
24 Şi de cinci coţi era o aripă a heruvimului şi de cinci coţi
cealaltă aripă a heruvimului, de la vârful unei aripi până la
vârful celeilalte aripi erau zece coţi .
25 Şi celălalt heruvim era de zece coţi; amândoi heruvimii
erau de aceeaşi măsură şi de aceeaşi mărime .
26 Înălţimea unui heruvim era de zece coţi şi tot astfel era a
celuilalt heruvim .
27 Şi a pus heruvimii în casa interioară; şi au întins aripile
heruvimilor, astfel încât aripa unuia atingea un perete şi ari-
pa celuilalt heruvim atingea celălalt perete; şi aripile lor se
atingeau una de alta în mijlocul casei .

216

1 Imparati  7

28 Şi a placat heruvimii cu aur .
29 Şi a sculptat toţi pereţii casei de jur împrejur cu chipuri
cioplite  de  heruvimi  şi  de  palmieri  şi  de  flori  deschise,  pe
interior şi pe exterior .
30  Şi  podeaua  casei  a  placat-o  cu  aur,  pe  interior  şi  pe
exterior .
31 Şi pentru intrarea oracolului a făcut uşi din lemn de măs-
lin, pragul de sus şi uşorii erau a cincea parte din zid .
32 Cele două uşi de asemenea erau din lemn de măslin; şi el
a sculptat pe ele chipuri cioplite de heruvimi şi de palmieri
şi de flori deschise şi le-a placat cu aur şi a întins aur peste
heruvimi şi peste palmieri .
33  Tot  astfel  a  făcut  pentru  intrarea  templului,  uşori  din
lemn de măslin, a patra parte din lăţimea casei .
34 Şi cele două uşi erau din lemn de brad: cele două părţi ale
unei uşi erau pliante şi cele două părţi ale celeilalte uşi erau
pliante .
35 Şi a sculptat pe ele heruvimi şi palmieri şi flori deschise; şi
le-a placat cu aur întins peste lucrarea cioplită .
36 Şi a construit curtea interioară cu trei rânduri de piatră
cioplită şi un rând de grinzi de cedru .
37 În al patrulea an a fost pusă temelia casei  DOMNULUI,
în luna Ziv;
38 Şi în al unsprezecelea an, în luna Bul, care este luna a opta,
a fost casa terminată cu toate părţile ei şi conform cu tot mo-
delul ei . Astfel, în şapte ani, a construit-o .

CApitoLuL 7

DAR Solomon şi-a construit casa lui treisprezece ani şi

şi-a terminat toată casa .

2 A construit de asemenea casa pădurii Libanului; lungimea
ei  era  de  o  sută  de  coţi  şi  lăţimea  ei  de  cincizeci  de  coţi  şi
înălţimea ei de treizeci de coţi, pe patru rânduri de stâlpi de
cedru, cu grinzi de cedru peste stâlpi .
3 Şi aceasta a fost acoperită cu cedru pe deasupra grinzilor
care au fost aşezate pe patruzeci şi cinci de stâlpi, cincispre-
zece într-un rând .
4 Şi erau ferestre în trei rânduri şi era lumină lângă lumină
pe trei rânduri .
5 Şi toate uşile şi uşorii erau pătrate, cu ferestre; şi era lumină
lângă lumină pe trei rânduri .
6 Şi el a făcut un portic din stâlpi; lungimea lui era de cinci-
zeci de coţi şi lăţimea lui de treizeci de coţi; şi porticul era
înaintea lor; şi ceilalţi stâlpi şi grinzile groase erau înaintea
lor .
7 Apoi a făcut un portic pentru tronul unde judeca, Porticul
Judecăţii; şi acesta era acoperit cu cedru de la o parte a po-
delei până la cealaltă .
8 Şi casa lui unde a locuit avea o altă curte în interiorul por-
ticului,  care  era  de  lucrare  asemănătoare .  Solomon  a  făcut
de asemenea o casă pentru fiica lui Faraon, pe care o luase de
soţie, asemenea acestui portic .
9 Toate acestea erau din pietre de preţ, conform cu măsura
pietrelor cioplite, tăiate cu ferăstrăul, pe interior şi pe exteri-
or, de la temelie până la streaşină, şi tot astfel pe exterior spre
curtea cea mare .
10 Şi temelia era din pietre de preţ, pietre mari, pietre de zece
coţi şi pietre de opt coţi .
11 Şi deasupra erau pietre de preţ, după măsurile pietrelor
cioplite şi cedri .
12  Şi  curtea  cea  mare  de  jur  împrejur  era  cu  trei  rânduri
de pietre cioplite şi un rând de grinzi de cedru, deopotrivă

pentru curtea interioară a casei DOMNULUI şi pentru por-
ticul casei .
13 ¶ Şi împăratul Solomon a trimis şi a adus pe Hiram din
Tir .
14 El era fiul unei văduve din tribul lui Neftali şi tatăl lui era
un bărbat din Tir, un lucrător în aramă; şi el era umplut cu
înţelepciune şi înţelegere şi iscusit să lucreze orice fel de lu-
crări în aramă . Şi el a venit la împăratul Solomon şi i-a lucrat
toată lucrarea .
15 Fiindcă a turnat doi stâlpi de aramă, de optsprezece coţi
înălţime fiecare; şi un fir de doisprezece coţi cuprindea pe
fiecare dintre ei .
16  Şi  a  făcut  două  capiteluri  de  aramă  turnată,  de  pus  pe
vârfurile stâlpilor; înălţimea unui capitel era de cinci coţi şi
înălţimea celuilalt capitel era de cinci coţi;
17 Şi reţele de lucrare înlănţuită şi împletituri de lucrare cu
lanţ, pentru capitelurile care erau pe vârful stâlpilor; şapte
pentru un capitel şi şapte pentru celălalt capitel .
18 Şi a făcut stâlpii şi două rânduri cu rodii de jur împrejur
pe  fiecare  reţea,  pentru  a  acoperi  capitelurile  care  erau  pe
vârful stâlpilor; şi astfel a făcut pentru celălalt capitel .
19 Şi capitelurile, care erau pe vârful stâlpilor, erau din lu-
crarea de crin a porticului, de patru coţi .
20 Şi capitelurile de pe cei doi stâlpi aveau de asemenea rodii
deasupra,  în  faţa  pântecelui  care  era  lângă  reţea;  şi  rodiile
erau două sute în rânduri de jur împrejur pe celălalt capitel .
21 Şi a pus stâlpii în porticul templului; şi a pus stâlpul din
dreapta şi i-a pus numele Iachin; şi a pus stâlpul din stânga
şi i-a pus numele Boaz .
22 Şi pe vârful stâlpilor era o lucrare de crin; astfel a fost lu-
crarea stâlpilor terminată .
23  Şi  a  făcut  o  mare  turnată,  de  zece  coţi  de  la  o  margine
la  cealaltă;  era  rotundă  de  jur  împrejur  şi  înălţimea  ei  era
de cinci coţi; şi un fir de treizeci de coţi o înconjura de jur
împrejur .
24 Şi sub marginea ei de jur împrejur erau butoni înconju-
rând-o, zece la un cot, înconjurând marea de jur împrejur;
butonii  erau  turnaţi  în  două  rânduri,  când  aceasta  a  fost
turnată .
25  Stătea  pe  doisprezece  boi,  trei  privind  spre  nord  şi  trei
privind spre vest şi trei privind spre sud şi trei privind spre
est; şi marea era pusă deasupra lor şi toate părţile dinapoi ale
lor erau în interior .
26 Şi aceasta era de un lat de palmă de groasă; şi marginea ei
era lucrată ca marginea unei cupe, cu flori de crini; conţinea
două mii de baţi .
27  Şi  a  făcut  zece  postamente  de  aramă;  de  patru  coţi  era
lungimea unui postament şi de patru coţi lăţimea lui şi de
trei coţi înălţimea lui .
28 Şi lucrătura postamentelor era astfel, aveau margini late şi
marginile erau între îmbinări;
29  Şi  pe  marginile  care  erau  între  îmbinări  erau  lei,  boi  şi
heruvimi;  şi  peste  îmbinări  era  un  postament  deasupra;  şi
dedesubtul leilor şi al boilor erau anumite adăugări făcute
din lucrătură subţire .
30 Şi fiecare postament avea patru roţi de aramă şi osii de
aramă;  şi  cele  patru  colţuri  ale  lui  aveau  suporturi;  sub  li-
ghean erau suporturi turnate, pe partea fiecărei adăugări .
31 Şi gura lui din interiorul capitelului şi până deasupra era
de  un  cot;  dar  gura  lui  era  rotundă  după  lucrătura  posta-
mentului, de un cot şi jumătate; şi de asemenea pe gura ei
erau sculpturi cu marginile lor, pătrate, nu rotunde .

217

1 Imparati  8

32 Şi sub margini erau patru roţi; şi osiile roţilor erau prinse
de postament; şi înălţimea unei roţi era de un cot şi o jumă-
tate de cot .
33 Şi lucrătura roţilor era ca lucrătura unei roţi de car; osi-
ile  lor  şi  obezile  lor  şi  butucii  lor  şi  spiţele  lor  erau  toate
turnate .
34 Şi erau patru suporturi la cele patru colţuri ale unui pos-
tament; şi suporturile erau parte din postament .
35 Şi în capătul postamentului era un cerc de jur împrejur de
o jumătate de cot; şi pe capătul postamentului îmbinările lui
şi marginile lui erau din aceeaşi bucată .
36  Fiindcă  pe  plăcile  îmbinărilor  lui  şi  pe  marginile  lui,  a
cioplit heruvimi, lei şi palmieri, conform cu proporţia fiecă-
reia şi adăugări de jur împrejur .
37 Astfel a făcut cele zece postamente, toate aveau o singură
turnare, o singură măsură şi o singură mărime .
38  Apoi  a  făcut  zece  lighene  de  aramă,  un  singur  lighean
conţinea  patruzeci  de  baţi;  şi  fiecare  lighean  era  de  patru
coţi; şi pe fiecare din cele zece postamente era un lighean .
39 Şi a pus cinci postamente în partea dreaptă a casei şi cinci
în partea stângă a casei; şi a pus marea în partea dreaptă a
casei spre est, în faţa sudului .
40  Şi  Hiram  a  făcut  lighenele  şi  lopeţile  şi  oalele .  Astfel
Hiram a terminat de făcut toată lucrarea pe care a făcut-o
împăratului Solomon pentru casa DOMNULUI:
41 Cei doi stâlpi şi cele două vase ale capitelurilor care erau
pe vârful celor doi stâlpi; şi cele două reţele, pentru a acoperi
cele două vase ale capitelurilor care erau pe vârful stâlpilor;
42 Şi patru sute de rodii pentru cele două reţele, două rân-
duri de rodii pentru fiecare reţea, pentru a acoperi cele două
vase ale capitelurilor care erau pe stâlpi;
43 Şi cele zece postamente şi zece lighene pe postamente;
44 Şi o mare şi doisprezece boi sub mare;
45  Şi  vasele  şi  lopeţile  şi  oalele;  şi  toate  aceste  vase,  pe
care  Hiram  le-a  făcut  împăratului  Solomon  pentru  casa
DOMNULUI, erau din aramă lustruită .
46  În  câmpia  Iordanului  le-a  turnat  împăratul,  în  pământ
argilos între Sucot şi Ţartan .
47 ¶ Şi  Solomon  a  lăsat  toate  vasele necântărite,  pentru  că
erau foarte multe; nici nu s-a aflat greutatea aramei .
48 Şi Solomon a făcut toate vasele care aparţineau de casa
DOMNULUI: altarul de aur şi masa de aur, pe care era pâini-
le punerii înainte,
49 Şi sfeşnicele de aur pur, cinci la dreapta şi cinci la stânga,
înaintea oracolului, cu florile şi lămpile şi mucările de aur,
50 Şi vasele şi mucările şi oalele şi lingurile şi cenuşarele de
aur pur; şi balamalele de aur, deopotrivă pentru uşile casei
interioare,  locul  preasfânt,  şi  pentru  uşile  casei,  adică,  ale
templului .
51  Astfel  a  fost  terminată  toată  lucrarea  pe  care  împăratul
Solomon  a  făcut-o  pentru  casa  DOMNULUI .  Şi  Solomon
a  adus  în  ea  lucrurile  pe  care  David,  tatăl  său,  le  dedica-
se;  argintul  şi  aurul  şi  vasele,  le-a  pus  în  tezaurele  casei
DOMNULUI .

CApitoLuL 8

ATUNCI  Solomon  a  adunat  pe  bătrânii  lui  Israel  şi  pe

toţi  capii  triburilor,  pe  mai  marii  taţilor  copiilor  lui
Israel, la împăratul Solomon în Ierusalim, ca să aducă chi-
votul legământului DOMNULUI din cetatea lui David, care
este Sionul .
2 Şi toţi bărbaţii lui Israel s-au adunat la împăratul Solomon

la sărbătoarea din luna Etanim, care este luna a şaptea .
3  Şi  toţi  bătrânii  lui  Israel  au  venit  şi  preoţii  au  ridicat
chivotul .
4 Şi au adus chivotul DOMNULUI şi tabernacolul întâlnirii
şi toate vasele sfinte care erau în tabernacol, preoţii şi leviţii
le-au urcat pe toate .
5  Şi  împăratul  Solomon  şi  toată  adunarea  lui  Israel,  care
s-au adunat la el, erau cu el înaintea chivotului, sacrificând
oi  şi  boi,  care  nu  puteau  fi  spuse  nici  numărate  datorită
mulţimii .
6  Şi  preoţii  au  adus  chivotul  legământului  DOMNULUI  la
locul  său,  în  oracolul  casei,  la  locul  preasfânt,  sub  aripile
heruvimilor .
7 Fiindcă heruvimii îşi întindeau cele două aripi ale lor peste
locul chivotului şi heruvimii acopereau chivotul şi drugii lui
pe deasupra .
8 Şi ei au tras drugii, încât capetele drugilor erau văzute în
locul sfânt înaintea oracolului şi nu erau văzute în exterior;
şi acolo sunt până în această zi .
9 Nu era nimic în chivot în afară de cele două table de pia-
tră, pe care Moise le pusese acolo la Horeb, când DOMNUL
a făcut un legământ cu copiii lui Israel, după ce au ieşit din
ţara Egiptului .
10 Şi s-a întâmplat, când preoţii au ieşit din locul sfânt, că
norul a umplut casa DOMNULUI,
11 Astfel încât preoţii nu au putut să stea să servească din
cauza norului; pentru că gloria DOMNULUI a umplut casa
DOMNULUI .
12 ¶ Atunci Solomon a vorbit: DOMNUL a spus că va locui
în întunericul gros .
13 Eu ţi-am construit, într-adevăr, o casă de locuit, un loc
întemeiat pentru tine ca să locuieşti pentru totdeauna .
14 Şi împăratul şi-a întors faţa şi a binecuvântat toată aduna-
rea lui Israel; (şi toată adunarea lui Israel stătea în picioare;)
15  Şi  el  a  spus:  Binecuvântat  fie  DOMNUL  Dumnezeul  lui
Israel,  care  a  vorbit  cu  gura  sa  lui  David,  tatăl  meu,  şi  cu
mâna sa a împlinit, zicând:
16 Din ziua în care am scos pe poporul meu Israel din Egipt,
nu am ales nici o cetate dintre toate triburile lui Israel pentru
a construi o casă, ca numele meu să fie acolo; ci am ales pe
David să fie peste poporul meu Israel .
17 Şi a fost în inima lui David, tatăl meu, să construiască o
casă pentru numele DOMNULUI Dumnezeului lui Israel .
18 Şi DOMNUL i-a spus lui David, tatăl meu: Deoarece a fost
în inima ta să construieşti o casă numelui meu, ai făcut bine
că aceasta a fost în inima ta .
19 Totuşi nu tu vei construi casa, ci fiul tău care va ieşi din
coapsele tale, el va construi casa pentru numele meu .
20 Şi DOMNUL a împlinit cuvântul său pe care l-a spus şi eu
sunt înălţat în locul lui David, tatăl meu, şi şed pe tronul lui
Israel,  precum  DOMNUL  a  promis,  şi  am  construit  o  casă
pentru numele DOMNULUI Dumnezeul lui Israel .
21 Şi am aşezat acolo un loc pentru chivot, în care este le-
gământul  DOMNULUI, pe care l-a făcut cu părinţii noştri,
când i-a scos din ţara Egiptului .
22  ¶  Şi  Solomon  a  stat  în  picioare  înaintea  altarului
DOMNULUI, în prezenţa întregii adunări a lui Israel, şi şi-a
întins mâinile spre cer;
23  Şi  a  spus:  DOAMNE,  Dumnezeul  lui  Israel,  nu  este
Dumnezeu asemenea ţie, în ceruri deasupra, sau pe pământ
dedesubt, care păzeşti legământul şi mila faţă de servitorii
tăi care umblă înaintea ta cu toată inima lor;

218

1 Imparati  8

24 Care ai ţinut faţă de servitorul tău David, tatăl meu, ceea
ce i-ai promis; tu ai vorbit de asemenea cu gura ta şi ai împli-
nit aceasta cu mâna ta, precum este în această zi .
25 De aceea acum, DOAMNE Dumnezeul lui Israel, ţine faţă
de servitorul tău David, tatăl meu, ce i-ai promis, spunând:
Nu îţi va lipsi un bărbat înaintea feţei mele pentru a şedea pe
tronul lui Israel; numai dacă vor lua seama copiii tăi la calea
lor, ca să umble înaintea mea precum ai umblat tu înaintea
mea .
26 Şi acum, Dumnezeul lui Israel, să se adeverească, te rog,
cuvântul tău, pe care l-ai vorbit servitorului tău David, tatăl
meu .
27 Dar va locui Dumnezeu, într-adevăr, pe pământ? Iată, ce-
rul  şi  cerul  cerurilor  nu  te  pot  cuprinde;  cu  cât  mai  puţin
această casă pe care am construit-o?
28 Totuşi dă atenţie la rugăciunea servitorului tău şi la cere-
rea lui, DOAMNE Dumnezeul meu, pentru a da ascultare la
strigătul şi rugăciunea cu care se roagă servitorul tău înain-
tea ta în această zi;
29 Ca ochii tăi să fie deschişi spre această casă noapte şi zi,
spre locul despre care ai spus: Numele meu va fi acolo, ca să
dai ascultare la rugăciunea pe care servitorul tău o va face
spre locul acesta .
30 Şi dă ascultare la cererea servitorului tău şi a poporului
tău, Israel, când se vor ruga spre locul acesta; şi ascultă din
cer, locul locuinţei tale; şi ascultă şi iartă .
31  Dacă  vreun  om  păcătuieşte  împotriva  aproapelui  său  şi
un jurământ este pus asupra lui pentru a-l face să jure şi ju-
rământul vine înaintea altarului tău în această casă,
32 Atunci ascultă din cer şi înfăptuieşte şi judecă pe servi-
torii tăi, condamnând pe cel stricat, pentru a aduce calea lui
asupra capului său; şi declarând drept pe cel drept, pentru
a-i da conform dreptăţii lui .
33 Când poporul tău, Israel, este bătut înaintea duşmanului,
pentru că au păcătuit împotriva ta şi se vor întoarce din nou
la tine şi vor mărturisi numele tău şi se vor ruga şi îţi vor face
cerere în această casă,
34  Atunci  ascultă  din  cer  şi  iartă  păcatul  poporului  tău,
Israel, şi adu-i din nou în ţara pe care ai dat-o taţilor lor .
35 Când cerul va fi închis şi nu va fi ploaie, pentru că au pă-
cătuit împotriva ta, dacă se vor ruga spre locul acesta şi vor
mărturisi numele tău şi se vor întoarce de la păcatul lor, când
îi vei chinui,
36 Atunci ascultă din cer şi iartă păcatul servitorilor tăi şi
al poporului tău, Israel, ca să îi înveţi calea cea bună pe care
ar trebui să umble şi dă ploaie peste ţara ta, pe care ai dat-o
poporului tău ca moştenire .
37  Dacă  este  în  ţară  foamete,  dacă  este  ciumă,  tăciune  în
grâu, mană, lăcustă, sau dacă este omidă, dacă duşmanul lor
îi asediază în ţara cetăţilor lor, orice plagă, orice boală ar fi,
38 Orice rugăciune şi cerere este făcută de vreun om, sau de
tot poporul tău Israel, când îşi vor cunoaşte, fiecare om plaga
inimii lui, şi îşi vor întinde mâinile spre această casă,
39 Atunci ascultă din cer, locul locuinţei tale, şi iartă şi în-
făptuieşte şi dă fiecărui om conform căilor lui, a cărui inimă
o cunoşti; (pentru că tu, numai tu, cunoşti inimile tuturor
copiilor oamenilor),
40 Ca ei să se teamă de tine în toate zilele cât trăiesc în ţara
pe care ai dat-o taţilor noştri .
41 Mai mult, referitor la un străin, care nu este din poporul
tău, Israel, ci vine dintr-o ţară îndepărtată de dragul nume-
lui tău,

42  (Pentru  că  vor  auzi  de  numele  tău  mare  şi  de  mâna  ta
puternică şi de braţul tău întins), când va veni şi se va ruga
spre această casă,
43 Ascultă din cer, locul locuinţei tale, şi înfăptuieşte con-
form  cu  tot  ce  strigă  străinul  către  tine;  ca  toate  popoare-
le pământului să cunoască numele tău, pentru a se teme de
tine, precum face poporul tău, Israel; şi ei să ştie că această
casă, pe care am zidit-o eu, este chemată după numele tău .
44  Dacă  poporul  tău  iese  la  bătălie  împotriva  duşmanului
său,  oriunde  îi  vei  trimite,  şi  se  vor  ruga  DOMNULUI  spre
cetatea pe care tu ai ales-o, şi spre casa pe care eu am zidit-o
pentru numele tău,
45 Atunci ascultă din cer rugăciunea lor şi cererea lor şi sus-
ţine cauza lor .
46 Dacă ei vor păcătui împotriva ta (pentru că nu este om
care  să  nu  păcătuiască)  şi  tu  te  vei  mânia  pe  ei  şi  îi  vei  da
duşmanului, astfel încât ei îi vor duce captivi în ţara duşma-
nului, departe sau aproape;
47 Totuşi dacă vor pune la inimă, în ţara în care au fost duşi
captivi, şi se pocăiesc şi îţi fac cerere în ţara celor care i-au
dus  captivi,  spunând:  Am  păcătuit,  ne-am  purtat  pervers,
am făcut stricăciune;
48 Şi astfel se întorc la tine cu toată inima lor şi cu tot sufletul
lor, în ţara duşmanilor lor, care i-au dus captivi şi se vor ruga
ţie spre ţara lor, pe care ai dat-o taţilor lor, cetatea pe care tu
ai ales-o şi casa pe care am construit-o pentru numele tău;
49 Atunci ascultă rugăciunea lor şi cererea lor din cer, locul
locuinţei tale, şi susţine cauza lor,
50 Şi iartă pe poporul tău care a păcătuit împotriva ta şi toa-
te fărădelegile lor, prin care au încălcat legea împotriva ta,
şi dă-le milă înaintea celor care i-au dus captivi, ca să aibă
milă de ei;
51 Pentru că ei sunt poporul tău şi moştenirea ta, pe care ai
scos-o din Egipt, din mijlocul cuptorului de fier;
52 Fie ochii tăi deschişi la cererea servitorului tău şi la cere-
rea poporului tău Israel, ca să le dai ascultare în tot ceea ce
ei strigă către tine .
53 Pentru că tu i-ai separat dintre toate popoarele pămân-
tului, pentru a fi moştenirea ta, precum ai vorbit prin mâna
servitorului tău, Moise, când ai scos pe taţii noştri din Egipt,
Doamne DUMNEZEULE .
54 ¶ Şi s-a întâmplat, că atunci când Solomon a terminat să
se roage toată rugăciunea şi cererea către DOMNUL, că el s-a
ridicat dinaintea altarului DOMNULUI, unde era îngenun-
cheat pe genunchii săi cu mâinile întinse către cer .
55 Şi a stat în picioare şi a binecuvântat toată adunarea lui
Israel cu voce tare, spunând:
56 Binecuvântat fie DOMNUL, care a dat odihnă poporului
său, Israel, conform cu toate câte a promis; nu a lipsit nici un
cuvânt din toată promisiunea bună, pe care a promis-o prin
mâna servitorului său, Moise .
57 DOMNUL Dumnezeul nostru să fie cu noi, precum a fost
cu taţii noştri; să nu ne lase, nici să nu ne părăsească;
58 Ca să ne aplece inimile spre el, pentru a umbla în toate
căile lui şi pentru a păzi poruncile lui şi statutele lui şi jude-
căţile lui, pe care le-a poruncit taţilor noştri .
59 Şi aceste cuvinte ale mele, cu care am făcut cerere înaintea
DOMNULUI, să fie aproape de DOMNUL Dumnezeul nostru
ziua şi noaptea, ca să susţină cauza servitorului său şi cauza
poporului său, Israel, precum va cere acest lucru;
60 Ca să cunoască toate popoarele pământului că DOMNUL
este Dumnezeu şi că nu este nimeni altul .

219

1 Imparati  10

61  Inima  voastră  de  aceea,  să  fie  desăvârşită  cu  DOMNUL
Dumnezeul nostru, pentru a umbla în statutele lui şi pentru
a păzi poruncile lui, ca în această zi .
62 ¶ Şi împăratul şi tot Israelul cu el au oferit sacrificiu îna-
intea DOMNULUI .
63 Şi Solomon a oferit un sacrificiu de ofrande de pace, pe
care l-a oferit DOMNULUI, douăzeci şi două de mii de boi şi
o sută douăzeci de mii de oi . Astfel au dedicat împăratul şi
toţi copiii lui Israel, casa DOMNULUI .
64 În aceeaşi zi împăratul a sfinţit mijlocul curţii care era în
faţa casei DOMNULUI; pentru că acolo a adus ofrande arse
şi daruri de mâncare şi grăsimea ofrandelor de pace; pentru
că altarul de aramă, care era înaintea DOMNULUI, era prea
mic ca să primească ofrandele arse şi darurile de mâncare şi
grăsimea ofrandelor de pace .
65 Şi atunci Solomon şi tot Israelul cu el a ţinut o sărbătoa-
re,  o  mare  adunare,  de  la  intrarea  Hamatului  până  la  râul
Egiptului,  înaintea  DOMNULUI  Dumnezeul  nostru,  şapte
zile şi şapte zile, paisprezece zile .
66 În ziua a opta a trimis poporul; şi ei au binecuvântat pe
împărat şi au mers la corturile lor bucuroşi şi veseli în inimă
pentru tot binele pe care DOMNUL îl făcuse servitorului său,
David, şi lui Israel, poporul său .

CApitoLuL 9

ŞI  a  fost  aşa,  după  ce  Solomon  a  terminat  de  construit

casa DOMNULUI şi casa împăratului şi toată dorinţa lui

Solomon pe care a dorit să o împlinească,
2 DOMNUL i s-a arătat lui Solomon a doua oară, precum i se
arătase la Gabaon .
3  Şi  DOMNUL  i-a  spus:  Am  auzit  rugăciunea  ta  şi  cererea
ta, pe care ai făcut-o înaintea mea; am sfinţit această casă,
pe  care  ai  construit-o,  pentru  a  pune  numele  meu  aco-
lo pentru totdeauna; şi ochii mei şi inima mea vor fi acolo
întotdeauna .
4 Şi dacă vei umbla înaintea mea, precum tatăl tău, David,
a  umblat  în  integritate  a  inimii  şi  în  cinste,  pentru  a  face
conform cu tot ce ţi-am poruncit, şi vei păzi statutele mele şi
judecăţile mele,
5 Atunci voi întemeia tronul împărăţiei tale peste Israel pen-
tru  totdeauna,  precum  am  vorbit  lui  David,  tatăl  tău,  spu-
nând: Nu îţi va lipsi un bărbat pe tronul lui Israel .
6 Dar dacă cumva vă veţi întoarce de la a mă urma, voi sau
copiii voştri, şi nu veţi păzi poruncile mele şi statutele mele
pe care le-am pus înaintea voastră, ci veţi merge şi veţi servi
altor dumnezei şi vă veţi închina lor,
7 Atunci voi stârpi pe Israel din ţara pe care le-am dat-o; şi
această casă, pe care am sfinţit-o pentru numele meu, o voi
arunca dinaintea feţei mele; şi Israel va fi un proverb şi de
pomină printre toate popoarele;
8 Şi această casă, ce este înaltă, oricine va trece pe lângă ea va
fi înmărmurit şi va şuiera către ea; şi vor spune: De ce a făcut
DOMNUL astfel ţării acesteia şi casei acesteia?
9  Şi  vor  răspunde:  Pentru  că  au  părăsit  pe  DOMNUL
Dumnezeul lor, care i-a scos pe taţii lor din ţara Egiptului şi
au apucat pe alţi dumnezei şi li s-au închinat şi le-au servit;
de aceea a adus DOMNUL asupra lor tot acest rău .
10 ¶ Şi s-a întâmplat, la sfârşitul a douăzeci de ani după ce
Solomon construise cele două case, casa DOMNULUI şi casa
împăratului,
11 (Şi Hiram, împăratul Tirului, îl aproviziona pe Solomon
cu  cedri  şi  brazi  şi  aur,  conform  cu  toată  dorinţa  lui),  că

atunci împăratul Solomon i-a dat lui Hiram douăzeci de ce-
tăţi în ţara Galileei .
12  Şi  Hiram  a  ieşit  din  Tir  pentru  a  vedea  cetăţile  pe  care
Solomon i le dăduse; şi ele nu i-au plăcut .
13 Şi a spus: Ce sunt aceste cetăţi pe care mi le-ai dat, fratele
meu? Şi le-a numit ţara Cabul până în această zi .
14 Şi Hiram a trimis împăratului o sută douăzeci de talanţi
de aur .
15  ¶  Şi  acesta  este  motivul  pentru  tributul  de  oameni  pe
care împăratul Solomon l-a ridicat, pentru a construi casa
DOMNULUI şi propria lui casă şi Milo şi zidul Ierusalimului
şi Haţor şi Meghido şi Ghezer .
16  Fiindcă  Faraon,  împăratul  Egiptului,  se  urcase  şi  lu-
ase  Ghezerul  şi  îl  arsese  cu  foc  şi  îi  ucisese  pe  canaaniţii
care locuiau în cetate şi o dăduse zestre fiicei sale, soţia lui
Solomon .
17 Şi Solomon a construit Ghezerul şi Bet-Horonul de jos,
18 Şi Baalatul şi Tadmorul în pustie, în ţară,
19 Şi toate cetăţile pentru rezerve pe care Solomon le avea şi
cetăţile pentru carele lui şi cetăţile pentru călăreţii lui şi tot
ceea  ce  Solomon  a  dorit  să  construiască  în  Ierusalim  şi  în
Liban şi în toată ţara stăpânirii sale .
20 Şi tot poporul care era rămas dintre amoriţi, hetiţi, fere-
ziţi, heviţi şi iebusiţi, care nu erau dintre copiii lui Israel,
21 Pe copiii lor care rămăseseră după ei în ţară, pe care co-
piii  lui  Israel  de  asemenea  nu  i-au  putut  nimici  în  întregi-
me, peste aceia Solomon a ridicat un tribut de robie până în
această zi .
22 Dar dintre fiii lui Israel, Solomon nu a făcut robi; ci ei erau
oameni de război şi servitori ai săi şi prinţi ai săi şi căpetenii
ale sale şi conducători ai carelor sale şi călăreţi ai săi .
23 Aceştia erau mai marii ofiţerilor care erau peste lucrarea
lui Solomon: cinci sute cincizeci, care supravegheau poporul
care lucra în lucrare .
24 Dar fiica lui Faraon s-a urcat din cetatea lui David la casa
ei pe care Solomon o construise pentru ea; atunci a construit
el Milo .
25 Şi de trei ori într-un an Solomon aducea ofrande arse şi
ofrande  de  pace  pe  altarul  pe  care  îl  zidise  DOMNULUI  şi
ardea tămâie pe altarul care era înaintea DOMNULUI . Astfel
el a terminat casa .
26 Şi împăratul Solomon a făcut o flotă de corăbii în Eţion-
Gheber, care este lângă Elot, pe ţărmul Mării Roşii, în ţara
Edomului .
27 Şi Hiram a trimis în flotă pe servitorii săi, marinari care
aveau cunoştinţă despre mare, cu servitorii lui Solomon .
28 Şi au venit la Ofir şi au luat de acolo aur, patru sute două-
zeci de talanţi, şi i l-au adus împăratului Solomon .

CApitoLuL 10

ŞI când împărăteasa din Seba a auzit de faima lui Solomon

în lucruri referitoare la numele DOMNULUI, a venit să îl

încerce cu întrebări grele .
2  Şi  a  venit  la  Ierusalim  cu  un  alai  foarte  mare,  cu  cămile
care purtau mirodenii şi foarte mult aur, şi cu pietre preţi-
oase; şi când a venit la Solomon, a vorbit îndeaproape cu el
despre tot ce era în inima ei .
3 Şi Solomon i-a răspuns la toate întrebările ei; nu a fost nici
un lucru ascuns pentru împărat, pe care să nu i-l fi spus .
4 Şi când împărăteasa din Seba a văzut toată înţelepciunea
lui Solomon şi casa pe care el o construise,
5 Şi mâncarea de la masa lui şi ţinuta servitorilor lui şi atenţia

220

1 Imparati  11

servitorilor lui şi hainele lor şi paharnicii lui şi urcuşul lui pe
care urca la casa DOMNULUI, nu a mai fost suflare în ea .
6  Şi  a  spus  împăratului:  A  fost  adevărată  vorbirea  pe  care
am auzit-o în ţara mea despre faptele tale şi despre înţelep-
ciunea ta .
7 Totuşi, nu am crezut aceste cuvinte, până când am venit
şi ochii mei au văzut; şi, iată, nici jumătate nu mi s-a spus,
înţelepciunea ta şi prosperitatea ta întrec faima despre care
am auzit .
8 Ferice de oamenii tăi, ferice de aceşti servitori ai tăi, care
stau în picioare continuu înaintea ta şi care ascultă înţelep-
ciunea ta .
9 Binecuvântat fie DOMNUL Dumnezeul tău, care şi-a găsit
plăcere în tine, ca să te pună pe tronul lui Israel; pentru că
DOMNUL  a  iubit  pe  Israel  pentru  totdeauna,  de  aceea  te-a
făcut împărat, pentru a face judecată şi dreptate .
10 Şi ea a dat împăratului o sută douăzeci de talanţi de aur şi
foarte multe mirodenii şi pietre preţioase; nu a mai venit o
atât de mare abundenţă de mirodenii ca cele pe care împără-
teasa din Seba le-a dat împăratului Solomon .
11 Şi de asemenea flota lui Hiram, care aducea aur din Ofir, a
adus din Ofir foarte mult lemn de santal şi pietre preţioase .
12 Şi împăratul a făcut, din lemnele de santal, stâlpi pentru
casa DOMNULUI şi pentru casa împăratului, harpe de ase-
menea şi psalterioane pentru cântăreţi; nu a venit astfel de
lemn de santal, nici nu s-a mai văzut până în această zi .
13 Şi împăratul Solomon a dat împărătesei din Seba tot ce a
dorit ea, orice a cerut, în afară de ceea ce i-a dat Solomon din
darul lui împărătesc . Astfel, ea s-a întors şi a plecat în ţara ei,
ea şi servitorii ei .
14 ¶ Şi greutatea aurului care venea la Solomon într-un an
era de şase sute şaizeci şi şase de talanţi de aur,
15 În afară de ce avea de la comercianţi şi din comerţul co-
mercianţilor de mirodenii şi de la toţi împăraţii Arabiei şi de
la guvernatorii ţării .
16 Şi împăratul Solomon a făcut două sute de paveze de aur
bătut, şase sute de şekeli de aur au intrat la o pavăză .
17 Şi el a făcut trei sute de scuturi de aur bătut, a folosit trei
mine de aur la un scut; şi împăratul le-a pus în casa pădurii
Libanului .
18 Mai mult, împăratul a făcut un tron mare de fildeş şi l-a
placat cu cel mai bun aur .
19 Tronul avea şase trepte şi vârful tronului era rotund pe
dinapoia sa; şi erau rezemători de fiecare parte a locului de
şezut şi doi lei stăteau lângă rezemători .
20  Şi  doisprezece  lei  stăteau  acolo  de  o  parte  şi  de  alta  pe
cele  şase  trepte;  nu  era  făcut  ceva  asemănător  în  nici  o
împărăţie .
21 Şi toate vasele de băut ale împăratului Solomon erau de
aur şi toate vasele casei pădurii Libanului erau de aur pur;
nici unul nu era de argint, care era socotit ca nimic în zilele
lui Solomon .
22  Pentru  că  împăratul  avea  pe  mare  o  flotă  din  Tarsis  cu
flota lui Hiram; o dată la trei ani venea flota de corăbii din
Tarsis, aducând aur şi argint, fildeş şi maimuţe şi păuni .
23 Astfel împăratul Solomon a întrecut pe toţi împăraţii pă-
mântului în bogăţii şi în înţelepciune .
24 Şi tot pământul căuta faţa lui Solomon, pentru a auzi înţe-
lepciunea lui, pe care Dumnezeu o pusese în inima lui .
25 Şi fiecare îşi aducea darul său: vase de argint şi vase de
aur  şi  haine  şi  arme  şi  mirodenii  şi  cai  şi  catâri,  o  măsură
an de an .

26 Şi Solomon a adunat care şi călăreţi; şi a avut o mie patru
sute de care şi douăsprezece mii de călăreţi, pe care i-a pus în
cetăţile pentru care şi cu împăratul la Ierusalim .
27 Şi împăratul a făcut argintul la Ierusalim să fie ca pietre-
le şi cedrii i-a făcut să fie ca sicomorii care sunt în vale, din
abundenţă .
28 Şi Solomon a avut cai aduşi din Egipt şi in împletit; co-
mercianţii împăratului primeau inul împletit cu un preţ .
29 Şi un car venea şi ieşea din Egipt pentru şase sute de şekeli
de argint şi un cal pentru o sută cincizeci; şi astfel pentru toţi
împăraţii hetiţilor şi pentru împăraţii Siriei, au adus acestea
prin mijloacele lor .

CApitoLuL 11

DAR împăratul Solomon a iubit multe femei străine, îm-

preună cu fiica lui Faraon: femei ale moabiţilor, amoni-

ţilor, edomiţilor, sidonienilor şi hitiţilor;
2 Dintre naţiunile referitor la care DOMNUL spusese copiilor
lui Israel: Să nu intraţi la ele, nici ele să nu intre la voi; căci
într-adevăr  ele  vă  vor  întoarce  inima  după  dumnezeii  lor;
Solomon s-a alipit de acestea în iubire .
3 Şi el avea şapte sute de soţii, prinţese, şi trei sute de concu-
bine; şi soţiile lui i-au întors inima .
4 Fiindcă s-a întâmplat, când a îmbătrânit Solomon, că soţi-
ile lui i-au întors inima după alţi dumnezei; şi inima lui nu a
fost desăvârşită cu DOMNUL Dumnezeul său, precum a fost
inima lui David, tatăl său .
5 Fiindcă Solomon a mers după Astarteea, zeiţa sidonienilor,
şi după Milcom, urâciunea amoniţilor .
6 Şi Solomon a făcut ce este rău în ochii DOMNULUI şi nu a
mers pe deplin după DOMNUL, precum a făcut David, tatăl
său .
7 Atunci Solomon a construit o înălţime pentru Chemoş, urâ-
ciunea Moabului, pe dealul care este înaintea Ierusalimului,
şi pentru Moloh, urâciunea copiilor lui Amon .
8 Şi la fel a făcut pentru toate soţiile lui străine, care ardeau
tămâie şi sacrificau dumnezeilor lor .
9 ¶ Şi DOMNUL s-a mâniat pe Solomon, pentru că inima lui
era întoarsă de la DOMNUL Dumnezeul lui Israel, care i se
arătase de două ori,
10  Şi  îi  poruncise  referitor  la  acest  lucru,  să  nu  mear-
gă după alţi dumnezei; dar el nu a păzit ceea ce  DOMNUL
poruncise .
11  De  aceea  DOMNUL  i-a  spus  lui  Solomon:  Pentru  că  ai
făcut acest lucru, şi nu ai ţinut legământul meu şi statutele
mele, pe care ţi le-am poruncit, voi rupe negreşit împărăţia
de la tine şi o voi da servitorului tău .
12  Totuşi,  nu  voi  face  aceasta  în  zilele  tale  din  cauza  lui
David, tatăl tău, ci o voi rupe din mâna fiului tău .
13 Totuşi, nu voi rupe toată împărăţia; ci voi da un trib fi-
ului tău, din cauza lui David, servitorul meu, şi din cauza
Ierusalimului pe care l-am ales .
14  ¶  Şi  DOMNUL  a  stârnit  un  potrivnic  lui  Solomon,  pe
Hadad edomitul; el era din sămânţa împăratului din Edom .
15 Fiindcă s-a întâmplat, când era David în Edom şi Ioab, că-
petenia oştirii, se urcase să înmormânteze pe cei ucişi, după
ce lovise fiecare parte bărbătească în Edom,
16  (Pentru  că  şase  luni  a  rămas  Ioab  acolo  cu  tot  Israelul,
până când a stârpit fiecare parte bărbătească în Edom),
17 Că Hadad a fugit, el şi anumiţi edomiţi dintre servitorii
tatălui său cu el, pentru a merge în Egipt; Hadad fiind încă
un copil mic .

221

1 Imparati  12

18 Şi ei s-au ridicat din Madian şi au venit la Paran; şi au luat
cu ei oameni din Paran şi au venit în Egipt, la Faraon, împă-
ratul Egiptului, care i-a dat o casă şi i-a rânduit merinde şi
i-a dat pământ .
19 Şi Hadad a găsit mare favoare în ochii lui Faraon, astfel
încât el i-a dat de soţie pe sora propriei lui soţii, pe sora îm-
părătesei Tahpenes .
20 Şi sora Tahpenei i-a născut pe Ghenubat, fiul său, pe care
Tahpenes l-a înţărcat în casa lui Faraon; şi Ghenubat a fost în
casa lui Faraon între fiii lui Faraon .
21 Şi când Hadad a auzit din Egipt că David a adormit cu
taţii săi şi că Ioab, căpetenia oştirii, era mort, Hadad i-a spus
lui Faraon: Lasă-mă să plec, să merg în ţara mea .
22 Atunci Faraon i-a spus: Dar ce ţi-a lipsit cu mine, că, iată,
tu cauţi să mergi în ţara ta? Şi el a răspuns: Nimic, totuşi ori-
cum dă-mi drumul .
23 Şi Dumnezeu i-a stârnit un alt potrivnic, pe Rezon, fiul
lui Eliada, care fugise de la stăpânul său Hadadezer, împă-
ratul din Ţoba;
24 Şi el a adunat la sine oameni şi a devenit căpetenie peste o
ceată când David a ucis pe cei din Ţoba, şi au mers la Damasc
şi au locuit acolo şi au domnit în Damasc .
25 Şi el a fost un potrivnic lui Israel în toate zilele lui Solomon,
pe lângă ticăloşia pe care a făcut-o Hadad şi el a detestat pe
Israel şi a domnit peste Siria .
26 ¶ Şi Ieroboam, fiul lui Nebat, un efratit din Ţereda, ser-
vitorul lui Solomon, numele mamei lui fiind Ţerua, o femeie
văduvă, chiar şi el şi-a ridicat mâna împotriva împăratului .
27 Şi acesta a fost motivul pentru care el şi-a ridicat mâna
împotriva împăratului: Solomon a construit Milo şi a repa-
rat spărturile cetăţii lui David, tatăl său .
28 Şi bărbatul Ieroboam era un războinic viteaz; şi Solomon,
văzând că tânărul era sârguincios, l-a făcut conducător peste
toată sarcina casei lui Iosif .
29 Şi s-a întâmplat în acel timp, când Ieroboam a ieşit din
Ierusalim, că profetul Ahiia şilonitul, l-a găsit pe cale; şi el se
îmbrăcase cu o haină nouă; şi cei doi erau singuri pe câmp;
30 Şi Ahiia a apucat haina cea nouă care era pe el şi a rupt-o
în douăsprezece bucăţi;
31 Şi i-a spus lui Ieroboam: Ia-ţi zece bucăţi, pentru că astfel
spune DOMNUL, Dumnezeul lui Israel: Iată, voi rupe împă-
răţia din mâna lui Solomon şi îţi voi da ţie zece triburi;
32 (Dar el va avea un trib, din cauza servitorului meu David
şi din cauza Ierusalimului, cetatea pe care am ales-o dintre
toate triburile lui Israel);
33  Deoarece  ei  m-au  părăsit  şi  s-au  închinat  Astarteei,  ze-
iţa  sidonienilor,  lui  Chemoş,  dumnezeul  moabiţilor,  şi  lui
Milcom, dumnezeul copiilor lui Amon, şi nu au umblat în
căile  mele,  pentru  a  face  ceea  ce  este  drept  în  ochii  mei  şi
pentru a ţine statutele mele şi judecăţile mele, precum a făcut
David, tatăl lui .
34 Totuşi, nu voi lua toată împărăţia din mâna lui; ci îl voi
face prinţ toate zilele vieţii lui din cauza lui David, servito-
rul meu, pe care l-am ales, fiindcă el a păzit poruncile mele
şi statutele mele;
35 Dar voi lua împărăţia din mâna fiului său şi ţi-o voi da
ţie, zece triburi .
36  Şi  fiului  său  îi  voi  da  un  trib,  astfel  încât  David,  servi-
torul  meu,  să  aibă  o  lumină  întotdeauna  înaintea  mea  în
Ierusalim,  cetatea  pe  care  mi-am  ales-o  pentru  a-mi  pune
numele acolo .
37 Şi te voi lua pe tine şi vei domni conform cu tot ce sufletul

tău doreşte şi vei fi împărat peste Israel .
38 Şi va fi astfel, dacă vei da ascultare la tot ce eu îţi porun-
cesc şi vei umbla în căile mele şi vei face ce este drept în ochii
mei, pentru a păzi statutele mele şi poruncile mele, precum
a făcut David, servitorul meu, că voi fi cu tine şi îţi voi zidi
o casă sigură, precum am zidit pentru David şi îţi voi da ţie
pe Israel .
39  Şi  pentru  aceasta  voi  chinui  sămânţa  lui  David,  dar  nu
pentru totdeauna .
40  Solomon  a  căutat  de  aceea  să  îl  ucidă  pe  Ieroboam .  Şi
Ieroboam s-a ridicat şi a fugit în Egipt, la Şişac, împăratul
Egiptului, şi a fost în Egipt până la moartea lui Solomon .
41 ¶ Şi restul faptelor lui Solomon şi tot ce a făcut el şi înţelep-
ciunea lui, nu sunt ele scrise în cartea faptelor lui Solomon?
42  Şi  timpul  cât  Solomon  a  domnit  în  Ierusalim  peste  tot
Israelul a fost patruzeci de ani .
43 Şi Solomon a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat în ce-
tatea lui David, tatăl său; şi Roboam, fiul său, a domnit în
locul său .

CApitoLuL 12

ŞI Roboam a mers la Sihem, pentru că tot Israelul venise la

Sihem să îl facă împărat .

2  Şi  s-a  întâmplat,  când  Ieroboam,  fiul  lui  Nebat,  care  era
încă  în  Egipt,  a  auzit  despre  aceasta,  (fiindcă  el  fugise  din
prezenţa împăratului Solomon şi Ieroboam locuia în Egipt),
3 Că ei au trimis şi l-au chemat . Şi Ieroboam şi toată aduna-
rea lui Israel au venit şi i-au vorbit lui Roboam, spunând:
4 Tatăl tău ne-a făcut jugul apăsător; de aceea acum, fă ser-
virea apăsătoare a tatălui tău şi jugul lui cel greu pe care l-a
pus asupra noastră, mai uşor, şi noi îţi vom servi .
5 Şi el le-a spus: Plecaţi pentru încă trei zile, apoi veniţi din
nou la mine . Şi poporul a plecat .
6  Şi  împăratul  Roboam  s-a  consultat  cu  bătrânii,  care  stă-
tuseră în picioare înaintea lui Solomon, tatăl său, pe când el
încă trăia şi a spus: Cum mă sfătuiţi voi să răspund acestui
popor?
7 Şi ei i-au vorbit, spunând: Dacă vei fi un servitor al acestui
popor în această zi şi le vei servi şi le vei răspunde şi vei vor-
bi cuvinte bune către ei, atunci ei vor fi servitorii tăi pentru
totdeauna .
8 Dar el a părăsit sfatul bătrânilor, pe care i l-au dat şi s-a sfă-
tuit cu tinerii care crescuseră împreună cu el şi care stăteau
în picioare înaintea lui;
9 Şi le-a spus: Ce sfat ne daţi voi ca să putem răspunde aces-
tui popor, care mi-a vorbit, zicând: Uşurează jugul pe care
tatăl tău l-a pus asupra noastră?
10 Şi tinerii care crescuseră cu el i-au vorbit, spunând: Astfel
să vorbeşti acestui popor care ţi-a vorbit, spunând: Tatăl tău
a  îngreunat  jugul  nostru,  dar  tu  uşurează-ni-l;  astfel  să  le
spui: Degetul meu cel mic va fi mai gros decât coapsele ta-
tălui meu .
11 Şi acum, dacă tatăl meu v-a încărcat cu un jug greu, eu voi
adăuga la jugul vostru: tatăl meu v-a pedepsit cu bice, dar eu
vă voi pedepsi cu scorpioni .
12 Astfel Ieroboam şi tot poporul au venit la Roboam a treia
zi, precum împăratul rânduise, spunând: Veniţi din nou la
mine a treia zi .
13 Şi împăratul a răspuns poporului cu asprime şi a părăsit
sfatul pe care i-l dăduseră bătrânii;
14 Şi le-a vorbit după sfatul tinerilor, spunând: Tatăl meu a
îngreunat  jugul  vostru,  dar  eu  voi  adăuga  la  jugul  vostru;

222

1 Imparati  13

tatăl  meu  de  asemenea  v-a  pedepsit  cu  bice,  dar  eu  vă  voi
pedepsi cu scorpioni .
15 De aceea împăratul nu a dat ascultare poporului; deoare-
ce cauza era de la DOMNUL, ca să îşi poată împlini spusa, pe
care DOMNUL o vorbise prin Ahiia şilonitul lui Ieroboam,
fiul lui Nebat .
16 ¶ Astfel, când tot Israelul a văzut că împăratul nu le-a dat
ascultare,  poporul  a  răspuns  împăratului,  zicând:  Ce  par-
te avem noi în David? Nici nu avem o moştenire în fiul lui
Isai; la corturile tale, Israele; acum vezi-ţi de casa ta, Davide .
Astfel Israel a plecat la corturile sale .
17 Dar cât despre copiii lui Israel care locuiau în cetăţile lui
Iuda, Roboam a domnit peste ei .
18 Atunci împăratul Roboam a trimis pe Adoram, care era
peste tribut; şi tot Israelul l-a împroşcat cu pietre, încât el a
murit . De aceea împăratul Roboam s-a grăbit să se urce în
carul său, pentru a fugi la Ierusalim .
19 Astfel Israel s-a răzvrătit împotriva casei lui David până
în această zi .
20 Şi s-a întâmplat, când tot Israelul a auzit că Ieroboam s-a
întors,  că  au  trimis  şi  l-au  chemat  la  adunare  şi  l-au  făcut
împărat peste tot Israelul; nu era nimeni care urma casa lui
David, decât singur tribul lui Iuda .
21  Şi  când  Roboam  a  venit  la  Ierusalim,  el  a  adunat  toată
casa lui Iuda, cu tribul lui Beniamin, o sută optzeci de mii de
oameni aleşi, care erau războinici, pentru a lupta împotriva
casei lui Israel, pentru a aduce împărăţia din nou la Roboam,
fiul lui Solomon .
22 Dar cuvântul lui Dumnezeu a venit la Şemaia, omul lui
Dumnezeu, spunând:
23  Vorbeşte-i  lui  Roboam,  fiul  lui  Solomon,  împăratul  lui
Iuda, şi întregii case a lui Iuda şi a lui Beniamin şi rămăşiţei
poporului, spunând:
24 Astfel spune DOMNUL: Să nu vă urcaţi, nici să nu luptaţi
împotriva fraţilor voştri, copiii lui Israel; întoarceţi-vă fieca-
re om la casa lui; pentru că acest lucru este de la mine . Ei au
dat ascultare cuvântului DOMNULUI şi s-au întors să plece,
conform cuvântului DOMNULUI .
25 ¶ Atunci Ieroboam a construit Sihemul în muntele Efraim
şi a locuit acolo; şi a ieşit de acolo şi a construit Penuelul .
26 Şi Ieroboam a spus în inima sa: Acum împărăţia se va în-
toarce la casa lui David;
27 Dacă acest popor urcă pentru a aduce sacrificiu în casa
DOMNULUI la Ierusalim, atunci inima acestui popor se va
întoarce  din  nou  la  domnul  lor,  la  Roboam,  împăratul  lui
Iuda, şi pe mine mă vor ucide şi se vor întoarce la Roboam,
împăratul lui Iuda .
28 De aceea împăratul s-a sfătuit şi a făcut doi viţei de aur şi
le-a spus: Este prea mult pentru voi să urcaţi la Ierusalim: iată,
Israele, dumnezeii tăi care te-au scos din ţara Egiptului .
29 Şi a pus pe unul în Betel şi pe celălalt l-a pus în Dan .
30 Şi acest lucru a devenit un păcat; fiindcă poporul a mers
să se închine înaintea unuia, până la Dan .
31 Şi el a făcut o casă a înălţimilor şi a făcut preoţi din cei
mai de jos oameni, care nu erau dintre fiii lui Levi .
32 Şi Ieroboam a rânduit o sărbătoare în luna a opta, în ziua
a cincisprezecea a lunii, ca sărbătoarea care este în Iuda, şi a
oferit pe altar . Astfel a făcut el în Betel, sacrificând viţeilor
pe care îi făcuse; şi a aşezat în Betel pe preoţii înălţimilor pe
care el le făcuse .
33 Astfel el a oferit pe altarul pe care îl făcuse în Betel în ziua
a cincisprezecea a lunii a opta, în luna pe care el o plănuise

din inima lui; şi a rânduit o sărbătoare pentru copiii lui Israel;
şi a oferit pe altar şi a ars tămâie .

CApitoLuL 13

ŞI, iată, a venit un om al lui Dumnezeu din Iuda prin cu-

vântul DOMNULUI la Betel; şi Ieroboam stătea în picioa-

re lângă altar pentru a arde tămâie .
2 Şi el a strigat împotriva altarului prin cuvântul DOMNULUI
şi a spus: Altarule, altarule, astfel spune DOMNUL: Iată, un
fiu se va naşte casei lui David, pe nume Iosia; şi pe tine, el va
oferi pe preoţii înălţimilor, care ard tămâie pe tine şi oase de
oameni vor fi arse pe tine .
3 Şi a dat un semn în acea zi, spunând: Acesta este semnul
despre care DOMNUL a vorbit: Iată, altarul va fi rupt şi cenu-
şa care este pe el va fi vărsată .
4  Şi  s-a  întâmplat,  când  împăratul  Ieroboam  a  auzit  spusa
omului lui Dumnezeu, pe care a strigat-o împotriva altarului
din Betel, că şi-a întins mâna de la altar, spunând: Prindeţi-l .
Şi  mâna  pe  care  o  întinsese  împotriva  lui,  s-a  uscat,  astfel
încât nu a putut să o tragă din nou la el .
5 Altarul de asemenea s-a rupt şi cenuşa s-a vărsat de pe al-
tar, conform cu semnul pe care omul lui Dumnezeu îl dădu-
se prin cuvântul DOMNULUI .
6  Şi  împăratul  a  răspuns  şi  a  zis  omului  lui  Dumnezeu:
Roagă acum faţa DOMNULUI Dumnezeului tău şi roagă-te
pentru  mine,  ca  mâna  mea  să  îmi  fie  refăcută .  Şi  omul  lui
Dumnezeu a implorat pe DOMNUL şi mâna împăratului i-a
fost refăcută din nou, şi mâna a devenit precum era înainte .
7 Şi împăratul i-a spus omului lui Dumnezeu: Vino acasă cu
mine şi răcoreşte-te şi îţi voi da o răsplată .
8 Şi omul lui Dumnezeu a spus împăratului: Dacă mi-ai da
jumătate din casa ta, nu voi intra cu tine, nici nu voi mânca
pâine nici nu voi bea apă în acest loc;
9 Pentru că astfel mi s-a poruncit prin cuvântul DOMNULUI,
spunând: Să nu mănânci pâine, nici să nu bei apă, nici să nu
te întorci pe aceeaşi cale pe care ai venit .
10 Astfel el a mers pe altă cale şi nu s-a întors pe calea pe care
venise la Betel .
11 ¶ Şi acolo în Betel locuia un profet bătrân; şi fiii săi au ve-
nit şi i-au spus toate lucrările pe care omul lui Dumnezeu le
făcuse în acea zi în Betel; cuvintele pe care le spusese împă-
ratului, pe acestea le-au spus de asemenea tatălui lor .
12 Şi tatăl lor le-a spus: Pe ce cale a mers el? Şi fiii săi văzu-
seră pe ce cale mersese omul lui Dumnezeu, care venise din
Iuda .
13 Şi a spus fiilor săi: Înşeuaţi-mi măgarul . Astfel ei i-au în-
şeuat măgarul; şi a călărit pe el,
14 Şi a mers după omul lui Dumnezeu şi l-a găsit şezând sub
un stejar; şi i-a spus: Eşti tu omul lui Dumnezeu care a venit
din Iuda? Şi el a spus: Eu sunt .
15 Atunci el i-a spus: Vino acasă cu mine şi mănâncă pâine .
16 Iar el a spus: Nu pot să mă întorc cu tine, nici să intru cu
tine; nici nu voi mânca pâine, nici nu voi bea apă cu tine în
acest loc;
17 Pentru că mi s-a spus prin cuvântul DOMNULUI: Să nu
mănânci pâine, nici să nu bei apă acolo, nici să te întorci din
nou pe calea pe care ai venit .
18 El i-a spus: Eu sunt de asemenea profet precum eşti şi tu;
şi un înger mi-a vorbit prin cuvântul DOMNULUI, spunând:
Adu-l înapoi cu tine la casa ta, ca să mănânce pâine şi să bea
apă . Dar el îl minţea .
19 Astfel el s-a întors cu el şi a mâncat pâine în casa lui şi a

223

1 Imparati  14

băut apă .
20 Şi s-a întâmplat, pe când şedeau la masă, că a venit cuvân-
tul DOMNULUI la profetul care îl adusese înapoi;
21 Şi el a strigat către omul lui Dumnezeu care venise din
Iuda, spunând: Astfel spune DOMNUL: Pentru că nu ai făcut
ce a poruncit gura DOMNULUI şi nu ai păzit porunca pe care
DOMNUL Dumnezeul tău ţi-o poruncise,
22 Ci ai venit înapoi şi ai mâncat pâine şi ai băut apă în locul
despre  care  DOMNUL  ţi-a  spus:  Să  nu  mănânci  pâine  şi  să
nu bei apă; trupul tău mort nu va intra în mormântul taţilor
tăi .
23 ¶ Şi s-a întâmplat, după ce a mâncat pâine şi după ce a
băut, că a înşeaut măgarul pentru el, adică, pentru profetul
pe care îl întorsese .
24 Şi după ce a plecat, l-a întâlnit pe cale un leu şi l-a ucis; şi
trupul său mort era aruncat în cale şi măgarul stătea lângă
el, leul de asemenea stătea lângă trupul mort .
25  Şi,  iată,  au  trecut  nişte  oameni  şi  au  văzut  trupul  mort
aruncat în cale şi leul stând lângă trupul mort; şi au venit şi
au spus aceasta în cetatea unde locuia profetul cel bătrân .
26  Şi  când  profetul  care  îl  adusese  înapoi  din  cale  a  auzit
despre aceasta, a spus: Este omul lui Dumnezeu, care nu a
făcut  ce  a  poruncit  cuvântul  DOMNULUI;  pentru  aceasta
DOMNUL  l-a  predat  leului,  care  l-a  sfâşiat  şi  l-a  ucis,  con-
form cuvântului DOMNULUI, pe care i-l spusese .
27 Şi a vorbit fiilor săi, zicând: Înşeuaţi-mi măgarul . Şi l-au
înşeuat .
28 Şi a mers şi a găsit trupul său mort aruncat în cale şi mă-
garul şi leul stând lângă trupul mort; leul nu mâncase trupul
mort, nici nu sfâşiase măgarul .
29 Şi profetul a ridicat trupul mort al omului lui Dumnezeu
şi l-a pus pe măgar şi l-a adus înapoi; şi profetul cel bătrân a
intrat în cetate, pentru a-l jeli şi pentru a-l îngropa .
30 Şi a pus trupul său mort în propriul său mormânt; şi ei
l-au jelit, spunând: Vai, fratele meu!
31  Şi  s-a  întâmplat,  după  ce  l-a  îngropat,  că  a  vorbit  fiilor
săi, spunând: La moartea mea, îngropaţi-mă în mormântul
unde este îngropat omul lui Dumnezeu; să îmi puneţi oasele
lângă oasele lui;
32  Fiindcă  spusa  pe  care  el  a  strigat-o  prin  cuvântul
DOMNULUI  împotriva  altarului  din  Betel  şi  împotriva  tu-
turor caselor înălţimilor care sunt în cetăţile din Samaria, se
va întâmpla negreşit .
33 După acest lucru Ieroboam nu s-a întors de la calea lui cea
rea, ci a făcut din nou, din oamenii cei mai de jos, preoţi ai
înălţimilor; oricine voia, îl consacra şi el devenea unul din
preoţii înălţimilor .
34 Şi acest lucru a fost păcat casei lui Ieroboam, chiar până la
stârpire şi nimicire de pe faţa pământului .

CApitoLuL 14

ÎN timpul acela Abiia, fiul lui Ieroboam, s-a îmbolnăvit .

2 Şi Ieroboam i-a spus soţiei sale: Ridică-te, te rog, şi de-
ghizează-te, ca să nu fii cunoscută că eşti soţia lui Ieroboam;
şi mergi la Şilo; iată, acolo este profetul Ahiia, care mi-a spus
că voi fi împărat peste acest popor .
3  Şi  ia  cu  tine  zece  pâini  şi  turte  şi  un  urcior  cu  miere  şi
mergi la el: el îţi va spune ce i se va întâmpla copilului .
4 Şi soţia lui Ieroboam a făcut astfel şi s-a ridicat şi a mers la
Şilo şi a venit la casa lui Ahiia . Dar Ahiia nu putea să vadă;
pentru că ochii lui se întunecaseră din cauza bătrâneţii .
5 Şi DOMNUL i-a spus lui Ahiia: Iată, soţia lui Ieroboam vine

să te întrebe un lucru pentru fiul ei; pentru că este bolnav; şi
astfel şi astfel să îi vorbeşti; pentru că atunci când va intra, se
va preface a fi altă femeie .
6  Şi  s-a  întâmplat,  când  Ahiia  a  auzit  sunetul  picioarelor
ei, pe când intra pe uşă, că el i-a spus: Intră, tu soţie a lui
Ieroboam; de ce te prefaci a fi alta? Pentru că eu sunt trimis
la tine cu veşti grele .
7  ¶  Du-te,  spune  lui  Ieroboam:  Astfel  spune  DOMNUL
Dumnezeul lui Israel: Deşi te-am înălţat din mijlocul popo-
rului şi te-am făcut prinţ peste poporul meu, Israel,
8 Şi am rupt împărăţia de la casa lui David şi ţi-am dat-o ţie,
totuşi nu ai fost ca servitorul meu David, care a păzit porun-
cile mele şi care m-a urmat cu toată inima sa, pentru a face
numai ceea ce era drept în ochii mei;
9 Ci ai făcut rău mai mult decât toţi câţi au fost înaintea ta;
fiindcă ai mers şi ţi-ai făcut alţi dumnezei şi chipuri turnate,
pentru a mă provoca la mânie şi m-ai aruncat în spatele tău;
10 De aceea, iată, voi aduce răul asupra casei lui Ieroboam şi
voi stârpi de la Ieroboam, pe cel care se pişă la perete şi pe
cel închis şi pe cel rămas în Israel, şi voi îndepărta rămăşiţa
casei lui Ieroboam, precum omul îndepărtează balega, până
când se duce toată .
11 Pe cel ce moare din Ieroboam în cetate, câinii îl vor mân-
ca; şi pe cel care moare în câmp îl vor mânca păsările ceru-
lui; pentru că DOMNUL a vorbit aceasta .
12 Ridică-te de aceea, mergi acasă; şi când picioarele tale vor
intra în cetate, copilul va muri .
13 Şi tot Israelul va jeli pentru el şi îl vor îngropa, pentru că
numai el din Ieroboam va intra în mormânt, pentru că nu-
mai în el s-a găsit ceva bun faţă de DOMNUL Dumnezeul lui
Israel, în casa lui Ieroboam .
14 Mai mult, DOMNUL îşi va ridica un împărat peste Israel,
care va stârpi casa lui Ieroboam în acea zi, dar ce spun? Chiar
acum .
15 Fiindcă DOMNUL va lovi pe Israel, precum o trestie este
scuturată în apă şi va dezrădăcina pe Israel din această ţară
bună, pe care a dat-o taţilor lor şi îi va împrăştia dincolo de
râu, deoarece şi-au făcut dumbrăvi, provocând pe DOMNUL
la mânie .
16 Şi el va preda pe Israel din cauza păcatelor lui Ieroboam,
care a păcătuit şi care a făcut pe Israel să păcătuiască .
17  Şi  soţia  lui  Ieroboam  s-a  ridicat  şi  a  plecat  şi  a  venit  la
Tirţa; şi când a ajuns la pragul uşii, copilul a murit .
18 Şi l-au îngropat; şi tot Israelul a jelit pentru el, conform
cuvântului DOMNULUI, pe care el îl vorbise prin mâna ser-
vitorului său, profetul Ahiia .
19 Şi restul faptelor lui Ieroboam, cum s-a războit şi cum a
domnit, iată, ele sunt scrise în cartea cronicilor împăraţilor
lui Israel .
20 Şi zilele cât Ieroboam a domnit au fost douăzeci şi doi de
ani; şi a adormit cu taţii săi şi Nadab, fiul său, a domnit în
locul său .
21 ¶ Şi Roboam, fiul lui Solomon, a domnit în Iuda . Roboam
era  în  vârstă  de  patruzeci  şi  unu  de  ani  când  a  început  să
domnească şi a domnit şaptesprezece ani în Ierusalim, ceta-
tea pe care DOMNUL a ales-o dintre toate triburile lui Israel,
ca  să  îşi  pună  numele  său  acolo .  Şi  numele  mamei  lui  era
Naama, o amonită .
22 Şi Iuda a făcut ce este rău în ochii DOMNULUI; şi l-au pro-
vocat la gelozie cu păcatele lor pe care le-au făcut, mai mult
decât tot ce făcuseră taţii lor .
23  Fiindcă  ei  şi-au  zidit  de  asemenea  înălţimi  şi  chipuri  şi

224

1 Imparati  16

dumbrăvi pe fiecare deal înalt şi sub fiecare copac verde .
24 Şi erau de asemenea sodomiţi în ţară, care au făcut con-
form  cu  toate  urâciunile  naţiunilor  pe  care  DOMNUL  le
alungase dinaintea copiilor lui Israel .
25  Şi  s-a  întâmplat,  în  al  cincilea  an  al  împăratului
Roboam, că Şişac, împăratul Egiptului, s-a urcat împotriva
Ierusalimului;
26 Şi a luat tezaurele casei DOMNULUI şi tezaurele casei îm-
păratului; a luat chiar tot; şi a luat toate scuturile de aur pe
care Solomon le făcuse .
27 Şi împăratul Roboam a făcut în locul lor scuturi de aramă
şi le-a încredinţat în mâinile mai marelui gărzii, care păzea
uşa casei împăratului .
28 Şi s-a întâmplat când împăratul intra în casa DOMNULUI,
că garda le purta şi le aducea înapoi în camera gărzii .
29 Şi restul faptelor lui Roboam şi tot ce a făcut, nu sunt ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Iuda?
30 Şi a fost război între Roboam şi Ieroboam, în toate zilele
lor .
31 Şi Roboam a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat cu taţii
săi în cetatea lui David . Şi numele mamei lui era Naama, o
amonită . Şi Abiiam, fiul său, a domnit în locul său .

CApitoLuL 15

ŞI în anul al optsprezecelea al împăratului Ieroboam, fiul

lui Nebat, Abiiam a domnit peste Iuda .

2 Trei ani a domnit el în Ierusalim . Şi numele mamei lui era
Maaca, fiica lui Abişalom .
3 Şi el a umblat în toate păcatele tatălui său, pe care le făcu-
se înaintea lui; şi inima lui nu a fost împăcată cu DOMNUL
Dumnezeul lui, ca inima lui David, tatăl său .
4 Totuşi, din cauza lui David DOMNUL Dumnezeul său i-a
dat o candelă în Ierusalim, pentru a înălţa pe fiul său după el
şi pentru a întemeia Ierusalimul;
5 Deoarece David făcuse ceea ce era drept în ochii DOMNULUI
şi nu se abătuse de la nici un lucru pe care i-l poruncise el în
toate zilele vieţii sale, în afară de fapta cu Urie hititul .
6  Şi  a  fost  război  între  Roboam  şi  Ieroboam  în  toate  zilele
vieţii lui .
7 Şi restul faptelor lui Abiiam şi tot ce a făcut, nu  sunt ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Iuda? Şi a fost răz-
boi între Abiiam şi Ieroboam .
8 Şi Abiiam a adormit cu taţii săi; şi l-au îngropat în cetatea
lui David; şi fiul său, Asa, a domnit în locul său .
9  ¶  Şi  în  al  douăzecilea  an  al  lui  Ieroboam,  împăratul  lui
Israel, Asa a domnit peste Iuda .
10 Şi patruzeci şi unu de ani a domnit el în Ierusalim . Şi nu-
mele mamei lui era Maaca, fiica lui Abişalom .
11 Şi Asa a făcut ceea ce era drept în ochii DOMNULUI, pre-
cum a făcut David, tatăl său .
12 Şi a alungat pe sodomiţi din ţară şi a îndepărtat toţi idolii
pe care tatăl său îi făcuse .
13 Şi de asemenea pe Maaca, mama sa, chiar pe ea a înde-
părtat-o de la a fi împărăteasă, pentru că făcuse un idol în-
tr-o dumbravă; şi Asa i-a distrus idolul şi l-a ars lângă pârâul
Chedron .
14 Dar înălţimile nu au fost îndepărtate; totuşi inima lui Asa
a fost împăcată cu DOMNUL în toate zilele sale .
15 Şi el a adus lucrurile pe care tatăl său le dedicase şi lucru-
rile pe care el însuşi le dedicase, în casa DOMNULUI: argint
şi aur şi vase .
16 Şi a fost război între Asa şi Baaşa, împăratul lui Israel, în

toate zilele lor .
17 Şi Baaşa, împăratul lui Israel, s-a urcat împotriva lui Iuda
şi a zidit Rama, ca să nu permită nimănui să iasă sau să intre
la Asa, împăratul lui Iuda .
18 Atunci Asa a luat tot argintul şi aurul care era rămas în
tezaurele casei DOMNULUI şi în tezaurele casei împăratului
şi  le-a  predat  în  mâna  servitorilor  săi  şi  împăratul  Asa  i-a
trimis la Ben-Hadad, fiul lui Tabrimon, fiul lui Hezion, îm-
păratul Siriei, care locuia în Damasc, spunând:
19  Este  alianţă  între  mine  şi  tine  şi  între  tatăl  meu  şi  tatăl
tău: iată, ţi-am trimit un dar de argint şi aur; vino şi rupe
înţelegerea ta cu Baaşa, împăratul lui Israel, ca să plece de
la mine .
20  Astfel  Ben-Hadad  a  dat  ascultare  împăratului  Asa  şi  a
trimis  pe  căpeteniile  oştirilor  sale  împotriva  cetăţilor  lui
Israel  şi  au  lovit  Iionul  şi  Danul  şi  Abel-Bet-Maaca  şi  tot
Chinerotul, împreună cu toată ţara lui Neftali .
21 Şi s-a întâmplat, când Baaşa a auzit aceasta, că s-a oprit de
la construirea Ramei şi a locuit în Tirţa .
22 Atunci împăratul Asa a făcut o proclamaţie prin tot Iuda;
nimeni nu a fost scutit; şi au îndepărtat pietrele de la Rama şi
lemnele ei, cu care Baaşa construise; şi împăratul Asa a zidit
cu ele Gheba lui Beniamin şi Miţpa .
23 Restul faptelor lui Asa şi toată puterea lui şi tot ce a făcut
şi cetăţile pe care le-a construit, nu sunt ele scrise în cartea
cronicilor împăraţilor lui Iuda? Totuşi în timpul bătrâneţii
sale a fost bolnav de picioare .
24 Şi Asa a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat cu taţii săi
în cetatea lui David, tatăl său; şi Iosafat, fiul său, a domnit în
locul său .
25  ¶  Şi  Nadab,  fiul  lui  Ieroboam,  a  început  să  domnească
peste Israel în al doilea an al lui Asa, împăratul lui Iuda, şi el
a domnit peste Israel doi ani .
26 Şi a făcut ce este rău în ochii DOMNULUI şi a umblat în
calea tatălui său şi în păcatul lui, prin care a făcut pe Israel
să păcătuiască .
27 Şi Baaşa, fiul lui Ahiia, din casa lui Isahar, a uneltit împo-
triva lui; şi Baaşa l-a lovit la Ghibeton, care aparţinea filiste-
nilor; fiindcă Nadab şi tot Israelul asediau Ghibetonul .
28 Chiar în al treilea an al lui Asa, împăratul lui Iuda, Baaşa
l-a ucis şi a domnit în locul său .
29  Şi  s-a  întâmplat,  când  a  domnit,  că  el  a  lovit  toată  casa
lui Ieroboam; nu a lăsat lui Ieroboam pe vreunul care sufla,
până când l-a nimicit, conform spusei DOMNULUI, pe care
o vorbise prin servitorul său, Ahiia şilonitul;
30 Din cauza păcatelor lui Ieroboam cu care păcătuise şi prin
care făcuse pe Israel să păcătuiască, prin provocarea cu care
îl provocase pe DOMNUL Dumnezeul lui Israel la mânie .
31 Şi restul faptelor lui Nadab şi tot ce a făcut, nu sunt ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel?
32 Şi a fost război între Asa şi Baaşa, împăratul lui Israel, în
toate zilele lor .
33 În al treilea an al lui Asa, împăratul lui Iuda, a început să
domnească Baaşa, fiul lui Ahiia, peste tot Israelul în Tirţa,
timp de douăzeci şi patru de ani .
34 Şi el a făcut ce este rău în ochii DOMNULUI şi a umblat în
calea lui Ieroboam şi în păcatul lui, prin care făcuse pe Israel
să păcătuiască .

CApitoLuL 16

ATUNCI  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  Iehu,  fiul  lui

Hanani, împotriva lui Baaşa, spunând:

225

1 Imparati  17

2 Pentru că te-am ridicat din ţărână şi te-am făcut prinţ pes-
te poporul meu Israel şi ai umblat în calea lui Ieroboam şi
ai făcut pe poporul meu Israel să păcătuiască, pentru a mă
provoca la mânie cu păcatele lor,
3 Iată, voi îndepărta posteritatea lui Baaşa şi posteritatea ca-
sei lui; şi voi face casa ta precum casa lui Ieroboam, fiul lui
Nebat .
4 Pe cel care va muri din Baaşa, în cetate, câinii îl vor mânca;
şi pe cel care moare dintre ai lui în câmp, păsările cerului îl
vor mânca .
5 Şi restul faptelor lui Baaşa şi ce a făcut şi puterea lui, nu
sunt ele scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel?
6 Astfel Baaşa a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat în Tirţa;
şi Ela, fiul său, a domnit în locul său .
7 Şi de asemenea prin mâna profetului Iehu, fiul lui Hanani,
a  venit  cuvântul  DOMNULUI  împotriva  lui  Baaşa  şi  îm-
potriva  casei  lui,  pentru  tot  răul  pe  care  l-a  făcut  în  ochii
DOMNULUI,  în  a-l  provoca  la  mânie  cu  lucrarea  mâinilor
sale, fiind ca şi casa lui Ieroboam; şi pentru că l-a ucis .
8 În anul al douăzeci şi şaselea al lui Asa, împăratul lui Iuda,
a  început  Ela,  fiul  lui  Baaşa,  să  domnească  peste  Israel  în
Tirţa, doi ani .
9  Şi  servitorul  său,  Zimri,  căpetenie  a  jumătate  din  care-
le lui, a uneltit împotriva sa în timp ce era în Tirţa bând şi
îmbătându-se în casa lui Arţa, administratorul casei sale în
Tirţa .
10 Şi Zimri a intrat şi l-a lovit şi l-a ucis, în anul al douăzeci
şi şaptelea al lui Asa, împăratul lui Iuda, şi a domnit în locul
său .
11 Şi s-a întâmplat, când a început să domnească, îndată ce a
şezut pe tronul său, că a ucis toată casa lui Baaşa; nu i-a lăsat
pe nici unul care se pişă la perete, nici dintre rudele lui, nici
dintre prietenii lui .
12 Astfel Zimri a nimicit toată casa lui Baaşa, conform cu-
vântului DOMNULUI, pe care îl vorbise împotriva lui Baaşa
prin profetul Iehu,
13 Pentru toate păcatele lui Baaşa şi păcatele lui Ela, fiul său,
prin  care  păcătuiseră  şi  prin  care  făcuseră  pe  Israel  să  pă-
cătuiască, provocând pe DOMNUL Dumnezeul lui Israel la
mânie cu deşertăciunile lor .
14 Şi restul faptelor lui Ela şi tot ce a făcut, nu sunt ele scrise
în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel?
15  ¶  În  anul  al  douăzeci  şi  şaptelea  al  lui  Asa,  împăratul
lui Iuda, a domnit Zimri şapte zile în Tirţa . Şi poporul era
aşezat  în  tabără  împotriva  Ghibetonului,  care  aparţinea
filistenilor .
16 Şi poporul care era aşezat în tabără a auzit spunându-se:
Zimri a uneltit şi de asemenea a ucis pe împărat; De aceea
tot Israelul a făcut pe Omri, căpetenia oştirii, împărat peste
Israel, în acea zi în tabără .
17 Şi Omri s-a urcat de la Ghibeton şi tot Israelul cu el şi au
asediat Tirţa .
18 Şi s-a întâmplat, când Zimri a văzut că cetatea fusese lua-
tă, că a intrat în palatul casei împăratului şi a ars casa împă-
ratului peste el cu foc şi a murit,
19 Pentru păcatele sale cu care păcătuise făcând ce este rău în
ochii DOMNULUI, pentru că umblase în calea lui Ieroboam
şi în păcatul lui pe care l-a făcut, pentru a face pe Israel să
păcătuiască .
20  Şi  restul  faptelor  lui  Zimri  şi  trădarea  lui  pe  care  a  lu-
crat-o, nu sunt ele scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui
Israel?

21 Atunci poporul lui Israel s-a despărţit în două părţi: ju-
mătate din popor l-a urmat pe Tibni, fiul lui Ghinat, pentru
a-l face împărat şi jumătate l-a urmat pe Omri .
22 Dar poporul care l-a urmat pe Omri l-a învins pe cel care
îl  urma  pe  Tibni,  fiul  lui  Ghinat;  astfel  Tibni  a  murit,  iar
Omri a domnit .
23 În anul al treizeci şi unulea al lui Asa, împăratul lui Iuda,
a început Omri să domnească peste Israel, doisprezece ani;
şase ani a domnit în Tirţa .
24 Şi a cumpărat dealul Samariei de la Şemer pentru doi ta-
lanţi de argint şi a construit pe deal şi a pus numele cetăţii pe
care o construise, după numele lui Şemer, stăpânul dealului,
Samaria .
25 Dar Omri a lucrat ce este rău în ochii DOMNULUI şi a fă-
cut mai rău decât toţi cei care au fost înaintea lui .
26  Fiindcă  a  umblat  în  toată  calea  lui  Ieroboam,  fiul  lui
Nebat, şi în păcatul lui cu care făcuse pe Israel să păcătuias-
că, pentru a provoca pe  DOMNUL Dumnezeul lui Israel la
mânie cu deşertăciunile lor .
27 Şi restul faptelor lui Omri şi tot ce a făcut şi puterea lui pe
care a arătat-o, nu sunt ele scrise în cartea cronicilor împă-
raţilor lui Israel?
28  Astfel  Omri  a  adormit  cu  taţii  săi  şi  a  fost  îngropat  în
Samaria; Şi Ahab, fiul său, a domnit în locul său .
29  ¶  Şi  în  anul  al  treizeci  şi  optulea  al  lui  Asa,  împăratul
lui Iuda, Ahab, fiul lui Omri, a început să domnească peste
Israel; şi Ahab, fiul lui Omri, a domnit peste Israel în Samaria
douăzeci şi doi de ani .
30  Şi  Ahab,  fiul  lui  Omri,  a  făcut  ce  este  rău  în  ochii
DOMNULUI  mai  mult  decât  toţi  cei  care  au  fost  înaintea
lui .
31 Şi s-a întâmplat, ca şi cum ar fi fost un lucru uşor pentru
el să umble în păcatele lui Ieroboam, fiul lui Nebat, că a luat
de soţie pe Izabela, fiica lui Etbaal, împăratul sidonienilor, şi
a mers şi i-a servit lui Baal şi i s-a închinat .
32 Şi a ridicat un altar pentru Baal în casa lui Baal, pe care o
construise în Samaria .
33 Şi Ahab a făcut o dumbravă; şi Ahab a făcut mai mult,
pentru a provoca pe DOMNUL Dumnezeul lui Israel la mâ-
nie, decât toţi împăraţii lui Israel care au fost înaintea lui .
34  În  zilele  lui  Hiel  betelitul  a  construit  Ierihonul;  i-a  pus
temelia în Abiram, întâiul său născut, şi i-a pus porţile în cel
mai tânăr fiu al său, Segub, conform cuvântului DOMNULUI,
pe care îl spusese prin Iosua, fiul lui Nun .

CApitoLuL 17

ŞI  Ilie  tişbitul,  care  era  dintre  locuitorii  Galaadului,  i-a

spus  lui  Ahab:  Precum  DOMNUL  Dumnezeul  lui  Israel
trăieşte, înaintea căruia stau în picioare, nu va fi nici rouă
nici ploaie în anii aceştia, decât conform cuvântului meu .
2 Şi cuvântul DOMNULUI a venit la el, spunând:
3 Du-te de aici şi întoarce-te spre est şi ascunde-te lângă pâ-
râul Cherit, care este înaintea Iordanului .
4 Şi se va întâmpla, că vei bea din pârâu şi am poruncit cor-
bilor să te hrănească acolo .
5 Astfel el a mers şi a făcut conform cuvântului DOMNULUI;
fiindcă a mers şi a locuit lângă pârâul Cherit, care este îna-
intea Iordanului .
6 Şi corbii i-au adus pâine şi carne dimineaţa şi pâine şi car-
ne seara; şi el a băut din pârâu .
7 Şi s-a întâmplat după un timp, că pârâul a secat, pentru că
nu fusese ploaie în ţară .

226

1 Imparati  18

8 ¶ Şi cuvântul DOMNULUI a venit la el, spunând:
9 Ridică-te, mergi la Sarepta, care aparţine de Sidon, şi lo-
cuieşte acolo; iată, am poruncit unei femei văduve de acolo
să te sprijine .
10 Astfel el s-a ridicat şi a mers la Sarepta . Şi când a venit la
poarta cetăţii, iată, femeia văduvă era acolo strângând vreas-
curi; şi el a strigat către ea şi a spus: Adu-mi, te rog, puţină
apă într-un vas, ca să beau .
11 Şi pe când ea mergea să îi aducă, el a strigat către ea şi a
spus: Adu-mi, te rog, o bucată de pâine în mâna ta .
12 Iar ea a spus: Precum DOMNUL Dumnezeul tău trăieşte,
nu am o turtă, ci o mână plină de făină într-un vas şi puţin
untdelemn într-un urcior; şi, iată, strâng două vreascuri, ca
să intru şi să o pregătesc pentru mine şi pentru fiul meu, ca
să o mâncăm şi să murim .
13 Şi Ilie i-a spus: Nu te teme; mergi şi fă precum ai spus; dar
fă-mi din ea întâi mie o mică turtă şi adu-mi-o; şi după aceea
fă pentru tine şi pentru fiul tău .
14  Pentru  că  astfel  spune  DOMNUL  Dumnezeul  lui  Israel:
Vasul făinii nu se va mistui, nici urciorul de untdelemn nu
se va sfârşi, până în ziua în care DOMNUL va trimite ploaie
pe pământ .
15 Şi ea a mers şi a făcut conform spusei lui Ilie; şi ea şi el şi
casa ei au mâncat multe zile .
16 Şi vasul făinii nu s-a terminat, nici urciorul de untdelemn
nu  s-a  sfârşit,  conform  cuvântului  DOMNULUI,  pe  care  îl
spusese prin Ilie .
17 ¶ Şi s-a întâmplat după aceste lucruri, că fiul femeii, stă-
pâna casei, s-a îmbolnăvit; şi boala lui a fost grea, încât nu a
mai rămas suflare în el .
18 Şi ea i-a spus lui Ilie: Ce am eu a face cu tine, o tu, om al lui
Dumnezeu? Ai venit la mine ca să aduci în amintire păcatul
meu şi să ucizi pe fiul meu?
19 Şi el i-a spus: Dă-mi pe fiul tău . Şi el l-a luat de la sânul
ei şi l-a dus în camera de sus, unde locuia el, şi l-a culcat pe
propriul lui pat .
20 Şi a strigat către DOMNUL şi a spus: DOAMNE Dumnezeul
meu, ai adus răul şi peste văduva la care locuiesc temporar,
ucigând pe fiul ei?
21  Şi  s-a  întins  peste  copil  de  trei  ori  şi  a  strigat  către
DOMNUL şi a spus: DOAMNE Dumnezeul meu, te rog, să
se întoarcă sufletul acestui copil în el .
22 Şi DOMNUL a auzit vocea lui Ilie; şi sufletul copilului s-a
întors înapoi în el şi el a trăit .
23 Şi Ilie a luat copilul şi l-a adus din cameră în casă şi l-a dat
mamei sale; şi Ilie a spus: Vezi, fiul tău trăieşte .
24 Şi femeia i-a spus lui Ilie: Acum prin aceasta cunosc că
eşti un om al lui Dumnezeu şi cuvântul DOMNULUI în gura
ta este adevăr .

CApitoLuL 18

ŞI s-a întâmplat, că după multe zile, cuvântul DOMNULUI

a venit la Ilie în anul al treilea, spunând: Du-te, arată-te

lui Ahab; şi voi trimite ploaie pe pământ .
2 Şi Ilie a mers să se arate lui Ahab . Şi era o foamete aspră
în Samaria .
3 Şi Ahab l-a chemat pe Obadia, care era guvernatorul casei
sale . (Şi Obadia se temea mult de DOMNUL;
4  Fiindcă  s-a  întâmplat,  când  Izabela  a  stârpit  pe  profeţii
DOMNULUI, că Obadia a luat o sută de profeţi şi i-a ascuns
câte cincizeci într-o peşteră şi i-a hrănit cu pâine şi apă .)
5 Şi Ahab i-a spus lui Obadia: Du-te în ţară, la toate fântânile

de apă şi la toate pâraiele; poate găsim iarbă pentru a salva
caii şi catârii, ca să nu pierdem toate animalele .
6 Astfel, şi-au împărţit ţara între ei pentru a trece prin ea;
Ahab a mers pe o cale, singur, şi Obadia a mers pe altă cale,
singur .
7  Şi  pe  când  Obadia  era  pe  cale,  iată,  Ilie  l-a  întâlnit;  şi  el
l-a recunoscut şi a căzut cu faţa la pământ şi a spus: Tu eşti,
domnul meu Ilie?
8 Şi el i-a răspuns: Eu sunt; du-te, spune domnului tău: Iată,
Ilie este aici .
9 Şi el a spus: Cu ce am păcătuit eu, ca să dai pe servitorul tău
în mâna lui Ahab, ca să mă ucidă?
10 Precum DOMNUL Dumnezeul tău trăieşte, nu este naţiu-
ne sau împărăţie, la care domnul meu nu a trimis să te caute;
şi când ei spuneau: Nu este acolo; el lua un jurământ de la
împărăţie sau naţiune, că nu te-au găsit .
11 Şi acum tu spui: Du-te, spune domnului tău: Iată, Ilie este
aici .
12  Şi  se  va  întâmpla,  imediat  ce  eu  voi  pleca  de  la  tine,  că
Duhul DOMNULUI te va duce nu ştiu unde; şi astfel, când
vin şi îi spun lui Ahab şi el nu te va găsi, că mă va ucide; dar
eu, servitorul tău, mă tem de DOMNUL din tinereţea mea .
13 Nu i s-a spus domnului meu ce am făcut când Izabela a
ucis pe profeţii DOMNULUI, cum am ascuns o sută de băr-
baţi dintre profeţii DOMNULUI, câte cincizeci într-o peşteră
şi i-am hrănit cu pâine şi apă?
14 Şi acum tu spui: Du-te, spune domnului tău: Iată, Ilie este
aici; şi el mă va ucide .
15 Şi Ilie a spus: Precum DOMNUL oştirilor trăieşte, înaintea
căruia  stau  în  picioare,  în  această  zi  mă  voi  arăta  negreşit
lui .
16 Astfel Obadia a mers să îl întâlnească pe Ahab şi i-a spus;
şi Ahab a mers să îl întâlnească pe Ilie .
17 ¶ Şi s-a întâmplat, când Ahab l-a văzut pe Ilie, că Ahab i-a
spus: Eşti tu cel care tulbură pe Israel?
18 Iar el a răspuns: Nu eu am tulburat pe Israel, ci tu şi casa
tatălui tău, în aceea că aţi părăsit poruncile DOMNULUI şi
tu ai urmat Baalilor .
19 De aceea acum, trimite şi adună la mine tot Israelul pe
muntele  Carmel  şi  pe  cei  patru  sute  cincizeci  de  profeţi  ai
lui Baal şi pe cei patru sute de profeţi ai dumbrăvilor, care
mănâncă la masa Izabelei .
20 Astfel, Ahab a trimis la toţi copiii lui Israel şi a adunat
profeţii la muntele Carmel .
21 ¶ Şi Ilie a venit la tot poporul şi a spus: Până când veţi
şchiopăta  voi  între  două  opinii?  Dacă  DOMNUL  este
Dumnezeu, urmaţi-l pe el; dar dacă este Baal, atunci urmaţi-
l pe el . Şi poporul nu i-a răspuns un cuvânt .
22  Atunci  a  spus  Ilie  poporului:  Eu,  numai  eu,  am  rămas
profet  al  DOMNULUI;  dar  profeţii  lui  Baal  sunt  patru  sute
cincizeci de bărbaţi .
23 Să ni se dea de aceea doi tauri; şi ei să îşi aleagă un taur
pentru ei şi să îl taie bucăţi şi să îl pună pe lemne şi să nu
pună foc dedesubt; şi eu voi pregăti celălalt taur şi îl voi pune
pe lemne şi nu voi pune foc dedesubt;
24 Şi să chemaţi numele dumnezeilor voştri, iar eu voi che-
ma numele DOMNULUI; şi Dumnezeul care răspunde prin
foc, acela să fie Dumnezeu . Şi tot poporul a răspuns şi a zis:
Bine spus .
25 Şi Ilie a spus profeţilor lui Baal: Alegeţi-vă un taur şi pre-
gătiţi-l întâi, pentru că voi sunteţi mulţi; şi chemaţi numele
dumnezeilor voştri, dar să nu puneţi foc dedesubt .

227

1 Imparati  19

26 Şi ei au luat taurul care le-a fost dat şi l-au pregătit; şi au
chemat numele lui Baal de dimineaţă până la amiază, spu-
nând: Baale, ascultă-ne . Dar nu a fost nici o voce, nici nu a
răspuns nimeni . Şi săreau pe altarul care fusese făcut .
27 Şi s-a întâmplat la amiază, că Ilie i-a batjocorit şi a spus:
Strigaţi cu voce tare, pentru că el este dumnezeu; fie vorbeş-
te,  sau  urmăreşte  ceva,  sau  este  într-o  călătorie,  sau  poate
doarme şi trebuie trezit .
28 Şi au strigat cu voce tare şi s-au tăiat după obiceiul lor cu
săbii şi suliţe, până când sângele a ţâşnit pe ei .
29 Şi s-a întâmplat, când miezul zilei a trecut şi ei au profeţit
până la timpul oferirii sacrificiului de seară, că nu a fost nici
voce,  nici  cineva  care  să  răspundă,  nici  cineva  care  să  dea
ascultare .
30 Şi Ilie a spus către tot poporul: Apropiaţi-vă de mine . Şi tot
poporul s-a apropiat de el . Şi el a reparat altarul DOMNULUI
care era dărâmat .
31 Şi Ilie a luat douăsprezece pietre, conform numărului tri-
burilor fiilor lui Iacob, către care cuvântul DOMNULUI a ve-
nit, spunând: Israel va fi numele tău;
32 Şi cu pietrele a zidit un altar în numele DOMNULUI; şi a
făcut un şanţ în jurul altarului, atât de mare încât să conţină
două măsuri de sămânţă .
33 Şi a pus lemnele în ordine şi a tăiat taurul în bucăţi şi l-a
pus pe lemne şi a spus: Umpleţi patru vedre cu apă şi turnaţi-
o pe ofranda arsă şi pe lemne .
34 Şi a spus: Faceţi aceasta a doua oară . Şi au făcut aceasta a
doua oară . Şi el a spus: Faceţi aceasta a treia oară . Şi au făcut
aceasta a treia oară .
35 Şi apa curgea împrejurul altarului şi el a umplut de ase-
menea şanţul cu apă .
36 Şi s-a întâmplat, pe timpul ofrandei sacrificiului de seară,
că profetul Ilie s-a apropiat şi a spus: DOAMNE Dumnezeul
lui Avraam, Isaac şi al lui Israel, să se cunoască în această zi
că tu eşti Dumnezeu în Israel şi că eu sunt servitorul tău şi că
am făcut toate aceste lucruri la cuvântul tău .
37 Ascultă-mă, DOAMNE, ascultă-mă, ca acest popor să ştie
că  tu  eşti  DOMNUL  Dumnezeu  şi  că  tu  le-ai  întors  inima
înapoi .
38 Atunci focul DOMNULUI a căzut şi a mistuit ofranda arsă
şi lemnele şi pietrele şi ţărâna şi a supt apa care era în şanţ .
39 Şi când tot poporul a văzut aceasta, au căzut cu feţele la
pământ; şi au spus:  DOMNUL, el este singurul Dumnezeu;
DOMNUL, el este singurul Dumnezeu .
40 Şi Ilie le-a spus: Luaţi pe profeţii lui Baal; să nu scape nici
unul dintre ei . Şi i-au luat; şi Ilie i-a coborât la pârâul Chişon
şi i-a ucis acolo .
41 ¶ Şi Ilie i-a spus lui Ahab: Urcă-te, mănâncă şi bea, pentru
că este zgomot de ploaie mare .
42 Astfel Ahab s-a urcat să mănânce şi să bea . Şi Ilie s-a urcat
pe vârful Carmelului; şi s-a plecat la pământ şi şi-a pus faţa
între genunchi,
43 Şi a spus servitorului său: Urcă acum, priveşte spre mare .
Şi el s-a urcat şi a privit şi a spus: Nu este nimic . Iar el a spus:
Du-te din nou de şapte ori .
44 Şi s-a întâmplat a şaptea oară, că el a spus: Iată, se ridică
un nor mic din mare, ca o mână de om . Iar el a spus: Urcă-te
şi spune lui Ahab: Pregăteşte-ţi carul şi coboară, ca să nu te
oprească ploaia .
45 Şi s-a întâmplat între timp, că cerul s-a înnegrit cu nori şi
vânt şi a fost o ploaie mare . Şi Ahab s-a urcat în carul său şi
a mers la Izreel .

46 Şi mâna DOMNULUI a fost peste Ilie; şi el şi-a încins coap-
sele şi a alergat înaintea lui Ahab la intrarea în Izreel .

CApitoLuL 19

ŞI Ahab i-a istorisit Izabelei tot ce făcuse Ilie şi cum ucise-

se cu sabia pe toţi profeţii .

2 Atunci Izabela a trimis un mesager la Ilie, spunând: Astfel
să îmi facă dumnezeii şi încă mai mult, dacă nu îţi fac viaţa
ta ca viaţa unuia dintre ei, mâine pe timpul acesta .
3 Şi când el a văzut aceasta, s-a ridicat şi a mers pentru a-şi
salva viaţa şi a venit la Beerşeba, care aparţine de Iuda, şi a
lăsat pe servitorul său acolo .
4 Iar el a mers în pustiu cale de o zi şi a ajuns şi a şezut sub
un ienupăr; şi a cerut ca sufletul lui să moară şi a spus: Este
destul; acum, DOAMNE, ia-mi viaţa; pentru că nu sunt mai
bun decât taţii mei .
5 Şi s-a culcat şi pe când dormea sub un ienupăr, iată, un în-
ger l-a atins şi i-a spus: Scoală-te şi mănâncă .
6 Şi s-a uitat şi, iată, era o turtă coaptă pe cărbuni şi un ur-
cior cu apă la capul său . Şi a mâncat şi a băut şi s-a culcat
din nou .
7 Şi îngerul DOMNULUI a venit din nou, a doua oară, şi l-a
atins şi a spus: Scoală-te  şi  mănâncă; deoarece călătoria ta
este prea mare pentru tine .
8 Şi s-a sculat şi a mâncat şi a băut şi a mers în puterea mân-
cării aceleia patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi până la
Horeb, muntele lui Dumnezeu .
9 ¶ Şi a intrat acolo într-o peşteră şi a rămas toată noaptea
acolo; şi, iată, cuvântul DOMNULUI a venit la el şi i-a spus:
Ce faci tu aici, Ilie?
10  Şi  el  a  spus:  Am  fost  foarte  gelos  pentru  DOMNUL
Dumnezeul oştirilor; deoarece copiii lui Israel au părăsit le-
gământul tău, au dărâmat altarele tale şi au ucis cu sabia pe
profeţii tăi; şi eu, numai eu, am rămas; şi ei mă caută să îmi
ia viaţa .
11  Iar  el  a  spus:  Ieşi  şi  stai  în  picioare  pe  munte  înaintea
DOMNULUI . Şi, iată,  DOMNUL a trecut şi un vânt mare şi
puternic  a  despicat  munţii  şi  a  sfărâmat  în  bucăţi  stâncile
înaintea DOMNULUI, dar DOMNUL nu era în vânt; şi după
vânt, un cutremur, dar DOMNUL nu era în cutremur .
12 Şi după cutremur, un foc, dar DOMNUL nu era în foc; şi
după foc o voce blândă, şoptită .
13 Şi s-a întâmplat când Ilie a auzit aceasta, că şi-a înfăşurat
faţa în mantaua sa şi a ieşit şi a stat în picioare la intrarea
peşterii . Şi, iată, a ajuns la el o voce care a spus: Ce faci tu
aici, Ilie?
14  Iar  el  a  spus:  Am  fost  foarte  gelos  pentru  DOMNUL
Dumnezeul oştirilor, deoarece copiii lui Israel au părăsit le-
gământul tău, au dărâmat altarele tale şi au ucis cu sabia pe
profeţii tăi; şi eu, numai eu, am rămas; şi ei mă caută să îmi
ia viaţa .
15 Iar DOMNUL i-a zis: Du-te, întoarce-te pe calea ta către
pustiul Damascului; şi când ajungi, să ungi pe Hazael să fie
împărat peste Siria;
16 Şi pe Iehu, fiul lui Nimşi, să îl ungi să fie împărat peste
Israel; şi pe Elisei, fiul lui Şafat, din Abel-Mehola, să îl ungi
să fie profet în locul tău .
17 Şi se va întâmpla, că pe cel care scapă de sabia lui Hazael
îl va ucide Iehu; şi pe cel care scapă de sabia lui Iehu îl va
ucide Elisei .
18 Totuşi, mi-am lăsat şapte mii în Israel, toţi genunchii ce
nu  s-au  plecat  înaintea  lui  Baal  şi  fiecare  gură  care  nu  l-a

228

1 Imparati  20

sărutat .
19 ¶ Astfel, el s-a depărtat de acolo şi l-a găsit pe Elisei, fiul
lui Şafat, care ara cu douăsprezece juguri de boi înaintea lui
şi  el  cu  al  doisprezecelea;  şi  Ilie  a  trecut  pe  lângă  el  şi  şi-a
aruncat mantaua peste el .
20 Şi el a lăsat boii şi a alergat după Ilie şi a spus: Lasă-mă, te
rog, să sărut pe tatăl meu şi pe mama mea şi apoi te voi urma .
Iar el i-a spus: Du-te, întoarce-te: fiindcă ce ţi-am făcut?
21 Şi el s-a întors de la el şi a luat o pereche de boi şi i-a în-
junghiat şi a fiert carnea lor cu uneltele boilor şi a dat popo-
rului şi ei au mâncat . Apoi s-a ridicat şi a mers după Ilie şi
i-a servit .

CApitoLuL 20

ŞI  Ben-Hadad, împăratul Siriei, şi-a adunat  toată oştirea

lui; şi erau treizeci şi doi de împăraţi cu el, şi cai şi care; şi

s-a urcat şi a asediat Samaria şi s-a războit împotriva ei .
2 Şi a trimis mesageri la Ahab, împăratul lui Israel, în cetate,
şi i-a spus: Astfel spune Ben-Hadad:
3 Argintul tău şi aurul tău sunt ale mele; soţiile tale de ase-
menea şi copiii tăi cei mai plăcuţi sunt ai mei .
4  Şi  împăratul  lui  Israel  a  răspuns  şi  a  zis:  Domnul  meu,
împărate, conform spusei tale, eu, şi tot ceea ce am, sunt al
tău .
5  Şi  mesagerii  s-au  întors  şi  au  zis:  Astfel  vorbeşte  Ben-
Hadad, spunând: Deşi am trimis la tine, spunând: Să îmi dai
argintul tău şi aurul tău şi soţiile tale şi copiii tăi;
6 Totuşi voi trimite pe servitorii mei la tine mâine, cam în
acest timp, şi ei vor cerceta casa ta şi casele servitorilor tăi;
şi va fi astfel: că orice este plăcut în ochii tăi, ei vor pune în
mâna lor şi vor lua .
7 Atunci împăratul lui Israel a chemat pe toţi bătrânii ţării
şi a spus: Cunoaşteţi, vă rog, şi vedeţi cum acest om caută
ticăloşie; pentru că a trimis la mine după soţiile mele şi după
copiii mei şi după argintul meu şi după aurul meu şi nu l-am
refuzat .
8 Şi toţi bătrânii şi tot poporul i-au zis: Să nu îi dai ascultare,
nici să nu consimţi .
9  De  aceea  el  a  spus  mesagerilor  lui  Ben-Hadad:  Spuneţi
domnului meu, împăratul: Pentru tot ce ai trimis la servito-
rul tău la început voi face; dar acest lucru nu pot să îl fac . Şi
mesagerii au plecat şi i-au adus din nou cuvânt .
10  Şi  Ben-Hadad  a  trimis  la  el  şi  a  spus:  Astfel  să  îmi  facă
dumnezeii şi încă mai mult, dacă ţărâna Samariei va fi sufi-
cientă să umple mâna întregului popor care mă urmează .
11 Şi împăratul lui Israel a răspuns şi a zis: Spuneţi-i: Să nu se
fălească cel care îşi încinge armura ca cel care şi-o dă jos .
12 ¶ Şi s-a întâmplat, când Ben-Hadad a auzit acest mesaj,
pe când el bea, el şi împăraţii lui în corturi, că a spus servi-
torilor săi: Desfăşuraţi-vă de bătălie . Şi ei s-au desfăşurat de
bătălie împotriva cetăţii .
13  Şi,  iată,  a  venit  un  profet  la  Ahab,  împăratul  lui  Israel,
spunând: Astfel spune DOMNUL: Ai văzut tu toată această
mare mulţime? Iată, o voi da în mâna ta în această zi; şi tu vei
cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
14  Şi  Ahab  a  spus:  Prin  cine?  Iar  el  a  spus:  Astfel  spune
DOMNUL: Prin tinerii prinţilor provinciilor . Apoi el a spus:
Cine va începe bătălia? Iar el a răspuns: Tu .
15 Atunci el a numărat pe tinerii prinţilor provinciilor, şi ei
au fost două sute treizeci şi doi; şi, după ei a numărat tot po-
porul, pe toţi copiii lui Israel, şapte mii .
16 Şi au ieşit la amiază . Dar Ben-Hadad bea şi se îmbăta în

corturi, el şi împăraţii, cei treizeci şi doi de împăraţi, care îl
ajutau .
17 Şi tinerii prinţilor provinciilor au ieşit cei dintâi; şi Ben-
Hadad a trimis şi i-au spus, zicând: Au ieşit nişte bărbaţi din
Samaria .
18  Şi  el  a  spus:  Dacă  au  ieşit  pentru  pace,  prindeţi-i  vii;  şi
dacă au ieşit pentru război, prindeţi-i vii .
19  Astfel,  aceşti  tineri  ai  prinţilor  provinciilor  au  ieşit  din
cetate, ei şi armata care îi urma .
20 Şi au ucis, fiecare pe omul lui; şi sirienii au fugit; şi Israel
i-a urmărit; şi Ben-Hadad, împăratul Siriei, a scăpat pe un
cal cu călăreţii .
21 Şi împăratul lui Israel a ieşit şi a lovit caii şi carele şi a ucis
pe sirieni cu un mare măcel .
22 ¶ Şi profetul a venit la împăratul lui Israel şi i-a spus: Du-
te, întăreşte-te şi însemnează şi vezi ce faci; pentru că la în-
toarcerea anului împăratul Siriei se va urca împotriva ta .
23 Şi servitorii împăratului Siriei i-au spus: Dumnezeii lor
sunt dumnezei ai dealurilor; de aceea au fost mai tari decât
noi; dar să luptăm împotriva lor în câmpie şi cu siguranţă
noi vom fi mai tari decât ei .
24  Şi  fă  acest  lucru:  Scoate  pe  împăraţi,  pe  fiecare  om  din
locul său, şi pune căpetenii în locul lor;
25 Şi numără-ţi o armată, ca armata pe care ai pierdut-o, cal
pentru  cal  şi  car  pentru  car;  şi  vom  lupta  împotriva  lor  în
câmpie şi cu siguranţă noi vom fi mai tari decât ei . Şi el a dat
ascultare vocii lor şi a făcut astfel .
26  Şi  s-a  întâmplat,  la  întoarcerea  anului,  că  Ben-Hadad  a
numărat pe sirieni şi s-a urcat la Afec, pentru a lupta împo-
triva lui Israel .
27 Şi copiii lui Israel au fost număraţi şi erau toţi prezenţi şi
au mers împotriva lor; şi copiii lui Israel şi-au înălţat cortu-
rile în faţa lor ca două turme mici de iezi, dar sirienii um-
pleau ţara .
28 Şi a venit un om al lui Dumnezeu şi a vorbit împăratului
lui Israel şi a spus: Astfel spune DOMNUL: Pentru că sirienii
au  zis:  DOMNUL  este  Dumnezeu  al  dealurilor  dar  nu  este
Dumnezeu al văilor, de aceea voi da toată această mare mul-
ţime în mâna ta şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
29 Şi şi-au înălţat corturile unii în faţa altora şapte zile . Şi
astfel a fost, că în ziua a şaptea bătălia a început; şi copiii lui
Israel au ucis dintre sirieni o sută de mii de pedeştri într-o
singură zi .
30 Dar restul au fugit la Afec în cetate; şi acolo un zid a căzut
peste douăzeci şi şapte de mii dintre bărbaţii care erau ră-
maşi . Şi Ben-Hadad a fugit şi a intrat în cetate într-o camera
dinăuntru .
31 ¶ Şi servitorii săi i-au spus: Iată acum, am auzit că împă-
raţii casei lui Israel sunt împăraţi milostivi; să ne punem, te
rog, sac peste coapse şi funii pe capete şi să ieşim înaintea
împăratului lui Israel; poate că te va lăsa cu viaţa .
32 Astfel s-au încins cu sac peste coapsele lor şi au pus funii
pe capetele lor şi au venit la împăratul lui Israel şi au spus:
Servitorul tău Ben-Hadad spune: Te rog, lasă-mă să trăiesc .
Iar el a spus: Mai este încă în viaţă? El este fratele meu .
33 Şi oamenii au căutat cu atenţie la cuvintele lui, dacă vre-
un lucru va ieşi de la el, şi au prins în grabă aceasta şi au zis:
Fratele tău, Ben-Hadad . Atunci el a spus: Mergeţi, aduceţi-l .
Atunci Ben-Hadad a ieşit la el, iar el l-a făcut să se urce în
car .
34 Şi Ben-Hadad i-a spus: Cetăţile, pe care le-a luat tatăl meu
de la tatăl tău, le voi înapoia; şi îţi vei face străzi în Damasc,

229

1 Imparati  21

precum tatăl meu a făcut în Samaria . Atunci, Ahab a spus:
Eu te voi trimite cu acest legământ . Astfel el a făcut legământ
cu el şi l-a trimis .
35 Şi un anume bărbat dintre fiii profeţilor a spus aproapelui
său în cuvântul DOMNULUI: Loveşte-mă, te rog . Şi bărbatul
refuzat să îl lovească .
36  Atunci  i-a  spus:  Pentru  că  nu  ai  ascultat  de  vocea
DOMNULUI, iată, imediat ce te vei fi depărtat de la mine, un
leu te va ucide . Şi imediat ce s-a depărtat de la el, un leu l-a
găsit şi l-a ucis .
37 Apoi a găsit un alt bărbat şi i-a spus: Loveşte-mă, te rog . Şi
bărbatul l-a lovit, astfel încât prin lovire l-a rănit .
38 Astfel, profetul a plecat şi l-a aşteptat pe împărat pe cale şi
s-a deghizat cu cenuşă pe faţa lui .
39 Şi pe când trecea împăratul, a strigat către împărat şi a
spus: Servitorul tău a ieşit în mijlocul luptei; şi, iată, un om
s-a abătut şi a adus la mine un om şi a spus: Păzeşte pe acest
om; dacă va lipsi cumva, atunci viaţa ta va fi pentru viaţa lui
sau altfel îmi vei plăti un talant de argint .
40 Şi pe când servitorul tău era ocupat încoace şi încolo, el a
dispărut . Şi împăratul lui Israel i-a spus: Aceasta îţi este ju-
decata; tu însuţi ai hotărât-o .
41 Şi el s-a grăbit şi şi-a luat cenuşa de pe faţa lui; şi împăra-
tul lui Israel l-a recunoscut că era dintre profeţi .
42 Iar el i-a spus: Astfel spune  DOMNUL: Pentru că ai dat
drumul din mâna ta unui om pe care l-am rânduit în între-
gime nimicirii, de aceea viaţa ta va merge pentru viaţa lui şi
poporul tău pentru poporul lui .
43 Şi împăratul lui Israel a mers la casa lui trist şi nemulţu-
mit şi a venit în Samaria .

CApitoLuL 21

ŞI  s-a  întâmplat  după  aceste  lucruri,  că  Nabot  izreelitul

avea  o  vie  în  Izreel,  care  era  în  Izreel,  lângă  palatul  lui

Ahab, împăratul Samariei .
2 Şi Ahab i-a vorbit lui Nabot, spunând: Dă-mi via ta, pen-
tru a o avea ca grădină de verdeţuri, pentru că aceasta este
aproape de casa mea; şi îţi voi da pentru ea o vie mai bună
decât ea; sau, dacă ţi se pare bine, îţi voi da valoarea ei în
bani .
3 Şi Nabot i-a spus lui Ahab: Departe fie de DOMNUL, ca eu
să îţi dau moştenirea taţilor mei .
4  Şi  Ahab  a  intrat  în  casa  lui  trist  şi  nemulţumit  din  cau-
za cuvântului pe care Nabot izreelitul i-l vorbise, pentru că
spusese: Nu îţi voi da moştenirea taţilor mei . Şi s-a culcat pe
patul său şi şi-a întors faţa şi a refuzat să mănânce pâine .
5 ¶ Dar Izabela, soţia lui, a venit la el şi i-a spus: De ce este
duhul tău atât de trist încât nu mănânci pâine?
6 Iar el i-a zis: Pentru că am vorbit lui Nabot izreelitul şi i-am
spus: Dă-mi via ta pentru bani; sau altfel, dacă îţi place, îţi
voi da o altă vie pentru aceasta; şi el a răspuns: Nu îţi voi da
via mea .
7 Şi Izabela, soţia sa, i-a zis: Nu guvernezi tu acum împărăţia
lui Israel? Ridică-te şi mănâncă pâine şi inima să îţi fie vese-
lă; eu îţi voi da via lui Nabot izreelitul .
8 Astfel, ea a scris scrisori în numele lui Ahab şi le-a sigilat
cu  sigiliul  său  şi  a  trimis  scrisorile  la  bătrânii  şi  la  nobilii
care erau în cetatea lui, locuind cu Nabot .
9  Şi  ea  a  scris  în  scrisori,  spunând:  Proclamaţi  un  post  şi
înălţaţi pe Nabot printre oameni;
10 Şi puneţi doi oameni, fii ai lui Belial, înaintea lui, pentru
a aduce mărturie împotriva lui, spunând: Tu ai blasfemiat pe

Dumnezeu şi pe împărat . Şi apoi scoateţi-l şi împroşcaţi-l cu
pietre încât să moară .
11 Şi oamenii cetăţii lui, bătrânii şi nobilii care erau locuito-
rii cetăţii lui, au făcut precum Izabela a trimis la ei şi precum
era scris în scrisorile pe care li le trimisese ea .
12 Ei au proclamat un post şi l-au înălţat pe Nabot printre
oameni;
13  Şi  au  intrat  doi  oameni,  copii  ai  lui  Belial,  şi  au  stat  în
picioare  înaintea  lui;  şi  oamenii  lui  Belial  au  mărturisit
împotriva  lui,  împotriva  lui  Nabot,  în  prezenţa  poporului,
spunând:  Nabot  a  blasfemiat  pe  Dumnezeu  şi  pe  împărat .
Apoi l-au scos din cetate şi l-au împroşcat cu pietre, încât el
a murit .
14  Atunci  au  trimis  la  Izabela,  spunând:  Nabot  a  fost  îm-
proşcat cu pietre şi este mort .
15 Şi s-a întâmplat, când Izabela a auzit că Nabot fusese îm-
proşcat  cu  pietre  şi  era  mort,  că  Izabela  i-a  spus  lui  Ahab:
Ridică-te, i-a în stăpânire via lui Nabot izreelitul, pe care a
refuzat să ţi-o dea pentru bani; pentru că Nabot nu mai este
în viaţă, ci este mort .
16 Şi s-a întâmplat, când Ahab a auzit că Nabot era mort, că
Ahab s-a ridicat să coboare în via lui Nabot izreelitul, pentru
a o lua în stăpânire .
17 Şi cuvântul DOMNULUI a venit la Ilie tişbitul, spunând:
18 Ridică-te, coboară pentru a-l întâlni pe Ahab, împăratul
lui Israel, care este în Samaria; iată, el este în via lui Nabot,
unde a coborât pentru a o lua în stăpânire .
19 Şi să îi vorbeşti, spunând: Astfel spune DOMNUL: Ai ucis
şi ai şi luat de asemenea în stăpânire? Şi să îi vorbeşti, spu-
nând:  Astfel  spune  DOMNUL:  În  locul  unde  câinii  au  lins
sângele  lui  Nabot  vor  linge  câinii  sângele  tău,  chiar  pe  al
tău .
20 Şi Ahab i-a spus lui Ilie: M-ai găsit, o duşmanul meu? Iar
el i-a răspuns: Te-am găsit; pentru că te-ai vândut pentru a
lucra ce este rău în ochii DOMNULUI .
21 Iată, voi aduce răul asupra ta şi voi îndepărta posteritatea
ta şi voi stârpi din Ahab pe cel care se pişă la perete şi pe cel
închis şi pe cel rămas în Israel,
22  Şi  voi  face  casa  ta  precum  casa  lui  Ieroboam,  fiul  lui
Nebat, şi precum casa lui Baaşa, fiul lui Ahiia, pentru pro-
vocarea cu care m-ai provocat la mânie şi ai făcut pe Israel
să păcătuiască .
23  Şi  despre  Izabela  de  asemenea  a  vorbit  DOMNUL,  spu-
nând: Câinii o vor mânca pe Izabela lângă zidul de la Izreel .
24 Pe cel care moare din Ahab în cetate câinii îl vor mânca;
şi pe cel care moare în câmp păsările cerului îl vor mânca .
25  Dar  nu  fusese  nimeni  asemenea  lui  Ahab,  care  să  se  fi
vândut pentru a lucra stricăciune în ochii  DOMNULUI, pe
care Izabela, soţia sa, îl stârnea .
26 Şi a lucrat cu groaznică urâciune în urmarea idolilor, con-
form cu toate lucrurile pe care le-au făcut amoriţii, pe care
DOMNUL îi alungase dinaintea copiilor lui Israel .
27 Şi s-a întâmplat, după ce Ahab a auzit aceste cuvinte, că
şi-a rupt hainele şi a pus sac pe carnea lui şi a postit şi s-a
culcat în sac şi umbla încet .
28 Şi cuvântul DOMNULUI a venit la Ilie tişbitul, spunând:
29  Vezi  cum  s-a  umilit  Ahab  înaintea  mea?  Pentru  că  s-a
umilit înaintea mea, nu voi aduce răul în zilele sale; ci în zi-
lele fiului său voi aduce răul asupra casei lui .

230

1 Imparati  22

CApitoLuL 22

ŞI Siria şi Israel au stat trei ani fără război .

2 Şi s-a întâmplat în al treilea an, că Iosafat, împăratul lui

Iuda, a coborât la împăratul lui Israel .
3 Şi împăratul lui Israel a spus servitorilor săi: Ştiţi că Ramot
în Galaad este al nostru şi noi am tăcut şi nu l-am luat din
mâna împăratului Siriei?
4 Şi i-a spus lui Iosafat: Vei merge cu mine la luptă la Ramot-
Galaad?  Şi  Iosafat  i-a  spus  împăratului  lui  Israel:  Eu  sunt
precum tu eşti, poporul meu ca poporul tău, caii mei pre-
cum caii tăi .
5 Şi Iosafat i-a spus împăratului lui Israel: Întreabă, te rog,
cuvântul DOMNULUI astăzi .
6  Atunci  împăratul  lui  Israel  a  adunat  pe  profeţi,  cam  pa-
tru sute de bărbaţi şi le-a spus: Să merg împotriva Ramot-
Galaadului la luptă, sau să îl las în pace? Iar ei au spus: Urcă-
te; fiindcă DOMNUL îl va da în mâna împăratului .
7 Şi Iosafat a spus: Nu mai este aici un profet al DOMNULUI
în afară de aceştia, ca să îl întrebăm?
8  Şi  împăratul  lui  Israel  i-a  spus  lui  Iosafat:  Este  încă  un
bărbat, Micaia, fiul lui Imla, prin care noi putem întreba pe
DOMNUL; dar îl urăsc, pentru că nu profeţeşte binele referi-
tor la mine, ci răul . Şi Iosafat a spus: Să nu spună împăratul
astfel .
9  Atunci  împăratul  lui  Israel  a  chemat  un  ofiţer  şi  a  spus:
Grăbeşte aici pe Micaia, fiul lui Imla .
10  Şi  împăratul  lui  Israel  şi  Iosafat,  împăratul  lui  Iuda,  au
şezut fiecare pe tronul său, îmbrăcaţi cu robele lor, într-un
loc gol la intrarea porţii Samariei; şi toţi profeţii profeţeau
înaintea lor .
11 Şi Zedechia, fiul lui Chenaana, îşi făcuse coarne de fier; şi
spunea: Astfel spune DOMNUL: Cu acestea vei împunge pe
sirieni până îi vei mistui .
12  Şi  toţi  profeţii  au  profeţit  astfel,  spunând:  Urcă-te  la
Ramot-Galaad şi prosperă; pentru că  DOMNUL îl va da în
mâna împăratului .
13 Şi mesagerul care mersese să îl cheme pe Micaia i-a vor-
bit, spunând: Iată acum, cuvintele profeţilor declară binele
împăratului cu o singură gură; să fie cuvântul tău, te rog, ca
şi cuvântul unuia dintre ei şi vorbeşte ceea ce este bine .
14 Şi Micaia a spus: Precum DOMNUL trăieşte: ce DOMNUL
îmi va spune, aceea voi vorbi .
15 Astfel el a venit la împărat . Şi împăratul i-a spus: Micaia,
să  mergem  împotriva  Ramot-Galaadului  la  luptă,  sau  să  îl
lăsăm în pace? Iar el i-a răspuns: Du-te şi prosperă; pentru
că DOMNUL îl va da în mâna împăratului .
16 ¶ Şi împăratul i-a spus: De câte ori să te conjur că nu îmi
vei spune decât ce este adevărat în numele DOMNULUI?
17 Iar el a spus: Am văzut tot Israelul împrăştiat pe dealuri,
ca oi care nu au păstor; şi DOMNUL a zis: Aceştia nu au stă-
pân; să se întoarcă fiecare om la casa lui în pace .
18 Şi împăratul lui Israel i-a spus lui Iosafat: Nu ţi-am zis eu
că nu profeţeşte binele referitor la mine, ci numai răul?
19 Iar el a spus: Ascultă tu de aceea cuvântul DOMNULUI:
Am văzut pe DOMNUL şezând pe tronul său şi toată oştirea
cerurilor stând în picioare la dreapta lui şi la stânga lui .
20 Şi DOMNUL a zis: Cine va convinge pe Ahab să se urce
şi să cadă la Ramot-Galaad? Şi unul spunea într-un fel şi un
altul spunea într-alt fel .
21 Şi a ieşit un duh şi a stat în picioare înaintea DOMNULUI
şi a zis: Eu îl voi convinge .
22 Şi DOMNUL i-a spus: Cum? Iar el a zis: Voi ieşi şi voi fi un

duh de minciună în gura tuturor profeţilor lui . Iar el a spus:
Să îl convingi şi învingi de asemenea; ieşi şi fă astfel .
23 De aceea acum, iată, DOMNUL a pus un duh de minciună
în gura tuturor acestor profeţi ai tăi şi DOMNUL a vorbit rău
referitor la tine .
24  Dar  Zedechia,  fiul  lui  Chenaana,  s-a  apropiat  şi  a  lovit
pe  Micaia  peste  obraz  şi  a  spus:  Pe  ce  cale  a  plecat  Duhul
DOMNULUI de la mine pentru a-ţi vorbi ţie?
25 Şi Micaia a zis: Iată, vei vedea în acea zi când vei intra în
camera dinăuntru pentru a te ascunde .
26 Şi împăratul lui Israel a spus: Ia pe Micaia şi du-l înapoi la
Amon, guvernatorul cetăţii, şi la Ioas, fiul împăratului .
27 Şi să spui: Astfel zice împăratul: Puneţi pe acesta în închi-
soare şi hrăniţi-l cu pâinea chinuirii şi cu apa chinuirii, până
mă întorc în pace .
28  Şi  Micaia  a  zis:  Dacă  te  întorci  cu  adevărat  în  pace,
DOMNUL nu a vorbit prin mine . Şi el a spus: Daţi ascultare,
popoarelor, fiecare dintre voi .
29 ¶ Astfel, împăratul lui Israel şi Iosafat, împăratul lui Iuda,
s-au urcat la Ramot-Galaad .
30 Şi împăratul lui Israel i-a spus lui Iosafat: Eu mă voi de-
ghiza şi voi intra în bătălie; dar tu îmbracă-te cu robele tale .
Şi împăratul lui Israel s-a deghizat şi a mers în bătălie .
31 Dar împăratul Siriei poruncise celor treizeci şi două de
căpetenii care conduceau carele sale, spunând: Nu vă luptaţi
nici cu cel mic nici cu cel mare, în afară numai de împăratul
lui Israel .
32  Şi  s-a  întâmplat,  când  căpeteniile  carelor  l-au  văzut  pe
Iosafat, că au spus: Negreşit acesta este împăratul lui Israel . Şi
s-au abătut pentru a lupta împotriva lui; şi Iosafat a strigat .
33 Şi s-a întâmplat, când căpeteniile carelor au priceput că
acesta  nu  era  împăratul  lui  Israel,  că  s-au  întors  de  la  a-l
urmări .
34 Şi un anumit om a tras cu arcul la întâmplare şi a lovit pe
împăratul lui Israel între încheieturile armurii; de aceea el a
spus conducătorului carului său: Întoarce-ţi mâna şi scoate-
mă din oştire; pentru că sunt rănit .
35 Şi bătălia a crescut în acea zi; şi împăratul a stat în picioa-
re în carul său împotriva sirienilor şi a murit seara; şi sângele
curgea din rană în mijlocul carului .
36 Şi pe la apusul soarelui s-a făcut o strigare prin toată oş-
tirea, spunând: Fiecare om la cetatea sa şi fiecare om la ţara
sa!
37 Astfel împăratul a murit şi a fost adus la Samaria; şi l-au
îngropat pe împărat în Samaria .
38  Şi  unul  spăla  carul  în  iazul  Samariei;  şi  câinii  au  lins
sângele  său;  şi  i-au  spălat  armura;  conform  cuvântului
DOMNULUI pe care îl spusese .
39 Şi restul faptelor lui Ahab şi tot ce a făcut, şi casa de fildeş
pe care a făcut-o, şi toate cetăţile pe care le-a construit, nu
sunt ele scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel?
40 Astfel, Ahab a adormit cu taţii săi; şi Ahazia, fiul său, a
domnit în locul său .
41 Şi Iosafat, fiul lui Asa, a început să domnească peste Iuda
în al patrulea an al lui Ahab, împăratul lui Israel .
42  ¶  Iosafat  avea  treizeci  şi  cinci  de  ani  când  a  început  să
domnească şi a domnit douăzeci şi cinci de ani în Ierusalim .
Şi numele mamei lui era Azuba, fiica lui Şilhi .
43 Şi el a umblat în toate căile lui Asa, tatăl său; şi nu s-a
abătut de la împlinirea lor, făcând ceea ce era drept în ochii
DOMNULUI; totuşi înălţimile nu au fost îndepărtate, fiind-
că poporul încă oferea şi ardea tămâie pe înălţimi .

231

1 Imparati  22

44 Şi Iosafat a făcut pace cu împăratul lui Israel .
45 Şi restul faptelor lui Iosafat şi puterea sa pe care a arătat-o
şi cum s-a războit, nu sunt ele scrise în cartea cronicilor îm-
păraţilor lui Iuda?
46 Şi rămăşiţa de sodomiţi, care rămăsese din zilele tatălui
său, Asa, a alungat-o din ţară .
47  Nu  era  atunci  un  împărat  în  Edom;  un  guvernator  era
împărat .
48 Iosafat a făcut corăbiile din Tarsis să meargă la Ofir după
aur; dar ele nu au mers; căci corăbiile s-au sfărâmat în Eţion-
Gheber .
49 Atunci i-a spus Ahazia, fiul lui Ahab, lui Iosafat: Să mear-
gă  servitorii  mei  cu  servitorii  tăi  în  corăbii .  Dar  Iosafat  a

refuzat .
50 Şi Iosafat a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat cu taţii
săi în cetatea lui David, tatăl său; şi Ioram, fiul său, a domnit
în locul său .
51 Ahazia, fiul lui Ahab, a început să domnească peste Israel
în Samaria în anul al şaptesprezecelea al lui Iosafat, împăra-
tul lui Iuda, şi a domnit doi ani peste Israel .
52 Şi el a făcut ce este rău în ochii DOMNULUI şi a umblat în
calea tatălui său şi în calea mamei sale şi în calea lui Ieroboam,
fiul lui Nebat, care făcuse pe Israel să păcătuiască;
53 Fiindcă a servit lui Baal şi i s-a închinat şi l-a provocat la
mânie pe DOMNUL Dumnezeul lui Israel, conform cu tot ce
făcuse tatăl său .

232

… 2 Imparati …

Capitolul 1

lui Israel .

ŞI după moartea lui Ahab, Moab s-a răzvrătit împotriva

2  Şi  Ahazia  a  căzut  printre  zăbrele  în  camera  lui  de  sus
care  era  în  Samaria  şi  s-a  îmbolnăvit;  şi  a  trimis  mesageri
şi le-a spus: Duceţi-vă, întrebaţi pe Baal-Zebub, dumnezeul
Ecronului, dacă mă voi reface din această boală .
3 Dar îngerul DOMNULUI i-a spus lui Ilie tişbitul: Ridică-te,
urcă-te  să  întâmpini  pe  mesagerii  împăratului  Samariei  şi
spune-le: Nu pentru că nu este Dumnezeu în Israel, mergeţi
voi să întrebaţi pe Baal-Zebub, dumnezeul Ecronului?
4 Şi acum, astfel spune DOMNUL: Nu vei coborî din acel pat
în care te-ai urcat, ci vei muri negreşit . Şi Ilie a plecat .
5 Şi când mesagerii s-au întors la el, el le-a spus: De ce v-aţi
întors acum?
6 Iar ei i-au zis: Un om s-a urcat să ne întâmpine şi ne-a spus:
Mergeţi,  întoarceţi-vă  la  împăratul  care  v-a  trimis  şi  spuneţi-i:
Astfel spune DOMNUL: Nu pentru că nu este Dumnezeu în Israel,
mergeţi voi să întrebaţi pe Baal-Zebub, dumnezeul Ecronului?
De aceea nu vei coborî din patul în care te-ai urcat, ci vei muri
negreşit .
7 Şi el le-a spus: Ce fel de om era cel care s-a urcat să vă în-
tâmpine şi v-a zis aceste cuvinte?
8 Iar ei i-au răspuns: Era un om păros şi încins cu un brâu de
piele la coapse . Iar el a zis: Este Ilie tişbitul .
9 ¶ Atunci împăratul a trimis la el o căpetenie peste cincizeci,
cu cei cincizeci ai săi . Şi acesta s-a urcat la el; şi, iată, el şedea
pe vârful unui deal . Şi el i-a spus: Tu, om al lui Dumnezeu,
împăratul a zis: Coboară .
10 Şi Ilie a răspuns şi a zis căpeteniei peste cincizeci: Dacă eu
sunt un om al lui Dumnezeu, atunci să coboare foc din cer şi
să te mistuie pe tine şi pe cei cincizeci ai tăi . Şi a coborât foc
din cer şi i-a mistuit pe el şi pe cei cincizeci ai lui .
11 Din nou el a trimis de asemenea la el pe o altă căpetenie
peste  cincizeci  cu  cei  cincizeci  ai  săi .  Şi  el  a  răspuns  şi  i-a
zis: Om al lui Dumnezeu, astfel a spus împăratul: Coboară
repede .
12  Şi  Ilie  a  răspuns  şi  i-a  zis:  Dacă  eu  sunt  un  om  al  lui
Dumnezeu, să coboare foc din cer şi să te mistuie pe tine şi
pe cei cincizeci ai tăi . Şi focul lui Dumnezeu a coborât din
cer şi i-a mistuit pe el şi pe cei cincizeci ai lui .
13 Şi el a trimis din nou o căpetenie peste a treia ceată de
cincizeci  cu  cei  cincizeci  ai  săi .  Şi  a  treia  căpetenie  peste
cincizeci s-a urcat şi a venit şi a căzut pe genunchi înaintea
lui Ilie şi l-a implorat şi i-a spus: Om al lui Dumnezeu, te rog,
să fie preţioasă înaintea ochilor tăi viaţa mea şi viaţa acestor
cincizeci de servitori ai tăi .
14 Iată, a coborât foc din cer şi a mistuit pe cele două căpete-
nii dintâi peste cincizeci cu cei cincizeci ai lor; de aceea să fie
preţioasă acum viaţa mea înaintea ochilor tăi .
15 Şi îngerul DOMNULUI i-a spus lui Ilie: Coboară cu el, nu
te teme de el . Şi el s-a ridicat şi a coborât cu el la împărat .
16 Şi el i-a zis: Astfel spune  DOMNUL: Pentru că ai trimis
mesageri  să  întrebe  pe  Baal-Zebub,  dumnezeul  Ecronului,
nu este aceasta pentru că nu este Dumnezeu în Israel pentru
a întreba din cuvântul lui? De aceea tu nu vei coborî din pa-
tul în care te-ai urcat, ci vei muri negreşit .
17 Astfel el a murit conform cuvântului DOMNULUI pe care

Ilie i-l spusese . Şi Ioram a domnit în locul lui în al doilea an
al lui Ioram, fiul lui Iosafat, împăratul lui Iuda; deoarece nu
avea fiu .
18 Şi restul faptelor lui Ahazia pe care le-a făcut, nu sunt ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel?

CApitoLuL 2

ŞI  s-a  întâmplat,  când  DOMNUL  a  voit  să  îl  ia  pe  Ilie  la

cer  într-un  vârtej  de  vânt,  că  Ilie  a  mers  cu  Elisei  de  la

Ghilgal .
2  Şi  Ilie  i-a  spus  lui  Elisei:  Rămâi  aici,  te  rog,  pentru  că
DOMNUL  m-a  trimis  la  Betel .  Şi  Elisei  i-a  zis:  Precum
DOMNUL  trăieşte  şi  precum  sufletul  tău  trăieşte,  nu  te  voi
părăsi . Astfel ei au coborât la Betel .
3 Şi fiii profeţilor care erau la Betel au ieşit la Elisei şi i-au
spus: Ştii tu că DOMNUL îl va lua pe stăpânul tău de deasu-
pra capului tău în această zi? Şi el a zis: Da, ştiu; tăceţi .
4 Şi Ilie i-a spus: Elisei, rămâi aici, te rog, pentru că DOMNUL
m-a trimis la Ierihon . Iar el a zis: Precum DOMNUL trăieşte
şi precum sufletul tău trăieşte, nu te voi părăsi . Astfel ei au
venit la Ierihon .
5 Şi fiii profeţilor care erau la Ierihon au venit la Elisei şi i-au
spus: Ştii tu că DOMNUL îl va lua pe stăpânul tău de deasu-
pra capului tău în această zi? Şi el a răspuns: Da, ştiu; tăceţi .
6  Şi  Ilie  i-a  spus:  Rămâi  aici,  te  rog,  pentru  că  DOMNUL
m-a trimis la Iordan . Iar el a zis: Precum DOMNUL trăieşte
şi precum sufletul tău trăieşte, nu te voi părăsi . Şi au mers
amândoi .
7 Şi cincizeci de bărbaţi dintre fiii profeţilor au mers şi au
stat în picioare pentru a vedea de departe; şi ei amândoi au
stat în picioare lângă Iordan .
8 Şi Ilie şi-a luat mantaua şi a înfăşurat-o şi a lovit apele şi ele
s-au despărţit într-o parte şi într-alta, astfel încât amândoi
au trecut pe pământ uscat .
9  ¶  Şi  s-a  întâmplat,  după  ce  au  trecut,  că  Ilie  i-a  spus  lui
Elisei:  Cere  ce  să  fac  pentru  tine,  înainte  de  a  fi  luat  de  la
tine . Şi Elisei a zis: Te rog, să fie o măsură dublă din duhul
tău peste mine .
10  Iar  el  a  zis:  Ai  cerut  un  lucru  greu;  totuşi,  dacă  mă  vei
vedea când voi fi luat de la tine, aşa îţi va fi; dar dacă nu, nu
va fi aşa .
11 Şi s-a întâmplat, pe când ei mergeau încă şi vorbeau, că,
iată, s-a arătat un car de foc şi cai de foc şi i-au despărţit pe
cei doi; şi Ilie s-a urcat într-un vârtej de vânt la cer .
12 Şi Elisei a văzut aceasta, şi a strigat: Tatăl meu, tatăl meu,
carul lui Israel şi călăreţii lui . Şi nu l-a mai văzut; şi şi-a apu-
cat hainele şi le-a sfâşiat în două bucăţi .
13 ¶ A ridicat de asemenea mantaua lui Ilie care căzuse de pe
el şi a mers înapoi şi a stat în picioare pe malul Iordanului;
14 Şi a luat mantaua lui Ilie care căzuse de pe el şi a lovit ape-
le şi a spus: Unde este DOMNUL Dumnezeul lui Ilie? Şi după
ce a lovit şi el apele, ele s-au despărţit într-o parte şi într-alta,
şi Elisei a trecut .
15  Şi  când  fiii  profeţilor,  care  erau  acolo  la  Ierihon  pentru
a vedea, l-au văzut, au zis: Duhul lui Ilie se odihneşte peste
Elisei . Şi au venit să îl întâmpine şi s-au plecat până la pă-
mânt înaintea lui .
16 Şi i-au spus: Iată, cu servitorii tăi sunt cincizeci de bărbaţi

233

2 Imparati  4

tineri şi viteji; să meargă ei, te rugăm, şi să îl caute pe stăpâ-
nul tău; ca nu cumva Duhul DOMNULUI să îl fi luat şi să îl
fi aruncat pe vreun munte sau în vreo vale . Şi el a spus: Nu-i
trimiteţi .
17 Şi l-au constrâns până când s-a ruşinat şi a zis: Trimiteţi .
Au  trimis  de  aceea  cincizeci  de  oameni;  şi  l-au  căutat  trei
zile, dar nu l-au găsit .
18 Şi după ce s-au întors din nou la el, (fiindcă el rămăsese la
Ierihon) el le-a zis: Nu v-am spus: Nu vă duceţi?
19 ¶ Şi oamenii cetăţii i-au zis lui Elisei: Iată, te rog, situa-
rea acestei cetăţi este plăcută, precum domnul meu vede; dar
apa este rea şi pământul sterp .
20 Şi el a spus: Aduceţi-mi un urcior nou şi puneţi sare în el .
Şi i-au adus .
21 Şi el a ieşit la izvorul apelor şi a aruncat sarea acolo şi a
spus: Astfel spune DOMNUL: Am vindecat aceste ape; nu va
mai ieşi din ele nici moarte nici pământ sterp .
22 Astfel apele au fost vindecate până în această zi, conform
cuvântului lui Elisei pe care îl vorbise .
23 Şi el s-a urcat de acolo la Betel; şi în timp ce se urca pe cale
au ieşit copilaşi din cetate şi l-au batjocorit şi i-au spus: Urcă-
te, chelule; urcă-te, chelule .
24  Şi  el  s-a  întors  şi  i-a  privit  şi  i-a  blestemat  în  numele
DOMNULUI . Şi au ieşit două ursoaice din pădure şi au sfâşi-
at patruzeci şi doi de copii dintre ei .
25 Şi a mers de acolo la muntele Carmel şi de acolo s-a întors
în Samaria .

CApitoLuL 3

ŞI Ioram, fiul lui Ahab, a început să domnească peste Israel

în Samaria în al optsprezecelea an al lui Iosafat, împăra-

tul lui Iuda, şi a domnit doisprezece ani .
2 Şi a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI; dar nu
ca tatăl său şi ca mama sa, pentru că a îndepărtat chipul lui
Baal, pe care tatăl său îl făcuse .
3  Totuşi  s-a  alipit  de  păcatele  lui  Ieroboam,  fiul  lui  Nebat,
care făcuse pe Israel să păcătuiască; nu s-a depărtat de ele .
4 Şi Meşa, împăratul Moabului, era un stăpân de oi şi a dat
împăratului lui Israel o sută de mii de miei şi o sută de mii
de berbeci, cu lână .
5  Dar  s-a  întâmplat,  după  ce  a  murit  Ahab,  că  împăratul
Moabului s-a răzvrătit împotriva împăratului lui Israel .
6 ¶ Şi împăratul Ioram a ieşit din Samaria în acelaşi timp şi
a numărat tot Israelul .
7 Şi a mers şi a trimis la Iosafat, împăratul lui Iuda, spunând:
Împăratul Moabului s-a răzvrătit împotriva mea, vei merge
cu mine împotriva Moabului la bătălie? Iar el a spus: Mă voi
urca; eu sunt precum eşti tu, poporul meu precum poporul
tău şi caii mei precum caii tăi .
8 Şi a zis: Pe ce cale să ne urcăm? Iar el a răspuns: Pe calea
pustiului Edomului .
9 Astfel împăratul lui Israel a mers împreună cu împăratul
lui Iuda şi împăratul Edomului; şi au făcut un ocol de şapte
zile de călătorie; şi nu era apă pentru oştire şi pentru vitele
care îi urmau .
10  Şi  împăratul  lui  Israel  a  spus:  Vai,  pentru  că  DOMNUL
a chemat pe aceşti trei împăraţi împreună, pentru a-i da în
mâna Moabului!
11 Dar Iosafat a spus: Nu este aici un profet al DOMNULUI,
ca să întrebăm pe DOMNUL prin el? Şi unul dintre servitorii
împăratului lui Israel a răspuns şi a zis: Aici este Elisei, fiul
lui Şafat, care turna apă pe mâinile lui Ilie .

12 Şi Iosafat a spus: Cuvântul DOMNULUI este cu el . Astfel,
împăratul lui Israel şi Iosafat şi împăratul Edomului au co-
borât la el .
13 Şi Elisei i-a spus împăratului lui Israel: Ce am eu a face cu
tine? Du-te la profeţii tatălui tău şi la profeţii mamei tale . Şi
împăratul lui Israel i-a zis: Nu, pentru că DOMNUL a che-
mat pe aceşti trei împăraţi împreună, pentru a-i da în mâna
Moabului .
14 Şi Elisei a zis: Precum DOMNUL oştirilor trăieşte, înaintea
căruia stau în picioare, într-adevăr, dacă nu aş lua aminte la
faţa lui Iosafat, împăratul lui Iuda, nu m-aş uita la tine, nici
nu te-aş vedea .
15  Dar  acum  aduceţi-mi  un  cântăreţ  cu  harpă .  Şi  s-a  în-
tâmplat,  în  timp  ce  cânta  cântăreţul  cu  harpă,  că  mâna
DOMNULUI a venit peste el .
16 Şi el a spus: Astfel spune DOMNUL: Faceţi în această vale
groapă lângă groapă .
17 Fiindcă astfel spune DOMNUL: Nu veţi vedea vânt, nici
nu veţi vedea ploaie; totuşi această vale va fi umplută cu apă,
ca  voi  să  beţi,  deopotrivă  voi  şi  vitele  voastre  şi  animalele
voastre .
18  Şi  acesta  este  doar  un  lucru  uşor  înaintea  ochilor
DOMNULUI,  el  va  da  de  asemenea  pe  moabiţi  în  mâna
voastră .
19 Şi veţi lovi fiecare cetate întărită şi fiecare cetate aleasă şi
veţi tăia fiecare copac bun şi veţi astupa toate fântânile de
apă şi veţi strica cu pietre fiecare bucată bună de pământ .
20 ¶ Şi s-a întâmplat dimineaţa, când darul de mâncare era
oferit că, iată, a venit apă de pe calea Edomului şi ţara s-a
umplut cu apă .
21 Şi când toţi moabiţii au auzit că împăraţii s-au urcat să
lupte  împotriva  lor,  s-au  adunat  toţi  cei  care  erau  în  stare
să  poarte  armură,  şi  mai  vârstnici,  şi  au  stat  în  picioare  la
graniţă .
22 Şi s-au sculat dis-de-dimineaţă şi soarele a strălucit pes-
te apă şi moabiţii au văzut apa  roşie ca  sângele de  cealaltă
parte;
23 Şi au spus: Acesta este sânge; împăraţii sunt nimiciţi cu
desăvârşire şi s-au lovit unul pe altul; şi acum, Moabule, la
pradă .
24 Şi, când au ajuns la tabăra lui Israel, israeliţii s-au ridicat
şi au lovit pe moabiţi, astfel încât ei au fugit dinaintea lor;
dar ei au mers înainte lovind pe moabiţi, chiar în ţara lor .
25 Şi au dărâmat cetăţile şi pe fiecare bucată bună de pământ
şi-a aruncat fiecare om piatra lui şi l-au umplut; şi au astupat
toate fântânile de apă şi au tăiat fiecare copac bun; doar în
Chir-Hareset au lăsat pietrele; totuşi aruncătorii cu praştia
l-au înconjurat şi l-au lovit .
26 Şi când împăratul Moabului a văzut că bătălia era prea
aspră pentru el, a luat cu el şapte sute de bărbaţi care scoteau
săbiile, pentru a pătrunde până la împăratul Edomului; dar
nu au putut .
27 Atunci a luat pe cel mai în vârstă fiu al său care ar fi tre-
buit să domnească în locul său şi l-a oferit ca ofrandă arsă pe
zid . Şi a fost mare indignare împotriva lui Israel; şi au plecat
de la el şi s-au întors în ţara lor .

CApitoLuL 4

ŞI  o  anumită  femeie  dintre  soţiile  fiilor  profeţilor  a  stri-

gat către Elisei, spunând: Servitorul tău, soţul meu, este
mort; şi tu ştii că servitorul tău se temea de DOMNUL; şi cre-
ditorul a venit să ia la el pe cei doi fii ai mei ca să fie robi .

234

2 Imparati  4

2 Şi Elisei i-a zis: Ce să fac pentru tine? Spune-mi, ce ai în
casă? Şi ea a zis: Roaba ta nu are nimic în casă, decât o oală
cu untdelemn .
3 Atunci el a spus: Du-te, împrumută-ţi vase de afară de la
toţi vecinii tăi, vase goale; împrumută nu puţine .
4 Şi după ce intri, să închizi uşa după tine şi după fiii tăi şi
să torni în toate vasele acelea şi să pui deoparte pe cele care
sunt pline .
5 Astfel ea a plecat de la el şi a închis uşa după ea şi după fiii
ei, care îi aduceau vasele; şi ea turna .
6 Şi s-a întâmplat, după ce vasele au fost pline, că ea a spus
fiului său: Adu-mi încă un vas . Iar el i-a zis: Nu mai este nici
un vas . Şi untdelemnul s-a oprit .
7 Atunci ea a venit şi i-a spus omului lui Dumnezeu . Iar el a
zis: Du-te, vinde untdelemnul şi plăteşte datoria şi trăieşte tu
şi copiii tăi din restul .
8 ¶ Şi s-a întâmplat într-o zi, că Elisei trecea pe la Sunem,
unde  era  o  femeie  cu  vază;  şi  ea  l-a  constrâns  să  mănânce
pâine . Şi a fost astfel, că ori de câte ori el trecea, se abătea pe
acolo să mănânce pâine .
9 Şi ea a spus soţului ei: Iată acum, eu pricep că acesta este un
om sfânt al lui Dumnezeu, care trece întotdeauna pe la noi .
10 Te rog, să îi facem o cămăruţă pe zid; şi să îi punem acolo
un pat şi o masă şi un scaun şi un sfeşnic; şi va fi, când vine
la noi, că se va abate pe acolo .
11 Şi s-a întâmplat într-o zi, că el a venit pe acolo şi s-a abătut
pe la cameră şi s-a culcat acolo .
12 Şi el i-a spus lui Ghehazi, servitorul său: Cheamă pe su-
namita aceasta . Şi după ce a chemat-o, ea a stat în picioare
înaintea lui .
13  Iar  el  i-a  zis:  Spune-i  acum  femeii:  Iată,  tu  te-ai  îngrijit
de  noi  cu  toată  această  grijă;  ce  este  de  făcut  pentru  tine?
Doreşti să se vorbească pentru tine împăratului sau căpete-
niei oştirii? Iar ea a răspuns: Eu locuiesc în mijlocul popo-
rului meu .
14 Iar el a zis: Ce este de făcut atunci pentru ea? Şi Ghehazi a
răspuns: Cu adevărat ea nu are copil şi soţul ei este bătrân .
15 Iar el a spus: Cheam-o . Şi după ce el a chemat-o, ea a stat
în picioare la uşă .
16 Şi el a zis: Cam pe timpul acesta, conform cu timpul vieţii,
tu vei îmbrăţişa un fiu . Şi ea a spus: Nu, domnul meu, tu om
al lui Dumnezeu, nu minţii pe roaba ta .
17  Şi  femeia  a  rămas  însărcinată  şi  a  născut  un  fiu  la  acel
timp pe care i-l spusese Elisei, conform cu timpul vieţii .
18 ¶ Şi  când  copilul a crescut, s-a întâmplat într-o  zi,  că  a
ieşit la tatăl său la secerători .
19 Şi el a spus tatălui său: Capul meu, capul meu . Iar el a zis
unui tânăr: Du-l la mama lui .
20 Şi după ce l-a luat şi l-a dus la mama lui, el a şezut pe ge-
nunchii ei până la amiază şi apoi a murit .
21 Şi ea s-a urcat şi l-a culcat pe patul omului lui Dumnezeu
şi a închis uşa după el şi a plecat .
22 Şi a chemat la ea pe soţul ei şi a spus: Trimite-mi, te rog,
pe  unul  dintre  tineri  şi  unul  dintre  măgari,  ca  să  alerg  la
omul lui Dumnezeu şi să mă întorc .
23 Şi el a spus: Pentru ce doreşti să te duci la el astăzi? Nu este
nici lună nouă, nici sabat . Şi ea a zis: Va fi bine .
24 Atunci a înşeuat un măgar şi a spus servitorului ei: Mână
şi mergi înainte; să nu încetineşti din călărit pentru mine,
doar dacă îţi poruncesc .
25 Astfel, ea a mers şi a ajuns la omul lui Dumnezeu la mun-
tele  Carmel .  Şi  s-a  întâmplat,  când  omul  lui  Dumnezeu  a

văzut-o  de  departe,  că  i-a  zis  lui  Ghehazi,  servitorul  său:
Iată-o pe sunamita aceea;
26 Aleargă acum, te rog, să o întâlneşti şi spune-i: Eşti bine?
Este bine soţul tău? Este bine copilul? Iar ea a răspuns: Este
bine .
27 Şi când ea a venit la omul lui Dumnezeu pe deal, l-a prins
de picioare; dar Ghehazi s-a apropiat să o împingă . Şi omul
lui Dumnezeu a spus: Las-o, pentru că sufletul ei este chinu-
it în ea; şi DOMNUL a ascuns aceasta de la mine şi nu mi-a
zis .
28 Atunci ea a spus: Am dorit eu un fiu de la domnul meu?
Nu am zis eu: Nu mă înşela?
29  Atunci  el  i-a  spus  lui  Ghehazi:  Încinge-ţi  coapsele  şi  ia
toiagul meu în mâna ta şi mergi pe calea ta; dacă întâlneşti
vreun om, să nu îl saluţi; şi dacă cineva te va saluta, să nu îi
răspunzi; şi pune toiagul meu pe faţa copilului .
30  Şi  mama  copilului  a  spus:  Precum  DOMNUL  trăieşte  şi
precum sufletul tău trăieşte, nu te voi părăsi . Şi el s-a ridicat
şi a urmat-o .
31  Şi  Ghehazi  a  trecut  înaintea  lor  şi  a  pus  toiagul  pe  faţa
copilului; dar nu a fost nici voce, nici auzire . Pentru aceea
el a mers să îl întâlnească şi i-a spus, zicând: Copilul nu s-a
trezit .
32 Şi când Elisei a intrat în casă, iată, copilul era mort şi în-
tins pe patul său .
33 Şi de aceea a intrat şi a închis uşa după ei amândoi şi s-a
rugat DOMNULUI .
34 Şi s-a urcat şi s-a culcat peste copil şi şi-a pus gura pe gura
lui şi ochii lui pe ochii lui şi mâinile lui pe mâinile lui; şi s-a
întins peste copil; şi carnea copilului s-a încălzit .
35 Atunci s-a întors şi a umblat prin casă încoace şi încolo; şi
s-a urcat şi s-a întins peste el; şi copilul a strănutat de şapte
ori şi copilul şi-a deschis ochii .
36 Şi el l-a chemat pe Ghehazi şi a spus: Cheam-o pe suna-
mita aceasta . Astfel, el a chemat-o . Şi după ce ea a venit la el,
el a zis: Ridică-ţi fiul .
37 Atunci ea a intrat şi a căzut la picioarele lui şi s-a plecat
până la pământ şi şi-a ridicat fiul şi a ieşit .
38 Şi Elisei s-a întors la Ghilgal; şi era foamete în ţară; şi fiii
profeţilor  şedeau  înaintea  lui;  şi  el  a  spus  servitorului  său:
Pune oala cea mare şi fierbe supă pentru fiii profeţilor .
39 Şi unul a ieşit la câmp să adune ierburi şi a găsit o viţă
sălbatică şi a strâns de pe ea o poală plină de curcubete săl-
batice şi a venit şi le-a tăiat în oala de supă, pentru că nu le
cunoşteau .
40 Astfel, ei au turnat oamenilor să mănânce . Şi s-a întâm-
plat, pe când mâncau din supă, că au strigat şi au spus: O tu
om  al  lui  Dumnezeu,  este  moarte  în  oală .  Şi  nu  puteau  să
mănânce din ea .
41 Dar el a spus: Atunci aduceţi făină . Şi a aruncat-o în oală
şi a zis: Turnaţi pentru popor, ca să mănânce . Şi nu era nimic
vătămător în oală .
42  Şi  a  venit  un  om  de  la  Baal-Şalişa  şi  a  adus  omului  lui
Dumnezeu pâine din cele dintâi roade, douăzeci de pâini de
orz şi spice proaspete de grâne nebătute . Şi a spus: Dă popo-
rului, să mănânce .
43 Şi servitorul său a spus: Ce, să pun aceasta înaintea a o
sută de oameni? El a zis din nou: Dă poporului, să mănânce,
fiindcă  astfel  spune  DOMNUL:  Ei  vor  mânca  şi  va  rămâne
din aceasta .
44 Astfel el a pus înaintea lor şi ei au mâncat şi au lăsat o par-
te, conform cuvântului DOMNULUI .

235

2 Imparati  6

CApitoLuL 5

ŞI Naaman, căpetenia oştirii împăratului Siriei, era un om

mare şi onorabil înaintea stăpânului său, deoarece prin
el DOMNUL dăduse eliberare Siriei; el era de asemenea un
războinic viteaz, dar era lepros .
2 Şi sirienii ieşiseră în cete şi aduseseră captivă o copilă mică
din ţara lui Israel; şi ea servea soţiei lui Naaman .
3 Şi ea a spus stăpânei sale: De ar fi voit Dumnezeu ca dom-
nul  meu  să  fie  cu  profetul  din  Samaria!  El  l-ar  vindeca  de
lepra sa .
4  Şi  unul  a  intrat  şi  a  spus  domnului  său,  zicând:  Astfel  şi
astfel a spus copila care este din ţara lui Israel .
5 Şi împăratul Siriei a zis: Du-te, mergi, şi eu voi trimite o
scrisoare împăratului lui Israel . Şi el a plecat şi a luat cu el
zece  talanţi  de  argint  şi  şase  mii  de  monede  de  aur  şi  zece
schimburi de haine .
6 Şi a adus scrisoarea împăratului lui Israel, spunând: Acum,
când această scrisoare ajunge la tine, iată, am trimis pe ser-
vitorul meu Naaman la tine, ca să îl vindeci de lepra lui .
7 Şi s-a întâmplat, după ce împăratul lui Israel a citit scrisoa-
rea, că şi-a sfâşiat hainele şi a spus: Sunt eu Dumnezeu, ca să
omor sau să înviez, că acest om trimite la mine să vindec un
om de lepra lui? De aceea luaţi aminte, vă rog, şi vedeţi cum
caută ceartă împotriva mea .
8 Şi s-a întâmplat, când Elisei, omul lui Dumnezeu, a auzit
că împăratul lui Israel şi-a sfâşiat hainele, că a trimis la îm-
părat, spunând: Pentru ce ţi-ai sfâşiat hainele? Lasă-l să vină
la mine şi va cunoaşte că este un profet în Israel .
9 ¶ Astfel Naaman a venit cu caii săi şi cu carul său şi a stat
în picioare la uşa casei lui Elisei .
10 Şi Elisei a trimis un mesager la el, spunând: Du-te şi spa-
lă-te de şapte ori în Iordan, şi carnea ta îşi va reveni şi vei fi
curat .
11 Dar Naaman s-a înfuriat şi a plecat şi a zis: Iată, eu gân-
deam:  El  va  ieşi  negreşit  la  mine  şi  va  sta  în  picioare  şi  va
chema numele DOMNULUI Dumnezeului său şi îşi va legăna
mâna asupra locului şi va vindeca pe cel lepros .
12 Nu sunt Abana şi Parpar, râurile Damascului, mai bune
decât toate apele lui Israel? Nu aş putea să mă spăl în ele şi să
fiu curat? Astfel el s-a întors şi a plecat în furie .
13 Şi servitorii lui s-au apropiat şi i-au vorbit şi au spus: Tatăl
meu, dacă profetul ţi-ar fi cerut să faci vreun lucru mare, nu
l-ai fi făcut? Cu cât mai mult atunci, când îţi spune: Spală-te
şi fii curat?
14 Atunci el a coborât şi s-a scufundat de şapte ori în Iordan,
conform spusei omului lui Dumnezeu; şi carnea lui s-a făcut
din nou precum este carnea unui copilaş, şi el a fost curat .
15 ¶ Şi s-a întors la omul lui Dumnezeu, el şi toată ceata lui,
şi a venit şi a stat în picioare înaintea lui şi a zis: Iată, acum
cunosc că nu este Dumnezeu pe tot pământul, decât în Israel;
şi acum, te rog, primeşte un dar de la servitorul tău .
16 Dar el a spus: Precum DOMNUL trăieşte înaintea căruia
stau în picioare, nu voi primi . Iar el l-a constrâns să ia; dar
Elisei a refuzat .
17 Şi Naaman a spus: Să nu se dea atunci, te rog, servitorului
tău din pământul acesta povara a doi catâri? Pentru că servi-
torul tău nu va mai oferi de acum înainte nici ofrandă arsă,
nici sacrificiu altor dumnezei, ci DOMNULUI .
18  În  acest  lucru  DOMNUL  să  ierte  pe  servitorul  tău:  că
atunci când stăpânul meu intră în casa lui Rimon să se în-
chine acolo şi se sprijină de mâna mea şi eu mă prosternez
în casa lui Rimon: când mă prosternez eu însumi în casa lui

Rimon, DOMNUL să ierte pe servitorul tău în acest lucru .
19 Iar el i-a spus: Du-te în pace . Astfel a plecat de la el o bu-
cată de cale .
20 ¶ Dar Ghehazi, servitorul lui Elisei, omul lui Dumnezeu,
a spus: Iată, stăpânul meu a cruţat pe Naaman, acest sirian,
neprimind din mâinile lui ceea ce a adus; precum DOMNUL
trăieşte, voi alerga după el şi voi lua ceva de la el .
21 Astfel Ghehazi l-a urmat pe Naaman . Şi, când Naaman
l-a văzut alergând după el, a coborât din car să îl întâlnească
şi a spus: Este totul bine?
22 Iar el a zis: Totul este bine . Stăpânul meu m-a trimis, spu-
nând: Iată, chiar acum au venit la mine din muntele Efraim,
doi tineri dintre fiii profeţilor; dă-le, te rog, un talant de ar-
gint şi două schimburi de haine .
23 Şi Naaman a spus: Binevoieşte şi ia doi talanţi . Şi l-a con-
strâns  şi  a  legat  doi  talanţi  de  argint  în  doi  saci,  cu  două
schimburi de haine şi le-a pus pe doi dintre servitorii săi; şi
ei le-au purtat înaintea lui .
24 Şi când a ajuns la turn, el le-a luat din mâna lor şi le-a pus
în casă; şi a dat drumul oamenilor şi ei au plecat .
25  Dar  el  a  intrat  şi  a  stat  în  picioare  înaintea  stăpânului
său . Şi Elisei i-a spus: De unde vii tu, Ghehazi? Iar el a zis:
Servitorul tău nu a mers nicăieri .
26 Iar el i-a spus: Nu a mers inima mea cu tine, când omul
s-a  întors  din  carul  său  să  te  întâlnească?  Este  un  timp  de
primit argint şi de primit haine, şi măslini şi vii, şi oi şi boi,
şi robi şi roabe?
27 De aceea lepra lui Naaman se va lipi de tine şi de sămânţa
ta pentru totdeauna . Iar el a ieşit lepros din prezenţa lui, alb
ca zăpada .

CApitoLuL 6

ŞI fiii profeţilor i-au spus lui Elisei: Iată acum, locul în care

locuim cu tine este prea strâmt pentru noi .

2 Să mergem, te rugăm, la Iordan şi să luăm de acolo fiecare
om câte o bârnă şi să ne facem acolo un loc unde să locuim .
Iar el a răspuns: Duceţi-vă .
3 Şi unul a spus: Binevoieşte, te rog, şi mergi cu servitorii tăi .
Iar el a răspuns: Voi merge .
4 Astfel el a mers cu ei . Şi când au venit la Iordan au tăiat
copaci .
5 Dar pe când unul dobora o bârnă, capul toporului a că-
zut în apă; şi el a strigat şi a spus: Vai, stăpâne! fiindcă era
împrumutat .
6 Şi omul lui Dumnezeu a spus: Unde a căzut? Iar el i-a ară-
tat locul . Şi el a tăiat un vreasc şi l-a aruncat acolo şi fierul
a plutit .
7 De aceea el a zis: Ia-ţi-l . Iar el şi-a întins mâna şi l-a luat .
8 ¶ Atunci împăratul Siriei s-a războit împotriva lui Israel
şi s-a sfătuit cu servitorii săi, spunând: În cutare şi în cutare
loc va fi tabăra mea .
9 Şi omul lui Dumnezeu a trimis la împăratul lui Israel, spu-
nând: Ia seama să nu treci prin acel loc, pentru că acolo au
coborât sirienii .
10 Şi împăratul lui Israel a trimis la locul despre care omul
lui Dumnezeu îi spusese şi îl avertizase şi s-a salvat acolo, nu
o dată, nici de două ori .
11  De  aceea  inima  împăratului  Siriei  era  foarte  tulburată
pentru acest lucru; şi a chemat pe servitorii săi şi le-a spus:
Nu îmi veţi arăta cine dintre noi este pentru împăratul lui
Israel?
12 Şi unul dintre servitorii lui a spus: Nimeni, domnul meu,

236

2 Imparati  7

împărate; ci Elisei profetul, care este în Israel, spune împă-
ratului lui Israel cuvintele pe care tu le vorbeşti în camera ta
de culcare .
13 ¶ Şi el a spus: Mergeţi şi spionaţi unde este el, ca să trimit
şi să îl prind . Şi i s-a spus, zicând: Iată, el este în Dotan .
14 De aceea a trimis el acolo cai şi care şi o mare oştire; şi ei
au venit noaptea şi au înconjurat cetatea .
15  Şi  când  servitorul  omului  lui  Dumnezeu  s-a  sculat  de-
vreme şi a ieşit, iată, o oştire înconjurase cetatea deopotrivă
cu cai şi cu care . Şi servitorul său i-a spus: Vai, stăpâne! Ce
vom face?
16 Şi el a răspuns: Nu te teme, pentru că cei ce sunt cu noi
sunt mai mulţi decât cei ce sunt cu ei .
17  Şi  Elisei  s-a  rugat  şi  a  spus:  Doamne,  te  rog,  deschide-i
ochii pentru a vedea . Şi DOMNUL a deschis ochii tânărului;
şi el a văzut; şi, iată, muntele era plin de cai şi de care de foc
de jur împrejurul lui Elisei .
18 Şi după ce au coborât la el, Elisei s-a rugat DOMNULUI şi
a spus: Loveşte acest popor, te rog, cu orbire . Şi el i-a lovit cu
orbire conform cuvântului lui Elisei .
19 Şi Elisei le-a spus: Nu aceasta este calea, nici cetatea nu
este aceasta; urmaţi-mă, şi vă voi duce la omul pe care îl că-
utaţi . Dar el i-a condus în Samaria .
20  Şi  s-a  întâmplat,  când  au  intrat  în  Samaria,  că  Elisei  a
zis: DOAMNE, deschide ochii acestor oameni, ca să vadă . Şi
DOMNUL  le-a  deschis  ochii  şi  ei  au  văzut;  şi,  iată,  erau  în
mijlocul Samariei .
21 Şi împăratul lui Israel i-a spus lui Elisei, când i-a văzut:
Părintele meu, să îi lovesc? Să îi lovesc?
22 Iar el a răspuns: Să nu îi loveşti, vrei să loveşti pe aceia
pe care i-ai luat captivi cu sabia ta şi cu arcul tău? Pune-le
pâine şi apă înainte, ca să mănânce şi să bea şi să meargă la
stăpânul lor .
23 Şi a pregătit un ospăţ mare pentru ei; şi după ce au mâncat
şi au băut, i-a trimis şi au mers la stăpânul lor . Astfel cetele
înarmate ale Siriei nu au mai venit în ţara lui Israel .
24 ¶ Şi s-a întâmplat după aceasta, că Ben-Hadad, împăra-
tul  Siriei,  şi-a  adunat  toată  oştirea  şi  s-a  urcat  şi  a  asediat
Samaria .
25 Şi era o mare foamete în Samaria; şi, iată, au asediat-o,
până  când  s-a  vândut  un  cap  de  măgar  pentru  optzeci  de
monede de argint, şi a patra parte a unui cab de găinaţ de
porumbel pentru cinci monede de argint .
26 Şi pe când împăratul lui Israel trecea pe zid, o femeie a
strigat la el, spunând: Ajută, domnul meu, împărate .
27 Şi el a spus: Dacă DOMNUL nu te ajută, de unde să te ajut
eu? Din hambar, sau din teasc?
28 Şi împăratul i-a zis: Ce îţi este? Şi ea a răspuns: Această
femeie mi-a spus: Dă pe fiul tău, ca să îl mâncăm astăzi şi îl
vom mânca pe fiul meu mâine .
29 Astfel noi am fiert pe fiul meu şi l-am mâncat; şi i-am zis
a doua zi: Dă pe fiul tău, ca să îl mâncăm, dar ea a ascuns pe
fiul ei .
30 Şi s-a întâmplat, când împăratul a auzit cuvintele femeii,
că  şi-a  sfâşiat  hainele;  şi  trecea  pe  zid  şi  poporul  privea  şi,
iată, el avea pânză de sac pe interior, pe carnea lui .
31 Atunci el a spus: Dumnezeu să îmi facă astfel şi încă mai
mult, dacă va rămâne pe el în această zi capul lui Elisei, fiul
lui Şafat .
32 Dar Elisei şedea în casa lui şi bătrânii şedeau cu el; şi îm-
păratul a trimis un om înaintea sa; dar înainte ca mesagerul
să vină la el, a spus bătrânilor: Vedeţi cum acest fiu de ucigaş

a trimis să îmi ia capul? Priviţi, când mesagerul vine, închi-
deţi uşa şi opriţi-l la uşa; nu este sunetul picioarelor stăpâ-
nului său înapoia lui?
33 Şi în timp ce încă vorbea cu ei, iată, mesagerul a coborât
la el; iar împăratul a spus: Iată, acest rău este de la DOMNUL;
ce să mai aştept de la DOMNUL?

CApitoLuL 7

ATUNCI Elisei a spus: Ascultaţi cuvântul  DOMNULUI .

Astfel spune DOMNUL: Mâine, pe timpul acesta, se va
vinde o măsură de floarea făinii cu un şekel şi două măsuri
de orz cu un şekel, la poarta Samariei .
2 Atunci un domn, pe mâna căruia împăratul se rezema, a
răspuns omului lui Dumnezeu şi a zis: Iată, dacă DOMNUL
ar face ferestre în cer, ar putea să se întâmple acest lucru? Iar
el a spus: Iată, tu vei vedea aceasta cu ochii tăi, dar nu vei
mânca din ea .
3 ¶ Şi erau patru oameni leproşi la intrarea porţii; şi ei au
spus unul către altul: De ce să şedem aici până vom muri?
4 Dacă vom spune: Să intrăm în cetate, atunci foametea este
în  cetate  şi  vom  muri  acolo;  şi  dacă  şedem  aici,  murim  de
asemenea .  Şi  acum  veniţi  şi  să  ne  aruncăm  în  oştirea  siri-
enilor, dacă ne lasă în viaţă, vom trăi; şi dacă ne ucid, vom
muri .
5 Şi s-au ridicat în amurg, pentru a merge la tabăra sirieni-
lor; şi au venit la marginea taberei sirienilor; iată, nu era nici
un om acolo .
6  Pentru  că  DOMNUL  făcuse  tabăra  sirienilor  să  audă  un
zgomot de care şi un zgomot de cai, zgomotul unei mari oş-
tiri; şi ei au spus unul către altul: Iată, împăratul lui Israel a
angajat împotriva noastră pe împăraţii hitiţilor şi pe împă-
raţii egiptenilor pentru a veni asupra noastră .
7 Şi s-au ridicat şi au fugit în amurg şi şi-au lăsat corturile
lor şi caii lor şi măgarii lor, tabăra precum era, şi au fugit să
îşi scape viaţa .
8 Şi când aceşti leproşi au venit la marginea taberei, au intrat
într-un cort şi au mâncat şi au băut şi au luat de acolo argint
şi aur şi haine şi au mers şi le-au ascuns; şi au venit din nou
şi au intrat într-un alt cort şi au luat de acolo, şi au mers şi au
ascuns şi pe acestea .
9 Atunci au spus unul către altul: Nu facem bine; aceasta este
o zi de veşti bune şi noi tăcem, dacă rămânem până la lumi-
na dimineţii, vreo ticăloşie va veni asupra noastră; şi acum
veniţi, să mergem şi să spunem casei împăratului .
10 Astfel ei au venit şi au strigat către portarul cetăţii; şi le-au
spus oamenilor cetăţii, zicând: Am ajuns la tabăra sirienilor
şi, iată, nu era nimeni acolo, nici voce de om, ci caii legaţi şi
măgarii legaţi şi corturile precum erau .
11 Iar el a chemat portarii; şi ei au istorisit aceasta înăuntrul
casei împăratului .
12 ¶ Şi împăratul s-a ridicat noaptea şi a spus servitorilor săi:
Vă voi arăta acum ce ne-au făcut sirienii . Ei ştiu că noi sun-
tem flămânzi; de aceea au ieşit din tabără pentru a se ascun-
de în câmp, spunând: Când ei ies din cetate, îi vom prinde
vii şi vom intra în cetate .
13 Şi unul dintre servitorii lui a răspuns şi a zis: Să ia cineva,
te  rog,  cinci  din  caii  rămaşi,  care  au  rămas  în  cetate  (iată,
ei sunt ca toată mulţimea lui Israel care a rămas în ea: iată,
spun, ei sunt ca toată mulţimea israeliţilor care este mistui-
tă); şi să îi trimitem şi să vedem .
14 Ei au luat de aceea doi cai de la care; şi împăratul a trimis
după oştirea sirienilor, spunând: Mergeţi şi vedeţi .

237

2 Imparati  9

15 Şi au mers după ei până la Iordan; şi, iată, toată calea era
plină de hainele şi vasele pe care sirienii le aruncaseră în gra-
ba lor . Şi mesagerii s-au întors şi au spus împăratului .
16 Şi poporul a ieşit şi a prădat corturile sirienilor . Astfel o
măsură de floarea făinii s-a vândut cu un şekel şi două mă-
suri de orz pentru un şekel, conform cuvântul DOMNULUI .
17 Şi împăratul a rânduit pe domnul pe mâna căruia s-a re-
zemat, să aibă sarcina porţii; şi poporul l-a călcat în picioare
la poartă şi el a murit, precum spusese omul lui Dumnezeu,
care vorbise când coborâse împăratul la el .
18 Şi s-a întâmplat precum omul lui Dumnezeu vorbise că-
tre împărat, spunând: Două măsuri de orz cu un şekel şi o
măsură de floarea făinii cu un şekel vor fi mâine pe timpul
acesta la poarta Samariei .
19 Şi acel domn răspunsese omului lui Dumnezeu şi zisese:
Şi, iată, dacă DOMNUL ar face ferestre în cer, ar putea fi acest
lucru? Şi el a spus: Iată, tu vei vedea aceasta cu ochii tăi, dar
nu vei mânca din ea .
20  Şi  astfel  i  s-a  întâmplat,  pentru  că  poporul  l-a  călcat  în
picioare la poartă şi a murit .

CApitoLuL 8

ATUNCI Elisei a vorbit femeii pe al cărui fiu îl înviase,

spunând:  Ridică-te  şi  du-te,  tu  şi  casa  ta,  şi  locuieş-
te  temporar  oriunde  poţi  să  locuieşti  temporar,  pentru  că
DOMNUL a chemat o foamete; şi aceasta va veni de aseme-
nea asupra ţării şapte ani .
2  Şi  femeia  s-a  ridicat  şi  a  făcut  după  spusa  omului  lui
Dumnezeu; şi a mers ea şi casa ei şi a locuit temporar în ţara
filistenilor şapte ani .
3 Şi s-a întâmplat, la sfârşitul celor şapte ani, că femeia s-a
întors  din  ţara  filistenilor;  şi  a  ieşit  să  strige  către  împărat
pentru casa ei şi pentru pământul ei .
4  Şi  împăratul  vorbea  cu  Ghehazi,  servitorul  omului  lui
Dumnezeu, zicând: Spune-mi, te rog, toate lucrurile mari pe
care Elisei le-a făcut .
5 Şi s-a întâmplat, pe când istorisea el împăratului cum învi-
ase un trup mort la viaţă, că, iată, femeia, pe al cărei fiu îl în-
viase, a strigat către împărat pentru casa ei şi pentru pămân-
tul ei . Şi Ghehazi a spus: Domnul meu, împărate, aceasta este
femeia şi acesta este fiul ei pe care Elisei l-a înviat .
6 Şi când împăratul a întrebat pe femeie, ea i-a istorisit . Astfel
împăratul i-a rânduit un anumit ofiţer, spunând: Întoarce-i
tot ce era al ei şi toate roadele pământului începând din ziua
în care ea a părăsit ţara, chiar până acum .
7  ¶  Şi  Elisei  a  venit  la  Damasc;  şi  Ben-Hadad,  împăratul
Siriei, era bolnav; şi i s-a spus, zicând: Omul lui Dumnezeu
a venit aici .
8 Şi împăratul i-a spus lui Hazael: Ia un dar în mâna ta şi
du-te,  întâlneşte-l  pe  omul  lui  Dumnezeu  şi  întreabă-l
pe  DOMNUL  prin  el,  zicând:  Mă  voi  însănătoşi  de  această
boală?
9 Astfel Hazael a mers să îl întâlnească şi a luat un dar în
mâna sa din orice lucru bun al Damascului, o încărcătură de
patruzeci de cămile; şi a venit şi a stat în picioare înaintea lui
şi a spus: Fiul tău, Ben-Hadad, împăratul Siriei, m-a trimis la
tine, spunând: Mă voi însănătoşi de această boală?
10 Şi Elisei i-a spus: Du-te, spune-i: Cu adevărat te vei însă-
nătoşi; totuşi DOMNUL mi-a arătat că el va muri negreşit .
11 Şi şi-a îndreptat faţa ţintă spre el, până s-a ruşinat; şi omul
lui Dumnezeu a plâns .
12 Şi Hazael a zis: De ce plânge domnul meu? Iar el a răspuns:

Pentru că ştiu răul pe care îl vei face copiilor lui Israel: în-
tăriturilor lor le vei pune foc şi pe tinerii lor îi vei ucide cu
sabia şi vei zdrobi pe copiii lor şi vei spinteca pe femeile lor
însărcinate .
13 Şi Hazael a zis: Dar ce, este servitorul tău un câine, ca să
facă  acest  lucru  mare?  Şi  Elisei  a  răspuns:  DOMNUL  mi-a
arătat că vei fi împărat peste Siria .
14 Şi el a plecat de la Elisei şi a venit la stăpânul său, care i-a
zis: Ce ţi-a spus Elisei? Iar el a răspuns: Mi-a zis că te vei în-
sănătoşi cu siguranţă .
15 Şi s-a întâmplat a doua zi, că a luat o pânză groasă şi a în-
muiat-o în apă şi a întins-o peste faţa lui şi a murit; şi Hazael
a domnit în locul său .
16 ¶ Şi în al cincilea an al lui Ioram, fiul lui Ahab, împăratul
lui Israel, Iosafat fiind atunci împărat peste Iuda, Ioram, fiul
lui Iosafat, împăratul lui Iuda, a început să domnească .
17 El era în vârstă de treizeci şi doi de ani când a început să
domnească; şi a domnit opt ani la Ierusalim .
18 Şi el a umblat în calea împăraţilor lui Israel, precum făcu-
se casa lui Ahab, pentru că fiica lui Ahab era soţia lui; şi el a
făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI .
19 Totuşi DOMNUL nu a dorit să nimicească pe Iuda, dato-
rită lui David, servitorul său, precum îi promisese că îi va da
întotdeauna o lumină, lui şi copiilor lui .
20 În zilele lui, Edomul s-a răzvrătit de sub mâna lui Iuda şi
şi-au pus un împărat peste ei .
21 Astfel Ioram a trecut la Ţair şi toate carele au mers cu el;
şi s-a ridicat noaptea şi i-a lovit pe edomiţii care îl înconjura-
seră şi pe căpeteniile carelor; şi oamenii au fugit la corturile
lor .
22 Totuşi Edomul s-a răzvrătit de sub mâna lui Iuda până în
ziua aceasta . Atunci Libna s-a răzvrătit în acelaşi timp .
23  Şi  restul  faptelor  lui  Ioram  şi  tot  ce  a  făcut,  nu  sunt  ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Iuda?
24 Şi Ioram a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat cu taţii
săi în cetatea lui David; şi Ahazia, fiul, său a domnit în locul
său .
25 ¶ În al doisprezecelea an al lui Ioram, fiul lui Ahab, îm-
păratul  lui  Israel,  a  început  să  domnească  Ahazia,  fiul  lui
Ioram, împăratul lui Iuda .
26 Ahazia era în vârstă de douăzeci şi doi de ani când a înce-
put să domnească; şi a domnit un an la Ierusalim . Şi numele
mamei lui era Atalia, fiica lui Omri, împăratul lui Israel .
27 Şi el a umblat în calea casei lui Ahab şi a făcut ce este rău
înaintea ochilor DOMNULUI, precum făcuse casa lui Ahab,
pentru că el era ginerele casei lui Ahab .
28 Şi el a mers cu Ioram, fiul lui Ahab, la războiul împotriva
lui Hazael, împăratul Siriei, în Ramot-Galaad; şi sirienii l-au
rănit pe Ioram .
29 Şi împăratul Ioram s-a întors să se vindece în Izreel, de
rănile pe care i le făcuseră sirienii la Rama, când luptase îm-
potriva lui Hazael, împăratul Siriei . Şi Ahazia, fiul lui Ioram,
împăratul  lui  Iuda,  a  coborât  să  îl  vadă  pe  Ioram,  fiul  lui
Ahab, în Izreel, pentru că era bolnav .

CApitoLuL 9

ŞI profetul Elisei a chemat pe unul dintre copiii profeţilor

şi  i-a  spus:  Încinge-ţi  coapsele  şi  ia  acest  vas  cu  untde-

lemn în mâna ta şi du-te în Ramot-Galaad;
2 Şi când ajungi acolo, uită-te acolo după Iehu, fiul lui Iosafat,
fiul lui Nimşi, şi intră şi fă-l să se ridice din mijlocul fraţilor
săi şi du-l în camera dinăuntru .

238

2 Imparati  10

3  Atunci  ia  vasul  cu  untdelemn  şi  toarnă-l  pe  capul  său  şi
zice: Astfel spune DOMNUL: Te-am uns împărat peste Israel .
Apoi deschide uşa şi fugi şi nu întârzia .
4 Astfel tânărul, profetul tânăr, a mers la Ramot-Galaad .
5  Şi  după  ce  a  intrat,  iată,  căpeteniile  oştirii  erau  aşezate,
iar  el  a  spus:  Am  un  cuvânt  către  tine,  căpetenie .  Şi  Iehu
a  zis:  Către  care  dintre  noi  toţi?  Iar  el  a  spus:  Către  tine,
căpetenie .
6 Iar el s-a ridicat şi a intrat în casă, şi el a turnat untdelem-
nul pe capul lui şi i-a zis: Astfel spune DOMNUL Dumnezeul
lui  Israel:  Te-am  uns  împărat  peste  poporul  DOMNULUI,
peste Israel .
7 Şi tu vei lovi casa lui Ahab, stăpânul tău, pentru a răzbuna
sângele servitorilor mei, profeţii, şi sângele tuturor servito-
rilor DOMNULUI din mâna Izabelei .
8  Pentru  că  toată  casa  lui  Ahab  va  pieri;  şi  voi  stârpi  din
Ahab  pe  cel  care  se  pişă  la  perete  şi  pe  cel  închis  şi  pe  cel
rămas în Israel;
9 Şi voi face casa lui Ahab precum casa lui Ieroboam, fiul lui
Nebat, şi precum casa lui Baaşa, fiul lui Ahiia .
10 Şi câinii o vor mânca pe Izabela în moştenirea lui Izreel şi
nu va fi nimeni să o îngroape . Şi el a deschis uşa şi a fugit .
11 ¶ Atunci Iehu a ieşit la servitorii domnului său; şi unul i-a
spus: Este totul bine? Pentru ce a venit acest nebun la tine? Şi
el le-a zis: Cunoaşteţi pe om şi vorbirea lui .
12 Iar ei au zis: Minciună, spune-ne acum . Iar el a zis: Astfel
şi astfel mi-a vorbit, spunând: Astfel zice DOMNUL: Te-am
uns împărat peste Israel .
13Atunci s-au grăbit şi şi-au luat fiecare haina sa şi le-au pus
sub el la capătul de sus al treptelor, şi au sunat din trâmbiţe,
spunând: Iehu este împărat .
14 Astfel Iehu, fiul lui Iosafat, fiul lui Nimşi, a uneltit împo-
triva  lui  Ioram .  (Şi  Ioram  păzea  Ramot-Galaadul,  el  şi  tot
Israelul, din cauza lui Hazael, împăratul Siriei .
15 Dar împăratul Ioram s-a întors să se vindece în Izreel de
rănile  pe  care  i  le  făcuseră  sirienii,  când  se  lupta  împotri-
va lui Hazael, împăratul Siriei .) Şi Iehu a zis: Dacă este voia
voastră, să nu lăsaţi pe nimeni să iasă sau să scape din cetate
pentru a merge să spună aceasta în Izreel .
16 ¶ Astfel Iehu s-a urcat în car şi a mers la Izreel, pentru că
Ioram zăcea acolo . Şi Ahazia, împăratul lui Iuda, coborâse
să îl vadă pe Ioram .
17 Şi acolo stătea în picioare un paznic pe turnul din Izreel
şi a văzut ceata lui Iehu pe când venea şi a spus: Văd o ceată .
Şi Ioram a zis: Ia un călăreţ şi trimite-l să îi întâmpine şi să
spună: Este pace?
18 Astfel, a mers unul călare să îl întâmpine şi a zis: Astfel
spune împăratul: Este pace? Şi Iehu a zis: Ce ai tu a face cu pa-
cea? treci înapoia mea . Şi paznicul a spus, zicând: Mesagerul
a mers la ei, dar nu se întoarce .
19 Atunci a trimis pe un al doilea călare, care a venit la ei şi a
zis: Astfel spune împăratul: Este pace? Şi Iehu a răspuns: Ce
ai tu a face cu pacea? treci înapoia mea .
20 Şi paznicul a spus, zicând: El a mers la ei şi nu se întoarce;
şi mânatul este ca mânatul lui Iehu, fiul lui Nimşi, pentru că
mână furios .
21 Şi Ioram a spus: Pregătiţi . Şi carul său a fost pregătit . Şi
Ioram, împăratul lui Israel, şi Ahazia, împăratul lui Iuda, au
ieşit fiecare în carul său şi au mers să întâmpine pe Iehu şi
l-au întâlnit la câmpul lui Nabot izreelitul .
22  Şi  s-a  întâmplat,  după  ce  Ioram  l-a  văzut  pe  Iehu,  că  a
zis: Este pace, Iehu? Iar el a răspuns: Ce pace, atât timp cât

curviile  mamei  tale  Izabela  şi  vrăjitoriile  ei  sunt  atât  de
multe?
23 Şi Ioram şi-a întors mâinile şi a fugit şi i-a spus lui Ahazia:
Trădare, Ahazia .
24  Şi  Iehu  a  încordat  arcul  cu  toată  tăria  lui  şi  l-a  lovit  pe
Ioram între braţe şi săgeata i-a trecut prin inimă iar el a că-
zut în carul său .
25 Atunci Iehu i-a zis lui Bidcar, căpetenia sa: Ia-l şi aruncă-l
în bucata de pământ a lui Nabot izreelitul, pentru că, adu-ţi
aminte, când noi doi mânam împreună în urma lui Ahab,
tatăl său, că DOMNUL a pus această povară asupra lui;
26 Într-adevăr, am văzut ieri sângele lui Nabot şi sângele fi-
ilor săi, spune DOMNUL; şi îţi voi răsplăti în această buca-
ta  de  pământ,  spune  DOMNUL .  Acum  de  aceea,  ridică-l  şi
aruncă-l în această bucată de pământ, conform cuvântului
DOMNULUI .
27 Dar când Ahazia, împăratul lui Iuda, a văzut aceasta, a
fugit pe calea casei din grădină . Şi Iehu l-a urmărit şi a zis:
Loviţi-l şi pe el în car . Şi l-au lovit la suişul spre Gur, care este
lângă Ibleam . Şi el a fugit la Meghido şi a murit acolo .
28 Şi servitorii săi l-au dus într-un car la Ierusalim şi l-au în-
gropat în mormântul său cu taţii săi în cetatea lui David .
29 Şi în al unsprezecelea an al lui Ioram, fiul lui Ahab, Ahazia
a început să domnească peste Iuda .
30 ¶ Şi după ce Iehu a venit în Izreel, Izabela a auzit de aceas-
ta;  şi  şi-a  vopsit  faţa  şi  şi-a  împodobit  capul  şi  s-a  uitat  pe
fereastră .
31 Şi pe când Iehu intra pe poartă, ea a spus: A avut Zimri
pace, cel care l-a ucis pe stăpânul său?
32 Şi el şi-a ridicat faţa spre fereastră şi a zis: Cine este de par-
tea mea? Cine? Şi s-au uitat la el doi sau trei fameni .
33 Şi el a spus: Aruncaţi-o jos . Astfel, ei au aruncat-o jos; şi
din sângele ei a fost stropit pe zid şi pe cai; şi el a călcat-o în
picioare .
34 Şi după ce el a intrat, a mâncat şi a băut şi a spus: Duceţi-
vă, vedeţi acum pe această femeie blestemată şi îngropaţi-o,
pentru că este fiică de împărat .
35 Şi au mers să o îngroape; dar nu au mai găsit din ea decât
craniul şi labele picioarelor şi palmele mâinilor ei .
36 De aceea s-au întors şi i-au spus . Iar el a zis: Acesta este
cuvântul DOMNULUI, pe care l-a vorbit prin servitorul său,
Ilie  tişbitul,  spunând:  Câinii  vor  mânca  în  moştenirea  lui
Izreel carnea Izabelei;
37 Şi trupul mort al Izabelei va fi ca balega pe faţa câmpului
în moştenirea lui Izreel; astfel încât ei nu vor putea spune:
Aceasta este Izabela .

CApitoLuL 10

ŞI Ahab avea şaptezeci de fii în Samaria . Şi Iehu a scris scri-

sori şi le-a trimis în Samaria la conducătorii din Izreel, la

bătrâni şi la cei ce crescuseră pe copiii lui Ahab, spunând:
2 Şi imediat ce această scrisoare ajunge la voi, văzând că fiii
stăpânului vostru sunt cu voi şi aveţi cu voi care şi cai şi o
cetate întărită şi arme,
3 Alegeţi pe cel mai bun şi mai potrivit dintre fiii stăpânului
vostru şi puneţi-l pe tronul tatălui său şi luptaţi pentru casa
stăpânului vostru .
4 Dar ei erau înfricoşaţi peste măsură şi au spus: Iată, doi îm-
păraţi nu au putut sta înaintea lui, cum atunci vom sta noi?
5 Şi cel care era peste casă şi cel care era peste cetate, bătrâ-
nii de asemenea şi cei care i-au crescut pe copii, au trimis la
Iehu, spunând: Noi suntem servitorii tăi şi vom face orice ne

239

2 Imparati  11

vei porunci; nu vom face pe nimeni împărat; fă ce este bine
în ochii tăi .
6 Şi el le-a scris o scrisoare a doua oară, spunând: Dacă voi
sunteţi pentru mine şi dacă veţi da ascultare vocii mele, luaţi
capetele  oamenilor,  ale  fiilor  stăpânului  vostru,  şi  veniţi  la
mine în Izreel până mâine pe timpul acesta . Şi fiii împăra-
tului,  fiind  şaptezeci  de  persoane,  erau  cu  marii  bărbaţi  ai
cetăţii care îi crescuseră .
7 Şi s-a întâmplat, după ce scrisoarea a venit la ei, că au luat
pe fiii împăratului şi au ucis şaptezeci de persoane şi le-au
pus capetele în coşuri şi i le-au trimis la Izreel .
8 Şi a venit un mesager şi i-a spus, zicând: Au adus capetele
fiilor împăratului . Iar el a spus: Puneţi-le în două grămezi la
intrarea porţii până dimineaţa .
9 Şi s-a întâmplat dimineaţa, că el a ieşit şi a stat în picioa-
re şi a spus întregului popor: Voi sunteţi drepţi; iată, eu am
uneltit împotriva stăpânului meu şi l-am ucis; dar cine i-a
ucis pe toţi aceştia?
10 Să ştiţi acum că nu va cădea la pământ nimic din cuvân-
tul DOMNULUI, pe care DOMNUL l-a vorbit referitor la casa
lui Ahab, pentru că DOMNUL a făcut ceea ce a vorbit prin
servitorul său Ilie .
11 Astfel Iehu a ucis pe toţi câţi rămăseseră din casa lui Ahab
în Izreel şi pe toţi marii bărbaţi ai lui şi pe rudele lui şi pe
preoţii lui, până când nu i-a lăsat nici o rămăşiţă .
12 Şi el s-a ridicat şi a plecat şi a venit la Samaria . Şi pe drum,
la tunzătoarea oilor,
13 Iehu s-a întâlnit cu fraţii lui Ahazia, împăratul lui Iuda, şi
a spus: Cine sunteţi voi? Iar ei au răspuns: Noi suntem fraţii
lui Ahazia; şi coborâm să salutăm pe copiii împăratului şi pe
copiii împărătesei .
14 Şi el a spus: Prindeţi-i vii . Şi i-au prins vii şi i-au ucis la
groapa  tunzătorii  oilor,  patruzeci  şi  doi  de  oameni;  nu  au
lăsat pe nici unul dintre ei .
15 ¶ Şi după ce a plecat de acolo, a găsit pe Ionadab, fiul lui
Recab, venind să îl întâlnească; şi l-a salutat şi i-a spus: Este
inima  ta  dreaptă,  precum  inima  mea  este  cu  inima  ta?  Şi
Ionadab a răspuns: Este . Dacă este, dă-mi mâna ta . Şi i-a dat
mâna; şi l-a luat la el în car .
16 Şi el a spus: Vino cu mine şi vei vedea zelul meu pentru
DOMNUL . Astfel ei l-au făcut să meargă în carul său .
17  Şi  după  ce  a  venit  la  Samaria,  a  ucis  pe  toţi  cei  rămaşi
lui  Ahab  în  Samaria,  până  l-a  nimicit,  conform  spusei
DOMNULUI, pe care o vorbise lui Ilie .
18 Şi Iehu a adunat tot poporul şi le-a zis: Ahab a servit puţin
lui Baal; dar Iehu îi va servi mult .
19 Şi acum, chemaţi-mi pe toţi profeţii lui Baal, pe toţi ser-
vitorii lui şi pe toţi preoţii lui; să nu lipsească nimeni, pentru
că am un mare sacrificiu de făcut lui Baal; oricine va lipsi nu
va mai trăi . Dar Iehu a făcut aceasta cu viclenie, cu intenţia
să îi nimicească pe închinătorii lui Baal .
20 Şi Iehu a spus: Proclamaţi o adunare solemnă pentru Baal .
Şi ei au proclamat-o .
21 Şi Iehu a trimis în tot Israelul; şi toţi închinătorii lui Baal
au venit, astfel încât nu a rămas nici un om care să nu fi ve-
nit . Şi au intrat în casa lui Baal; şi casa lui Baal era plină de la
un capăt până la altul .
22 Şi el a spus celui care era peste veştminte: Adu veştminte
pentru toţi închinătorii lui Baal . Iar el le-a adus veştminte .
23 Şi Iehu şi Ionadab, fiul lui Recab, au intrat în casa lui Baal
şi Iehu a spus închinătorilor lui Baal: Cercetaţi şi vedeţi să
nu fie aici cu voi nici unul dintre servitorii DOMNULUI, ci

numai închinătorii lui Baal .
24 Şi după ce au intrat să ofere sacrificii şi ofrande arse, Iehu
a rânduit afară optzeci de oameni şi a spus: Cine lasă pe vre-
unul dintre oamenii pe care i-am adus în mâinile voastre să
scape, viaţa sa va fi pentru viaţa lui .
25 Şi s-a întâmplat, cum au terminat de oferit ofranda arsă,
că  Iehu  a  spus  gardei  şi  căpeteniilor:  Intraţi  şi  ucideţi-i,  să
nu iasă nimeni . Şi ei i-au lovit cu ascuţişul săbiei; şi garda şi
căpeteniile i-au aruncat afară şi au mers la cetatea casei lui
Baal .
26 Şi au scos chipurile din casa lui Baal şi le-au ars .
27 Şi au dărâmat chipul lui Baal şi au dărâmat casa lui Baal
şi au făcut-o casă de hazna până în această zi .
28 Astfel Iehu a nimicit pe Baal din Israel .
29 ¶ Totuşi Iehu nu s-a depărtat de păcatele lui Ieroboam,
fiul lui Nebat, care a făcut pe Israel să păcătuiască: de la viţeii
de aur care erau în Betel şi care erau în Dan .
30 Şi DOMNUL i-a spus lui Iehu: Pentru că ai împlinit bine
ceea ce este drept în ochii mei şi ai făcut casei lui Ahab con-
form cu tot ce era în inima mea, copiii tăi până la a patra
generaţie vor şedea pe tronul lui Israel .
31  Dar  Iehu  nu  a  fost  atent  să  umble  în  legea  DOMNULUI
Dumnezeul  lui  Israel  cu  toată  inima  sa,  fiindcă  nu  s-a  de-
părtat  de  păcatele  lui  Ieroboam,  care  a  făcut  pe  Israel  să
păcătuiască .
32 În acele zile, DOMNUL a început să scurteze din Israel; şi
Hazael i-a lovit în toate ţinuturile lui Israel;
33 De la Iordan spre est, toată ţara Galaadului, pe gadiţi şi
pe rubeniţi şi pe manasiţi, de la Aroer, care este lângă râul
Arnon, şi Galaadul şi Basanul .
34  Şi  restul  faptelor  lui  Iehu  şi  tot  ce  a  făcut  şi  toată  pute-
rea lui, nu sunt ele scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui
Israel?
35 Şi Iehu a adormit cu taţii săi şi l-au îngropat în Samaria .
Şi Ioahaz, fiul său, a domnit în locul său .
36 Şi timpul cât a domnit Iehu peste Israel în Samaria a fost
douăzeci şi opt de ani .

CApitoLuL 11

ŞI când Atalia, mama lui Ahazia, a văzut că fiul ei a murit,

s-a ridicat şi a nimicit toată sămânţa împărătească .

2 Dar Ioşeba, fiica împăratului Ioram, sora lui Ahazia, a luat
pe Ioas, fiul lui Ahazia, şi l-a furat din mijlocul fiilor ucişi ai
împăratului; şi l-au ascuns dinaintea Ataliei, pe el şi pe doica
lui în camera de culcare, astfel încât el nu a fost ucis .
3  Şi  el  a  fost  ascuns  cu  ea  în  casa  DOMNULUI  şase  ani .  Şi
Atalia a domnit peste ţară .
4 ¶ Şi, în al şaptelea an Iehoiada a trimis şi a luat pe conducă-
torii peste o sută, cu căpeteniile gărzii şi i-a adus la el în casa
DOMNULUI şi a făcut un legământ cu ei şi i-a pus să jure în
casa DOMNULUI şi le-a arătat pe fiul împăratului .
5 Şi le-a poruncit, spunând: Acesta este lucrul pe care să îl
faceţi: O treime din voi care intră în sabat să facă de gardă la
casa împărătească;
6 Şi o treime să fie la poarta Sur; şi o treime la poarta din
spatele  gărzii;  astfel  să  faceţi  de  gardă  la  casă,  pentru  apă-
rarea ei .
7 Şi cele două părţi dintre, voi toţi care ies în sabat, ei să facă
de gardă la casa DOMNULUI lângă împărat .
8 Şi să înconjuraţi pe împărat de jur împrejur, fiecare bărbat
cu armele sale în mână; şi cel care se apropie de rânduri să fie
omorât; şi voi să fiţi cu împăratul când iese şi când intră .

240

2 Imparati  13

9  Şi  căpeteniile  peste  o  sută  au  făcut  conform  cu  toate  lu-
crurile pe care preotul Iehoiada le poruncise; şi ei şi-au luat
fiecare oamenii lui care urmau să intre în sabat, cu cei care
urmau să iasă în sabat şi au venit la preotul Iehoiada .
10 Şi preotul le-a dat căpeteniilor peste o sută suliţele şi scu-
turile împăratului David, care erau în templul DOMNULUI .
11 Şi garda a stat în picioare, fiecare bărbat cu armele sale
în mână, de jur împrejurul împăratului, de la colţul drept al
templului până la colţul stâng al templului, de-a lungul alta-
rului şi al templului .
12 Şi el a scos pe fiul împăratului şi i-a pus coroana şi i-a dat
mărturia;  şi  l-au  făcut  împărat  şi  l-au  uns;  şi  au  bătut  din
palme şi au zis: Trăiască împăratul .
13 ¶ Şi când Atalia a auzit zgomotul gărzii şi al poporului, a
venit la popor în templul DOMNULUI .
14 Şi când s-a uitat, iată, împăratul stătea în picioare lângă
stâlp, precum era obiceiul, şi prinţii şi trâmbiţaşii lângă îm-
părat şi tot poporul ţării se bucura şi suna din trâmbiţe; şi
Atalia şi-a sfâşiat hainele şi a strigat: Trădare, trădare .
15 Dar preotul Iehoiada a poruncit căpeteniilor peste o sută
şi ofiţerilor oştirii şi le-a spus: Scoateţi-o din rânduri; şi pe
cel care o urmează să îl ucideţi cu sabia . Pentru că preotul
spusese: Să nu fie ucisă în casa DOMNULUI .
16 Şi au pus mâinile pe ea; şi ea a mers pe calea pe care intră
caii în casa împăratului; şi acolo a fost ucisă .
17 ¶ Şi Iehoiada a făcut un legământ între DOMNUL şi îm-
părat şi popor, că vor fi poporul DOMNULUI; de asemenea
între împărat şi popor .
18 Şi tot poporul ţării a intrat în casa lui Baal şi au dărâmat-
o; altarele lui şi chipurile lui le-au spart în bucăţi şi l-au ucis
pe  Matan,  preotul  lui  Baal,  înaintea  altarelor .  Şi  preotul  a
rânduit ofiţeri peste casa DOMNULUI .
19 Şi a luat pe conducătorii peste o sută şi pe căpetenii şi gar-
da şi tot poporul ţării; şi l-au coborât pe împărat de la casa
DOMNULUI şi au venit pe calea porţii gărzii casei împăratu-
lui . Şi el a şezut pe tronul împăraţilor .
20 Şi tot poporul ţării s-a bucurat şi cetatea era liniştită; şi
pe Atalia o uciseseră cu sabia lângă casa împăratului .
21  Ioas  era  în  vârstă  de  şapte  ani  când  a  început  să
domnească .

CApitoLuL 12

ÎN anul al şaptelea al lui Iehu, Ioas a început să domneas-

că; şi el a domnit patruzeci de ani în Ierusalim . Şi numele

mamei lui era Ţibia, din Beer-Şeba .
2 Şi Ioas a făcut ceea ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI
în toate zilele în care l-a instruit Iehoiada preotul .
3 Dar înălţimile nu au fost îndepărtate; poporul încă sacrifi-
ca şi ardea tămâie pe înălţimi .
4  ¶  Şi  Ioas  a  spus  preoţilor:  Toţi  banii  lucrurilor  dedicate
care se aduc în casa DOMNULUI, banii fiecăruia care trece
numărătoarea,  banii  pe  care  fiecare  om  îi  hotărăşte  şi  toţi
banii care sunt puşi pe inima vreunui om să îi aducă în casa
DOMNULUI,
5 Să îi ia preoţii la ei, fiecare om de la cunoscutul său; şi ei să
repare spărturile casei, oriunde vreo spărtură va fi găsită .
6 Dar a fost astfel, că în anul al douăzeci şi treilea al împăra-
tului Ioas, preoţii nu reparaseră spărturile casei .
7 Atunci împăratul Ioas a chemat pe Iehoiada preotul şi pe
ceilalţi preoţi şi le-a spus: De ce nu aţi reparat spărturile ca-
sei? De aceea, să nu mai primiţi banii de la cunoscuţii voştri,
ci să îi daţi pentru spărturile casei .

8 Şi preoţii au consimţit să nu mai primească bani de la po-
por, nici să repare spărturile casei .
9 Dar preotul Iehoiada a luat o ladă şi a făcut o gaură în ca-
pacul ei şi a pus-o lângă altar, pe partea dreaptă cum cineva
intră în casa DOMNULUI; şi preoţii care păzeau uşa puneau
în ea toţi banii care erau aduşi în casa DOMNULUI .
10  Şi  a  fost  astfel,  când  ei  au  văzut  că  erau  mulţi  bani  în
ladă, că scribul împăratului şi marele preot se urcau şi pu-
neau  în  pungi  şi  cântăreau  banii  care  erau  găsiţi  în  casa
DOMNULUI .
11 Şi dădeau banii, cântăriţi fiind, în mâinile acelora care fă-
ceau lucrarea, care aveau supravegherea casei DOMNULUI;
şi ei îi împărţeau tâmplarilor şi constructorilor care lucrau
la casa DOMNULUI,
12 Şi pietrarilor şi cioplitorilor în piatră şi pentru a cumpă-
ra  lemn  şi  piatră  cioplită,  pentru  a  repara  spărturile  casei
DOMNULUI şi pentru tot ce era pus pentru casă pentru a o
repara .
13 Totuşi, nu s-au făcut pentru casa DOMNULUI vase de ar-
gint, mucări, oale, trâmbiţe, nici vase de aur sau vase de ar-
gint din banii care erau aduşi în casa DOMNULUI;
14  Ci  îi  dădeau  lucrătorilor  şi  reparau  cu  aceştia  casa
DOMNULUI .
15 Mai mult, nu socoteau cu oamenii, în mâna cărora ei dă-
deau banii pentru a fi daţi lucrătorilor, pentru că se purtau
cu credincioşie .
16  Banii  pentru  fărădelege  şi  banii  pentru  păcat  nu  erau
aduşi în casa DOMNULUI, erau ai preoţilor .
17 ¶ Atunci Hazael, împăratul Siriei, s-a urcat şi a luptat îm-
potriva Gatului şi l-a luat; şi Hazael şi-a îndreptat faţa să se
urce împotriva Ierusalimului .
18 Şi Ioas, împăratul lui Iuda, a luat toate lucrurile sfinţite pe
care Iosafat, Ioram şi Ahazia, taţii săi, împăraţii lui Iuda, le
dedicaseră şi lucrurile pe care le sfinţise el însuşi şi tot aurul
care  se  găsea  în  tezaurele  casei  DOMNULUI  şi  în  casa  îm-
păratului şi le-a trimis lui Hazael, împăratul Siriei; iar el a
plecat de la Ierusalim .
19 Şi restul faptelor lui Ioas şi tot ce a făcut, nu sunt ele scrise
în cartea cronicilor împăraţilor lui Iuda?
20 Şi servitorii lui s-au ridicat şi au uneltit şi l-au ucis pe Ioas
în casa Milo, care coboară la Sila .
21 Fiindcă Iozacar, fiul lui Şimeat, şi Iozabad, fiul lui Şomer,
servitorii săi, l-au lovit şi el a murit; şi l-au îngropat cu taţii
săi în cetatea lui David; şi Amaţia, fiul său, a domnit în locul
său .

CApitoLuL 13

ÎN  anul  al  douăzeci  şi  treilea  al  lui  Ioas,  fiul  lui  Ahazia,

împăratul lui Iuda, Ioahaz, fiul lui Iehu, a început să dom-
nească  peste  Israel,  în  Samaria,  şi  a  domnit  şaptesprezece
ani .
2 Şi a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI şi a ur-
mat  păcatele  lui  Ieroboam,  fiul  lui  Nebat,  care  a  făcut  pe
Israel să păcătuiască; nu s-a depărtat de ele .
3 Şi mânia DOMNULUI s-a aprins împotriva lui Israel, şi el
i-a dat în mâna lui Hazael, împăratul Siriei, şi în mâna lui
Ben-Hadad, fiul lui Hazael, în toate zilele lor .
4 Şi Ioahaz a implorat pe DOMNUL şi DOMNUL i-a dat as-
cultare, pentru că a văzut oprimarea lui Israel, pentru că îm-
păratul Siriei îi oprima .
5 (Şi DOMNUL a dat lui Israel un salvator, astfel încât ei au
ieşit  de  sub  mâna  sirienilor;  şi  copiii  lui  Israel  au  locuit  în

241

2 Imparati  14

corturile lor ca înainte .
6 Totuşi, ei nu s-au depărtat de păcatele casei lui Ieroboam,
care a făcut pe Israel să păcătuiască: ci au umblat în ele; şi de
asemenea dumbrava Astarteei a rămas în Samaria .)
7 Nici nu i-a lăsat din popor lui Ioahaz decât cincizeci de că-
lăreţi şi zece care şi zece mii de pedeştri, pentru că împăratul
Siriei îi nimicise şi îi făcuse ca praful prin vânturare .
8 Şi restul faptelor lui Ioahaz şi tot ce a făcut şi puterea lui, nu
sunt ele scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel?
9 Şi Ioahaz a adormit cu taţii săi şi l-au îngropat în Samaria;
şi Ioas, fiul său, a domnit în locul său .
10 ¶ În anul al treizeci şi şaptelea al lui Ioas, împăratul lui
Iuda,  Ioas,  fiul  lui  Ioahaz,  a  început  să  domnească  peste
Israel în Samaria; şi a domnit şaisprezece ani .
11 Şi a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI; nu s-a
depărtat de toate păcatele lui Ieroboam, fiul lui Nebat, care a
făcut pe Israel să păcătuiască, ci a umblat în ele .
12 Şi restul faptelor lui Ioas şi tot ce a făcut şi puterea lui, cu
care s-a luptat împotriva lui Amaţia, împăratul lui Iuda, nu
sunt ele scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel?
13 Şi Ioas a adormit cu taţii săi şi Ieroboam a şezut pe tro-
nul său; şi Ioas a fost îngropat în Samaria cu împăraţii lui
Israel .
14  Şi  Elisei  se  îmbolnăvise  de  boala  lui  de  care  a  murit .  Şi
Ioas, împăratul lui Israel, a coborât la el şi a plâns pe faţa lui
şi a spus: O, tatăl meu, tatăl meu, carul lui Israel şi călăreţii
lui .
15 Şi Elisei i-a zis: Ia un arc şi săgeţi . Iar el a luat un arc şi
săgeţi .
16 Şi a spus împăratului lui Israel: Pune-ţi mâna pe arc . Şi el
şi-a pus mâna pe el; şi Elisei şi-a pus mâinile sale pe mâinile
împăratului .
17 Şi a spus: Deschide fereastra dinspre est . Şi el a deschis-o .
Atunci Elisei a zis: Trage . Şi el a tras . Iar el a spus: Săgeata
eliberării  DOMNULUI  şi  săgeata  eliberării  de  Siria,  fiindcă
vei lovi pe sirieni în Afec, până îi vei mistui .
18 Şi a spus: Ia săgeţile . Iar el le-a luat . Şi a zis împăratului lui
Israel: Loveşte în pământ . Şi a lovit de trei ori şi s-a oprit .
19 Şi omul lui Dumnezeu s-a înfuriat pe el şi a spus: Trebuia
să fi lovit de cinci sau de şase ori; atunci ai fi lovit Siria până
ai fi nimicit-o; dar acum vei lovi Siria doar de trei ori .
20 ¶ Şi Elisei a murit şi l-au îngropat . Şi cetele moabiţilor au
invadat ţara la începutul anului .
21 Şi s-a întâmplat, pe când ei îngropau un om că, iată, au
văzut o ceată; şi l-au aruncat pe om în mormântul lui Elisei;
şi după ce omul a coborât şi s-a atins de oasele lui Elisei, a
înviat şi a stat în picioare .
22 Dar Hazael, împăratul Siriei, a oprimat pe Israel în toate
zilele lui Ioahaz .
23 Şi DOMNUL a fost cu har către ei şi a avut milă de ei şi a
luat cunoştinţă de ei, datorită legământului său cu Avraam,
Isaac şi Iacob, şi nu a dorit să îi nimicească, nici nu i-a arun-
cat de la faţa sa până acum .
24  Astfel  Hazael,  împăratul  Siriei,  a  murit;  şi  Ben-Hadad,
fiul său, a domnit în locul lui .
25 Şi Ioas, fiul lui Ioahaz, a luat din nou din mâna lui Ben-
Hadad, fiul lui Hazael, cetăţile, pe care le luase el din mâna
lui Ioahaz, tatăl său, cu război . De trei ori l-a bătut Ioas şi a
luat înapoi cetăţile lui Israel .

CApitoLuL 14

ÎN anul al doilea al lui Ioas, fiul lui Ioahaz, împăratul lui

Israel, a domnit Amaţia, fiul lui Ioas, împăratul lui Iuda .
2 El era în vârstă de douăzeci şi cinci de ani când a început să
domnească şi a domnit douăzeci şi nouă de ani în Ierusalim .
Şi numele mamei lui era Ioadan a Ierusalimului .
3 Şi el a făcut ceea ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI,
totuşi nu ca David, tatăl său; a făcut conform cu toate lucru-
rile pe care Ioas, tatăl său, le-a făcut .
4 Totuşi înălţimile nu au fost îndepărtate, căci încă poporul
sacrifica şi ardea tămâie pe înălţimi .
5 Şi s-a întâmplat, cum s-a întărit împărăţia în mâna lui, că a
ucis pe servitorii lui care îl uciseseră pe tatăl său, împăratul .
6 Dar pe copiii ucigaşilor nu i-a ucis; conform cu ce este scris
în cartea legii lui Moise, în care DOMNUL a poruncit, spu-
nând: Taţii să nu fie daţi la moarte pentru copii, nici copiii
să nu fie daţi la moarte pentru taţi; ci fiecare om să fie dat la
moarte pentru propriul său păcat .
7 El a lovit zece mii din Edom în valea sării, şi a luat Sela cu
război şi i-a pus numele Iocteel până în această zi .
8 ¶ Atunci Amaţia a trimis mesageri la Ioas, fiul lui Ioahaz,
fiul lui Iehu, împăratul lui Israel, spunând: Vino să ne pri-
vim unul pe altul în faţă .
9 Şi Ioas, împăratul lui Israel, a trimis la Amaţia, împăratul
lui Iuda, spunând: Spinul care este în Liban a trimis la ce-
drul care era în Liban, spunând: Dă pe fiica ta de soţie fiului
meu; şi a trecut o fiară sălbatică, ce este în Liban, şi a călcat
în picioare spinul .
10 În adevăr, tu ai lovit pe Edom şi inima ta te-a înălţat; fă-
leşte-te cu aceasta şi rămâi acasă, fiindcă de ce să te amesteci
spre vătămarea ta, ca să cazi, tu, şi Iuda cu tine?
11 Dar Amaţia a refuzat să asculte . De aceea, Ioas, împăra-
tul  lui  Israel,  s-a  urcat;  şi  el  şi  Amaţia,  împăratul  lui  Iuda,
s-au privit unul pe altul în faţă la Bet-Şemeş, care aparţine
de Iuda .
12 Şi Iuda a fost pus la ce este mai rău înaintea lui Israel şi au
fugit fiecare om la corturile lor .
13 Şi Ioas, împăratul lui Israel, l-a luat pe Amaţia, împăratul
lui Iuda, fiul lui Ioas, fiul lui Ahazia, la Bet-Şemeş şi a venit
la Ierusalim şi a dărâmat zidul Ierusalimului de la poarta lui
Efraim până la poarta colţului, patru sute de coţi .
14 Şi a luat tot aurul şi argintul şi toate vasele care s-au găsit
în casa DOMNULUI şi în tezaurele casei împăratului şi osta-
teci şi s-a întors în Samaria .
15 ¶ Şi restul faptelor lui Ioas pe care le-a făcut şi puterea lui
şi cum s-a luptat cu Amaţia, împăratul lui Iuda, nu sunt ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel?
16 Şi Ioas a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat în Samaria
cu împăraţii lui Israel; şi Ieroboam, fiul său, a domnit în lo-
cul său .
17 Şi Amaţia, fiul lui Ioas, împăratul lui Iuda, a trăit după
moartea lui Ioas, fiul lui Ioahaz, împăratul lui Israel, cinci-
sprezece ani .
18 Şi restul faptelor lui Amaţia, nu sunt ele scrise în cartea
cronicilor împăraţilor lui Iuda?
19 Şi ei au uneltit împotriva lui în Ierusalim; şi el a fugit la
Lachis; dar ei au trimis după el la Lachis şi l-au ucis acolo .
20 Şi l-au adus pe cai; şi a fost îngropat la Ierusalim cu taţii
săi în cetatea lui David .
21 Şi tot poporul lui Iuda l-a luat pe Azaria, care era în vâr-
stă de şaisprezece ani şi l-a făcut împărat în locul tatălui său,
Amaţia .

242

2 Imparati  15

22 El a zidit Elatul şi l-a înapoiat lui Iuda, după ce împăratul
a adormit cu taţii săi .
23 ¶ În anul al cincisprezecelea al lui Amaţia, fiul lui Ioas,
împăratul  lui  Iuda,  Ieroboam,  fiul  lui  Ioas,  împăratul  lui
Israel, a început să domnească în Samaria; şi a domnit pa-
truzeci şi unu de ani .
24 Şi el a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI; nu
s-a  depărtat  de  toate  păcatele  lui  Ieroboam,  fiul  lui  Nebat,
care a făcut pe Israel să păcătuiască .
25 El a înapoiat ţinutul lui Israel de la intrarea Hamatului
până  la  marea  câmpiei,  conform  cuvântului  DOMNULUI
Dumnezeul lui Israel, pe care îl vorbise prin mâna servitorul
său Iona, fiul lui Amitai, profetul, care era din Gat-Hefer .
26  Pentru  că  DOMNUL  a  văzut  nenorocirea  lui  Israel,  că
aceasta era foarte amară, căci nu era nimeni închis, nici ră-
mas, nici vreun ajutor pentru Israel .
27 Şi DOMNUL nu spusese că va şterge numele lui Israel de
sub cer; ci i-a salvat prin mâna lui Ieroboam, fiul lui Ioas .
28  Şi  restul  faptelor  lui  Ieroboam  şi  tot  ce  a  făcut  şi  pute-
rea  lui,  cum  s-a  războit  şi  cum  a  luat  înapoi  Damascul  şi
Hamatul, care aparţineau lui Iuda, pentru Israel, nu sunt ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel?
29 Şi Ieroboam a adormit cu taţii săi, cu împăraţii lui Israel;
şi Zaharia, fiul său, a domnit în locul lui .

CApitoLuL 15

ÎN anul al douăzeci şi şaptelea al lui Ieroboam, împăratul

lui Israel, a început Azaria, fiul lui Amaţia, împăratul lui

Iuda, să domnească .
2 El era în vârstă de şaisprezece ani când a început să dom-
nească  şi  a  domnit  cincizeci  şi  doi  de  ani  în  Ierusalim .  Şi
numele mamei lui era Iecolia a Ierusalimului .
3 Şi el a făcut ceea ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI,
conform cu tot ceea ce tatăl său, Amaţia, făcuse;
4 În afară de aceea că înălţimile nu au fost îndepărtate; po-
porul încă sacrifica şi ardea tămâie pe înălţimi .
5  Şi  DOMNUL  a  lovit  pe  împărat,  astfel  încât  a  fost  lepros
până  în  ziua  morţii  lui  şi  a  locuit  într-o  casă  separată .  Şi
Iotam,  fiul  împăratului,  era  peste  casă,  judecând  poporul
ţării .
6 Şi restul faptelor lui Azaria şi tot ce a făcut, nu sunt ele scri-
se în cartea cronicilor împăraţilor lui Iuda?
7 Astfel, Azaria a adormit cu taţii săi; şi l-au îngropat cu taţii
săi în cetatea lui David; şi Iotam, fiul său, a domnit în locul
său .
8 ¶ În anul al treizeci şi optulea al lui Azaria, împăratul lui
Iuda,  a  domnit  Zaharia,  fiul  lui  Ieroboam,  peste  Israel,  în
Samaria, şase luni .
9 Şi a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI, precum
făcuseră taţii lui; el nu s-a depărtat de păcatele lui Ieroboam,
fiul lui Nebat, care a făcut pe Israel să păcătuiască .
10 Şi Şalum, fiul lui Iabeş, a uneltit împotriva lui şi l-a lovit în
faţa poporului şi l-a ucis şi a domnit în locul său .
11 Şi restul faptelor lui Zaharia, iată, ele sunt scrise în cartea
cronicilor împăraţilor lui Israel .
12 Acesta a fost cuvântul DOMNULUI pe care l-a vorbit lui
Iehu, spunând: Fiii tăi vor şedea pe tronul lui Israel până la a
patra generaţie . Şi astfel s-a întâmplat .
13 Şalum, fiul lui Iabeş, a început să domnească în anul al
treizeci şi nouălea al lui Ozia, împăratul lui Iuda; şi a domnit
o lună întreagă în Samaria .
14  Fiindcă  Menahem,  fiul  lui  Gadi,  s-a  urcat  de  la  Tirţa

şi a venit la Samaria şi l-a lovit pe Şalum, fiul lui Iabeş, în
Samaria, şi l-a ucis şi a domnit în locul său .
15 Şi restul faptelor lui Şalum şi uneltirea lui, iată, ele sunt
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel .
16 Atunci Menahem a lovit Tifsahul şi pe toţi cei care erau
în el şi ţinuturile lui de la Tirţa; deoarece ei nu i-au deschis,
de aceea l-a lovit, şi pe toate femeile din ţinut, care erau în-
sărcinate, le-a spintecat .
17 În anul al treizeci şi nouălea al lui Azaria, împăratul lui
Iuda, a început să domnească Menahem, fiul lui Gadi, peste
Israel; şi a domnit zece ani în Samaria .
18 Şi el a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI; nu
s-a depărtat în toate zilele lui de păcatele lui Ieroboam, fiul
lui Nebat, care a făcut pe Israel să păcătuiască .
19 Şi Pul, împăratul Asiriei, a venit asupra ţării: şi Menahem
i-a dat lui Pul o mie de talanţi de argint, ca mâna lui să fie cu
el pentru a întări împărăţia în mâna sa .
20 Şi Menahem a luat banii din Israel, de la toţi cei puternici
în bogăţie, de la fiecare bărbat cincizeci de şekeli de argint,
pentru a da împăratului Asiriei . Astfel împăratul Asiriei s-a
întors şi nu a stat acolo în ţară .
21 Şi restul faptelor lui Menahem şi tot ce a făcut, nu sunt ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel?
22 Şi Menahem a adormit cu taţii săi; şi Pecahia, fiul său, a
domnit în locul său .
23 În anul al cincizecilea al lui Azaria, împăratul lui Iuda,
Pecahia,  fiul  lui  Menahem,  a  început  să  domnească  peste
Israel, în Samaria, şi a domnit doi ani .
24 Şi a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI; nu s-a
depărtat de păcatele lui Ieroboam, fiul lui Nebat, care a făcut
pe Israel să păcătuiască .
25 Dar Pecah, fiul lui Remalia, o căpetenie a sa, a uneltit îm-
potriva sa şi l-a lovit în Samaria, în palatul casei împărăteşti,
cu Argob şi Arie şi cu el cincizeci de bărbaţi dintre galaadiţi;
şi l-a ucis şi a domnit în locul său .
26 Şi restul faptelor lui Pecahia şi tot ce a făcut, iată, ele sunt
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel .
27 În anul al cincizeci şi doilea al lui Azaria, împăratul lui
Iuda, Pecah, fiul lui Remalia, a început să domnească peste
Israel, în Samaria, şi a domnit douăzeci de ani .
28 Şi a făcut ce este rău în ochii DOMNULUI; nu s-a depărtat
de păcatele lui Ieroboam, fiul lui Nebat, care a făcut pe Israel
să păcătuiască .
29  În  zilele  lui  Pecah,  împăratul  lui  Israel,  a  venit  Tiglat-
Pileser, împăratul Asiriei, şi a luat Iionul şi Abel-Bet-Maaca
şi  Ianoahul  şi  Chedeşul  şi  Haţorul  şi  Galaadul  şi  Galileea,
toată ţara lui Neftali, şi i-a dus captivi în Asiria .
30 Şi Osea, fiul lui Ela, a uneltit împotriva lui Pecah, fiul lui
Remalia, şi l-a lovit şi l-a ucis şi a domnit în locul său, în anul
al douăzecilea al lui Iotam, fiul lui Ozia .
31 Şi restul faptelor lui Pecah şi tot ce a făcut, iată, ele sunt
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Israel .
32 ¶ În anul al doilea al lui Pecah, fiul lui Remalia, împăratul
lui Israel, a început Iotam, fiul lui Ozia, împăratul lui Iuda,
să domnească .
33 El era în vârstă de douăzeci şi cinci de ani când a început
să  domnească  şi  a  domnit  şaisprezece  ani  în  Ierusalim .  Şi
numele mamei lui era Ieruşa, fiica lui Ţadoc .
34 Şi el a făcut ceea ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI;
a făcut conform cu tot ceea ce tatăl său, Ozia, făcuse .
35 Totuşi, înălţimile nu au fost îndepărtate; poporul încă sa-
crifica şi ardea tămâie pe înălţimi . El a zidit poarta de sus a

243

2 Imparati  17

casei DOMNULUI .
36  Şi  restul  faptelor  lui  Iotam  şi  tot  ce  a  făcut,  nu  sunt  ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Iuda?
37 În acele zile, DOMNUL a început să trimită asupra lui Iuda
pe Reţin, împăratul Siriei, şi pe Pecah, fiul lui Remalia .
38 Şi Iotam a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat cu taţii
săi în cetatea lui David, tatăl său; şi Ahaz, fiul său, a domnit
în locul său .

CApitoLuL 16

ÎN anul al şaptesprezecelea al lui Pecah, fiul lui Remalia, a

început să domnească Ahaz, fiul lui Iotam, împăratul lui

Iuda .
2 Ahaz era în vârstă de douăzeci de ani când a început să
domnească  şi  a  domnit  şaisprezece  ani  în  Ierusalim  şi  nu
a  făcut  ceea  ce  era  drept  înaintea  ochilor  DOMNULUI
Dumnezeul său, precum David, tatăl său .
3 Ci a umblat în calea împăraţilor lui Israel, da, şi a trecut
pe fiul său prin foc, conform urâciunilor păgânilor, pe care
DOMNUL îi alungase dinaintea copiilor lui Israel .
4 Şi el a sacrificat şi a ars tămâie pe înălţimi şi pe dealuri şi
sub fiecare copac verde .
5 Atunci Reţin, împăratul Siriei, şi Pecah, fiul lui Remalia,
împăratul lui Israel, s-au urcat la Ierusalim pentru a se răz-
boi; şi au asediat pe Ahaz, dar nu au putut să îl învingă .
6  ¶  În  timpul  acela  Reţin,  împăratul  Siriei,  a  luat  înapoi
Elatul pentru Siria şi i-a alungat pe iudeii din Elat; şi sirienii
au venit la Elat şi au locuit acolo până în această zi .
7 Astfel, Ahaz a trimis mesageri la Tiglat-Pileser, împăratul
Asiriei,  spunând:  Eu  sunt  servitorul  tău  şi  fiul  tău,  urcă  şi
salvează-mă din mâna împăratului Siriei şi din mâna împă-
ratului lui Israel, care s-au ridicat împotriva mea .
8  Şi  Ahaz  a  luat  argintul  şi  aurul  care  s-a  găsit  în  casa
DOMNULUI şi în tezaurele casei împăratului şi le-a trimis ca
dar împăratului Asiriei .
9 Şi împăratul Asiriei i-a dat ascultare, căci împăratul Asiriei
s-a urcat împotriva Damascului şi l-a luat şi i-a dus pe locui-
torii lui captivi la Chir şi l-a ucis pe Reţin .
10 ¶ Şi împăratul Ahaz a mers la Damasc să îl întâlnească
Tiglat-Pileser, împăratul Asiriei, şi a văzut un altar care era
la Damasc; şi împăratul Ahaz a trimis preotului Urie forma
altarului şi modelul lui, conform cu toată lucrătura lui .
11 Şi preotul Urie a zidit un altar conform cu toate câte îm-
păratul Ahaz trimisese din Damasc; astfel preotul Urie l-a
făcut până a venit împăratul Ahaz de la Damasc .
12 Şi când împăratul a venit de la Damasc, împăratul a văzut
altarul; şi împăratul s-a apropiat de altar şi a oferit pe el .
13 Şi a ars ofranda sa arsă şi darul său de mâncare şi a turnat
darul său de băutură şi a stropit sângele ofrandelor sale de
pace pe altar .
14 Şi a adus de asemenea altarul de aramă, care era înaintea
DOMNULUI, din faţa casei, dintre altar şi casa DOMNULUI,
şi l-a pus pe partea de nord a altarului .
15  Şi  împăratul  Ahaz  a  poruncit  preotului  Urie,  spunând:
Pe altarul cel mare să arzi ofranda arsă de dimineaţă şi da-
rul  de  mâncare  de  seară  şi  sacrificiul  ars  al  împăratului  şi
darul  său  de  mâncare,  cu  ofranda  arsă  a  întregului  popor
al ţării şi darul său de mâncare şi darurile sale de băutură;
şi  să  stropeşti  pe  el  tot  sângele  ofrandei  arse  şi  tot  sângele
sacrificiului; şi altarul de aramă să fie pentru mine pentru a
cere sfat prin el .
16 Astfel a făcut preotul Urie conform cu toate câte împăratul

Ahaz i-a poruncit .
17 ¶ Şi împăratul Ahaz a tăiat marginile bazelor şi a înde-
părtat lighenele de pe ele şi a luat jos marea de pe boii de ara-
mă care erau dedesubtul ei şi a pus-o pe un pavaj de pietre .
18 Şi porticul pentru sabat, pe care îl construiseră în casă,
şi  intrarea  împăratului  de  afară,  le-a  abătut  de  la  casa
DOMNULUI din cauza împăratului Asiriei .
19 Şi restul faptelor lui Ahaz pe care le-a făcut, nu sunt ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Iuda?
20 Şi Ahaz a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat cu taţii săi
în cetatea lui David; şi Ezechia, fiul său, a domnit în locul
său .

CApitoLuL 17

ÎN al doisprezecelea an al lui Ahaz, împăratul lui Iuda, a

început Osea, fiul lui Ela, să domnească în Samaria peste

Israel; şi a domnit nouă ani .
2 Şi a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI, dar nu
ca împăraţii lui Israel care fuseseră înaintea lui .
3  Împotriva  lui  s-a  urcat  Salmanasar,  împăratul  Asiriei;  şi
Osea a devenit servitorul lui şi i-a dăruit daruri .
4 Şi împăratul Asiriei a aflat de o uneltire a lui Osea, pen-
tru  că  trimisese  mesageri  la  So,  împăratul  Egiptului,  şi  nu
adusese  nici  un  dar  împăratului  Asiriei,  precum  făcuse  an
de  an;  de  aceea  împăratul  Asiriei  l-a  închis  şi  l-a  legat  în
închisoare .
5 Atunci împăratul Asiriei a venit în toată ţara şi s-a urcat la
Samaria şi a asediat-o trei ani .
6  În  anul  al  nouălea  al  lui  Osea,  împăratul  Asiriei  a  luat
Samaria şi a dus pe Israel în Asiria, şi i-a pus în Halah şi în
Habor lângă râul Gozan şi în cetăţile mezilor .
7 ¶ Şi a fost astfel, deoarece copiii lui Israel păcătuiseră îm-
potriva DOMNULUI Dumnezeul lor, care îi scosese din ţara
Egiptului,  de  sub  mâna  lui  Faraon  împăratul  Egiptului,  şi
s-au temut de alţi dumnezei,
8  Şi  au  umblat  în  statutele  păgânilor,  pe  care  DOMNUL  îi
alungase dinaintea copiilor lui Israel, şi în ale împăraţilor lui
Israel, pe care ei le făcuseră .
9 Şi copiii lui Israel au făcut în ascuns acele lucruri care nu
erau  drepte,  împotriva  DOMNULUI  Dumnezeul  lor,  şi  şi-
au zidit înălţimi în toate cetăţile lor, de la turnul paznicilor
până la cetatea întărită .
10 Şi şi-au înălţat chipuri şi dumbrăvi pe fiecare deal înalt şi
sub fiecare copac verde;
11 Şi acolo au ars tămâie pe toate înălţimile, precum au fă-
cut păgânii pe care DOMNUL îi îndepărtase dinaintea lor; şi
au lucrat lucruri stricate pentru a-l provoca pe DOMNUL la
mânie;
12 Fiindcă au servit idolilor, despre care DOMNUL le spuse-
se: Să nu faceţi acest lucru .
13 Totuşi, DOMNUL a mărturisit împotriva lui Israel şi îm-
potriva lui Iuda prin toţi profeţii şi prin toţi văzătorii, spu-
nând: Întoarceţi-vă de la căile voastre rele şi ţineţi poruncile
mele şi statutele mele, conform cu toată legea pe care am po-
runcit-o taţilor voştri şi pe care v-am trimis-o prin servitorii
mei, profeţii .
14 Cu toate acestea ei au refuzat să asculte şi şi-au împietrit
gâturile, ca gâtul taţilor lor, care nu au crezut în DOMNUL
Dumnezeul lor .
15 Şi au respins statutele lui şi legământul lui pe care îl făcuse
cu taţii lor şi mărturiile lui pe care el le-a mărturisit împotri-
va lor; şi au urmărit deşertăciune şi au devenit deşertăciune

244

2 Imparati  18

şi au mers după păgânii care erau de jur împrejurul lor, refe-
ritor la care DOMNUL le poruncise să nu facă asemenea lor .
16 Şi au părăsit toate poruncile DOMNULUI Dumnezeul lor
şi  şi-au  făcut  chipuri  turnate,  doi  viţei,  şi  au  făcut  o  dum-
bravă  şi  s-au  închinat  la  toată  oştirea  cerului  şi  i-au  servit
lui Baal .
17 Şi au făcut pe fiii şi pe fiicele lor să treacă prin foc şi au
folosit vrăjitorie şi farmece şi s-au vândut pentru a face rău
înaintea ochilor DOMNULUI, ca să îl provoace la mânie .
18 De aceea DOMNUL s-a mâniat foarte tare pe Israel şi i-a
îndepărtat dinaintea vederii sale; a rămas numai tribul lui
Iuda .
19 Şi nici Iuda nu a ţinut poruncile DOMNULUI Dumnezeul
lor, ci au umblat în statutele lui Israel pe care ei le făcuseră .
20 Şi DOMNUL a respins toată sămânţa lui Israel şi i-a chi-
nuit şi i-a dat în mâna prădătorilor, până i-a aruncat dina-
intea feţei sale .
21 Pentru că a rupt pe Israel de la casa lui David; şi ei l-au
făcut  pe  Ieroboam,  fiul  lui  Nebat,  împărat;  şi  Ieroboam  a
mânat  pe  Israel  de  la  a-l  urma  pe  DOMNUL  şi  i-a  făcut  să
păcătuiască un mare păcat .
22 Deoarece copiii lui Israel au umblat în toate păcatele pe
care Ieroboam le-a făcut; ei nu s-au depărtat de ele;
23 Până când DOMNUL a îndepărtat pe Israel dinaintea feţei
sale, precum spusese prin toţi servitorii săi, profeţii . Astfel a
fost Israel dus din propria lor ţară în Asiria până în această
zi .
24 ¶ Şi împăratul Asiriei a adus oameni din Babilon şi de la
Cuta şi de la Ava şi de la Hamat şi de la Sefarvaim şi i-a pus în
cetăţile Samariei, în locul copiilor lui Israel; şi ei au stăpânit
Samaria şi au locuit în cetăţile ei .
25 Şi astfel a fost la începutul locuirii lor acolo, că ei nu se
temeau de DOMNUL; de aceea DOMNUL a trimis lei printre
ei, care au omorât pe unii dintre ei .
26  Pentru  aceea  i-au  vorbit  împăratului  Asiriei,  spunând:
Naţiunile  pe  care  le-ai  îndepărtat  şi  le-ai  pus  în  cetăţile
Samariei,  nu  cunosc  obiceiul  Dumnezeului  ţării;  de  aceea
el a trimis lei printre ei şi, iată, îi ucid, pentru că nu cunosc
obiceiul Dumnezeului ţării .
27  Atunci  împăratul  Asiriei  a  poruncit,  spunând:  Duceţi
acolo  pe  unul  dintre  preoţii  pe  care  i-aţi  adus  de  acolo;  şi
ei  să  meargă  şi  să  locuiască  acolo  şi  el  să  îi  înveţe  obiceiul
Dumnezeului ţării .
28 Atunci unul dintre preoţii pe care îi duseseră din Samaria
a venit şi a locuit în Betel şi i-a învăţat cum să se teamă de
DOMNUL .
29 Totuşi, fiecare naţiune şi-a făcut dumnezeii săi şi i-a pus
în casele înălţimilor pe care samaritenii le făcuseră, fiecare
naţiune în cetăţile unde locuia .
30  Şi  oamenii  din  Babilon  au  făcut  pe  Sucot-Benot,  şi  oa-
menii din Cut au făcut pe Nergal, şi oamenii din Hamat au
făcut pe Aşima,
31 Şi aviţii au făcut pe Nibhaz şi pe Tartac, şi sefarviţii au ars
pe copiii lor în foc lui Adramelec şi lui Anamelec, dumnezeii
sefarviţilor .
32 Astfel, ei s-au temut de DOMNUL şi şi-au făcut din oame-
nii cei mai de jos preoţi ai înălţimilor, care sacrificau pentru
ei în casele înălţimilor .
33 S-au temut de DOMNUL şi au servit propriilor lor dumne-
zei, după obiceiul naţiunilor pe care le duseseră de aici .
34 Până în această zi ei fac după obiceiurile anterioare; nu
se tem de DOMNUL, nici nu fac după statutele lor, sau după

rânduielile lor, sau după legea şi porunca pe care DOMNUL a
poruncit-o copiilor lui Iacob, pe care l-a numit Israel .
35  Cu  care  DOMNUL  făcuse  un  legământ  şi  le  poruncise,
spunând: Să nu vă temeţi de alţi dumnezei şi să nu vă închi-
naţi lor, nici să nu le serviţi, nici să nu le sacrificaţi;
36 Ci de DOMNUL, care v-a scos din ţara Egiptului cu putere
mare şi cu un braţ întins, de el să vă temeţi şi lui să vă închi-
naţi şi lui să îi sacrificaţi .
37 Şi statutele şi rânduielile şi legea şi porunca pe care el le-a
scris pentru voi să le ţineţi pentru a le face pentru totdeauna;
şi să nu vă temeţi de alţi dumnezei .
38 Şi legământul pe care l-am făcut cu voi să nu îl uitaţi; nici
să nu vă temeţi de alţi dumnezei .
39 Ci de DOMNUL Dumnezeul vostru să vă temeţi; şi el vă va
elibera din mâna tuturor duşmanilor voştri .
40 Totuşi ei nu au dat ascultare, ci au făcut după obiceiul lor
anterior .
41 Astfel, aceste naţiuni se temeau şi de DOMNUL şi serveau
şi chipurilor lor cioplite, deopotrivă copiii lor şi copiii copii-
lor lor; precum au făcut taţii lor, astfel fac ei până în această
zi .

CApitoLuL 18

ŞI s-a întâmplat, în anul al treilea al lui Osea, fiul lui Ela,

împăratul lui Israel, că Ezechia, fiul lui Ahaz, împăratul

lui Iuda, a început să domnească .
2 El era în vârstă de douăzeci şi cinci de ani când a început să
domnească; şi a domnit douăzeci şi nouă de ani în Ierusalim .
Numele mamei lui era Abi, fiica lui Zaharia .
3 Şi el a făcut ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI, con-
form cu toate câte David, tatăl său, făcuse .
4  El  a  îndepărtat  înălţimile  şi  a  sfărâmat  chipurile  şi  a  tă-
iat dumbrăvile şi a spart în bucăţi şarpele de aramă, pe care
Moise îl făcuse; deoarece până în acele zile copiii lui Israel
ardeau tămâie pentru el; şi l-a numit Nehuştan .
5  El  s-a  încrezut  în  DOMNUL  Dumnezeul  lui  Israel;  astfel
încât după el nu a fost nimeni asemenea lui printre toţi îm-
păraţii lui Iuda, nici vreunul care fusese înainte de el .
6 Fiindcă el s-a alipit de DOMNUL şi nu s-a depărtat de la a-l
urma, ci a păzit poruncile lui, pe care DOMNUL le poruncise
lui Moise .
7 Şi DOMNUL a fost cu el; şi el prospera oriunde ieşea; şi s-a
răzvrătit împotriva împăratului Asiriei şi nu i-a servit .
8 El i-a lovit pe filisteni, până la Gaza şi graniţele ei, de la
turnul paznicilor până la cetatea întărită .
9 ¶ Şi s-a întâmplat, în al patrulea an al împăratului Ezechia,
care era al şaptelea an al lui Osea, fiul lui Ela, împăratul lui
Israel, că Salmanasar, împăratul Asiriei, s-a urcat împotriva
Samariei şi a asediat-o .
10  Şi  la  sfârşitul  a  trei  ani  a  luat-o;  în  al  şaselea  an  al  lui
Ezechia,  care  este  al  nouălea  an  al  lui  Osea,  împăratul  lui
Israel, Samaria a fost luată .
11 Şi împăratul Asiriei l-a dus pe Israel în Asiria şi i-a pus
în Halah şi în Habor lângă râul Gozan şi în cetăţile mezilor;
12 Pentru că nu au ascultat de vocea DOMNULUI Dumnezeul
lor ci au călcat legământul său şi tot ceea ce Moise servito-
rul DOMNULUI poruncise; şi au refuzat să le asculte şi să le
facă .
13  Şi,  în  al  paisprezecelea  an  al  împăratului  Ezechia,
Sanherib, împăratul Asiriei, s-a urcat împotriva tuturor ce-
tăţilor întărite ale lui Iuda şi le-a luat .
14 Şi Ezechia, împăratul lui Iuda, a trimis la împăratul Asiriei

245

2 Imparati  19

în Lachis, spunând: Am greşit; întoarce-te de la mine; ceea
ce tu pui asupra mea voi purta . Şi împăratul Asiriei i-a rân-
duit  lui  Ezechia,  împăratul  lui  Iuda,  trei  sute  de  talanţi  de
argint şi treizeci de talanţi de aur .
15  Şi  Ezechia  i-a  dat  tot  argintul  care  s-a  găsit  în  casa
DOMNULUI şi în tezaurele casei împăratului .
16  În  acel  timp  Ezechia  a  tăiat  aurul  de  pe  uşile  templului
DOMNULUI şi stâlpii pe care Ezechia, împăratul lui Iuda, îi
placase, şi l-a dat împăratului Asiriei .
17  ¶  Şi  împăratul  Asiriei  i-a  trimis  pe  Tartan  şi  pe  Rab-
Sarisa şi pe Rabşache din Lachis la împăratul Ezechia cu o
mare  oştire  împotriva  Ierusalimului .  Şi  ei  s-au  urcat  şi  au
venit la Ierusalim . Şi după ce s-au urcat, au venit şi au stat
lângă apeductul iazului superior, care este pe drumul mare
al câmpului înălbitorului .
18 Şi după ce l-au chemat pe împărat au ieşit la ei Eliachim,
fiul lui Hilchia, care era peste casă, şi Şebna scribul şi Ioah,
fiul lui Asaf, cronicarul .
19  Şi  Rabşache  le-a  zis:  Spuneţi-i  acum  lui  Ezechia:  Astfel
spune marele împărat, împăratul Asiriei: Ce este această în-
credere în care te încrezi?
20 Tu spui, (dar ele sunt doar vorbe deşarte): Eu am sfat şi
tărie  pentru  război .  Şi  în  cine  te  încrezi,  de  te-ai  răzvrătit
împotriva mea?
21 Acum iată, tu te încrezi în toiagul acestei trestii frânte, în
Egipt; pe care dacă un om se sprijină, îi va intra în mână şi o
va străpunge; astfel este Faraon, împăratul Egiptului, pentru
toţi cei care se încred în el .
22  Dar  dacă  îmi  spuneţi:  Ne  încredem  în  DOMNUL
Dumnezeul  nostru;  nu  este  el  acela,  ale  cărui  înălţimi  şi
ale  cărui  altare  Ezechia  le-a  îndepărtat  şi  a  spus  lui  Iuda
şi  Ierusalimului:  Vă  veţi  închina  înaintea  acestui  altar  în
Ierusalim?
23  Şi  acum,  te  rog,  dă  garanţii  stăpânului  meu,  împăratul
Asiriei,  şi  îţi  voi  da  două  mii  de  cai,  dacă  eşti  în  stare  din
partea ta să pui călăreţi pe ei .
24 Cum atunci vei abate faţa unei căpetenii dintre cei mai
mici servitori ai stăpânului meu şi îţi pui încrederea în Egipt
pentru care şi călăreţi?
25 Am urcat eu acum, fără DOMNUL, împotriva acestui loc,
pentru a-l distruge? DOMNUL mi-a spus: Urcă-te împotriva
acestei ţări şi distruge-o .
26  Atunci  Eliachim  şi  Şebna  şi  Ioah  au  spus  lui  Rabşache:
Vorbeşte,  te  rog,  servitorilor  tăi  în  limba  siriană,  fiindcă  o
înţelegem; şi nu ne vorbi în limba iudeilor în urechile popo-
rului care este pe zid .
27 Dar Rabşache le-a spus: M-a trimis stăpânul meu la stă-
pânul tău şi la tine, pentru a spune aceste cuvinte? Nu la oa-
menii care stau pe zid, ca să îşi mănânce propriile lor fecale
şi să îşi bea propriul lor pişat cu voi?
28 Atunci Rabşache s-a ridicat în picioare şi a strigat cu o
voce tare în limba evreilor şi a vorbit, spunând: Ascultaţi cu-
vântul marelui împărat, împăratul Asiriei;
29 Astfel spune împăratul: Să nu vă înşele Ezechia, fiindcă
nu va fi în stare să vă scape din mâna lui;
30 Nici nu lăsaţi pe Ezechia să vă facă să vă puneţi încrederea
în DOMNUL, spunând: DOMNUL ne va elibera într-adevăr
şi această cetate nu va fi dată în mâna împăratului Asiriei .
31 Nu daţi ascultare lui Ezechia, fiindcă astfel spune împă-
ratul Asiriei: Faceţi pace cu mine aducându-mi un cadou şi
ieşiţi la mine şi veţi mânca, fiecare din viţa lui şi fiecare din
smochinul lui, şi veţi bea, fiecare din apele izvorului său,

32 Până voi veni şi vă voi lua într-o ţară ca ţara voastră, o
ţară a grânelor şi a vinului, o ţară a pâinii şi a viilor, o ţară
a  măslinilor  de  untdelemn  şi  a  mierii,  ca  să  trăiţi  şi  să  nu
muriţi; şi nu daţi ascultare lui Ezechia, când el vă convinge,
spunând: DOMNUL ne va elibera .
33 A scăpat vreodată, vreunul din dumnezeii naţiunilor, ţara
lui din mâna împăratului Asiriei?
34 Unde sunt dumnezeii Hamatului şi ai Arpadului? Unde
sunt dumnezeii Sefarvaimului, ai Henei şi ai Ivei? Au scăpat
ei Samaria din mâna mea?
35 Cine sunt aceia dintre toţi dumnezeii ţărilor, care au scă-
pat ţara lor din mâna mea, ca DOMNUL să scape Ierusalimul
din mâna mea?
36 Dar poporul a tăcut şi nu i-a răspuns nici un cuvânt, fi-
indcă porunca împăratului era, zicând: Să nu îi răspundeţi .
37  Atunci  Eliachim,  fiul  lui  Hilchia,  care  era  peste  casă,
şi  Şebna,  scribul,  şi  Ioah,  fiul  lui  Asaf,  cronicarul,  au  ve-
nit  la  Ezechia  cu  hainele  sfâşiate  şi  i-au  spus  cuvintele  lui
Rabşache .

CApitoLuL 19

ŞI s-a întâmplat, când împăratul Ezechia a auzit aceasta,

că şi-a sfâşiat hainele şi s-a acoperit cu pânză de sac şi a

intrat în casa DOMNULUI .
2  Şi  a  trimis  pe  Eliachim,  care  era  peste  casă  şi  pe  Şebna,
scribul, şi pe bătrânii preoţilor, acoperiţi cu pânză de sac, la
profetul Isaia, fiul lui Amoţ .
3 Şi ei i-au zis: Astfel spune Ezechia: Această zi este o zi de
tulburare  şi  de  certare  şi  de  blasfemie;  deoarece  copiii  au
ajuns la naştere şi nu este putere pentru a naşte .
4 Poate că DOMNUL Dumnezeul tău va auzi toate cuvintele
lui Rabşache, pe care l-a trimis împăratul Asiriei, stăpânul
său, să ocărască pe Dumnezeul cel viu; şi va mustra cuvin-
tele  pe  care  DOMNUL  Dumnezeul  tău  le-a  auzit;  de  aceea
înalţă rugăciunea ta pentru rămăşiţa care a rămas .
5 Astfel servitorii împăratului Ezechia au venit la Isaia .
6 Şi Isaia le-a zis: Astfel să spuneţi stăpânului vostru: Astfel
spune DOMNUL: Nu te teme de cuvintele pe care le-ai auzit,
cu care servitorii împăratului Asiriei m-au blasfemiat .
7 Iată, voi trimite o pufnire peste el şi va auzi un zvon şi se va
întoarce în ţara sa; şi îl voi face să cadă prin sabie în ţara sa .
8 ¶ Astfel, Rabşache s-a întors şi l-a găsit pe împăratul Asiriei
războindu-se împotriva Libnei, pentru că auzise că plecase
din Lachis .
9 Şi după ce a auzit spunându-se despre Tirhaca, împăratul
Etiopiei: Iată, el a ieşit să lupte împotriva ta; el a trimis din
nou mesageri la Ezechia, zicând:
10 Astfel să vorbiţi lui Ezechia, împăratul lui Iuda, spunând:
Să  nu  te  înşele  Dumnezeul  tău  în  care  te  încrezi,  zicând:
Ierusalimul nu va fi dat în mâna împăratului Asiriei .
11 Iată, ai auzit ce au făcut împăraţii Asiriei tuturor ţărilor,
distrugându-le complet; şi vei fi tu scăpat?
12 I-au scăpat dumnezeii naţiunilor pe cei pe care i-au ni-
micit taţii mei, precum: Gozanul şi Haranul şi Reţeful şi pe
copiii Edenului care erau în Telasar?
13 Unde este împăratul Hamatului, şi împăratul Arpadului,
şi împăratul cetăţii Sefarvaimului, Henei şi Ivei?
14 Şi Ezechia a primit scrisoarea din mâna mesagerilor şi a
citit-o; şi Ezechia s-a urcat în casa DOMNULUI şi a întins-o
înaintea DOMNULUI .
15  Şi  Ezechia  s-a  rugat  înaintea  DOMNULUI  şi  a  spus:
DOAMNE  Dumnezeul  lui  Israel,  tu  care  locuieşti  între

246

2 Imparati  20

heruvimi, tu, numai tu, eşti Dumnezeul tuturor împărăţi-
ilor pământului; tu ai făcut cerul şi pământul .
16 Doamne, pleacă-ţi urechea şi ascultă; deschide, Doamne,
ochii tăi şi vezi; şi ascultă cuvintele lui Sanherib cu care l-a
trimis să ocărască pe Dumnezeul cel viu .
17 În adevăr, DOAMNE, împăraţii Asiriei au nimicit naţiu-
nile şi ţările lor,
18 Şi au aruncat pe dumnezeii lor în foc, pentru că ei nu erau
dumnezei, ci lucrarea mâinilor oamenilor, lemn şi piatră: de
aceea i-au nimicit .
19 Şi acum, DOAMNE Dumnezeul nostru, te implor, salvea-
ză-ne din mâna lui, ca toate împărăţiile pământului să ştie
că tu, numai tu, eşti DOMNUL Dumnezeu .
20  ¶  Atunci  Isaia,  fiul  lui  Amoţ,  a  trimis  la  Ezechia,  spu-
nând: Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel: Am au-
zit ce mi te-ai rugat referitor la Sanherib, împăratul Asiriei .
21 Acesta este cuvântul pe care DOMNUL l-a spus referitor la
el: Fecioara, fiica Sionului, te-a dispreţuit şi a râs de tine în
batjocură; fiica Ierusalimului şi-a scuturat capul spre tine .
22 Pe cine ai ocărât şi ai blasfemiat tu? Şi împotriva cui ţi-ai
înălţat tu vocea şi ţi-ai ridicat ochii în înalt? Împotriva Celui
Sfânt al lui Israel .
23  Prin  mesagerii  tăi  tu  ai  ocărât  pe  DOMNUL  şi  ai  spus:
Prin mulţimea carelor mele m-am urcat pe înălţimea mun-
ţilor, pe coastele Libanului, şi voi tăia cedrii înalţi ai acestuia
şi brazii săi cei aleşi; şi voi intra până la locuinţele graniţelor
lui şi în pădurea Carmelului său .
24  Am  săpat  şi  am  băut  ape  străine  şi  cu  talpa  picioarelor
mele am secat toate râurile locurilor asediate .
25 Nu ai auzit tu, că de demult am făcut aceasta; şi că din
timpuri vechi am întocmit-o? Acum eu am împlinit-o, ca tu
să prefaci cetăţi apărate în mormane de ruine .
26 De aceea locuitorii lor au avut mică putere, au fost des-
curajaţi şi încurcaţi, au fost ca iarba câmpului şi ca planta
verde, ca iarba de pe acoperişurile caselor şi ca grâne prăjite
înainte să fi crescut .
27 Dar eu cunosc locuinţa ta şi ieşirea ta şi intrarea ta şi furia
ta împotriva mea .
28 Deoarece furia ta împotriva mea şi fala ta s-au ridicat la
urechile mele, de aceea voi pune veriga mea în nasul tău şi
frâul meu în buzele tale şi te voi întoarce pe calea pe care ai
venit .
29  Şi  acesta  îţi  va  fi  semn:  Veţi  mânca  în  acest  an  ceea  ce
creşte de la sine; şi în al doilea an ceea ce răsare din acestea,
şi în al treilea an să semănaţi şi să seceraţi şi să sădiţi vii şi să
mâncaţi din rodul lor .
30 Şi rămăşiţa care a scăpat din casa lui Iuda va prinde din
nou rădăcină în jos şi va avea rod în sus .
31  Fiindcă  din  Ierusalim  va  ieşi  o  rămăşiţă  şi  din  muntele
Sionului cei care vor scăpa; zelul Domnului oştirilor va face
aceasta .
32  De  aceea  astfel  spune  DOMNUL  referitor  la  împăratul
Asiriei: El nu va intra în această cetate, nici nu va trage vreo
săgeată acolo, nici nu va veni înaintea ei cu scutul, nici nu va
ridica întăritură împotriva ei .
33 Pe calea pe care a venit, pe aceeaşi se va întoarce şi nu va
intra în această cetate, spune DOMNUL .
34  Fiindcă  eu  voi  apăra  această  cetate  pentru  a  o  salva  de
dragul meu şi de dragul servitorului meu, David .
35 ¶ Şi s-a întâmplat, în acea noapte, că îngerul Domnului a
ieşit şi a lovit în tabăra asirienilor o sută optzeci şi cinci de
mii; şi când s-au sculat devreme dimineaţa, iată, ei toţi erau

trupuri moarte .
36 Astfel Sanherib, împăratul Asiriei, a plecat şi a mers şi s-a
întors şi a locuit la Ninive .
37 Şi s-a întâmplat, pe când el se închina în casa lui Nisroc,
dumnezeul său, că Adramelec şi Şareţer, fiii săi, l-au lovit cu
sabia; şi au scăpat în ţara Armenia . Şi Esar-Hadon, fiul său,
a domnit în locul său .

CApitoLuL 20

ÎN acele zile Ezechia era bolnav de moarte . Şi profetul Isaia,

fiul lui Amoţ, a venit la el şi i-a zis: Astfel spune DOMNUL:

Pune-ţi casa în ordine, fiindcă vei muri şi nu vei trăi .
2 Atunci el şi-a întors faţa la perete şi s-a rugat DOMNULUI,
spunând:
3 Te implor, DOAMNE, aminteşte-ţi cum am umblat înain-
tea ta în adevăr şi cu o inimă desăvârşită şi am făcut ce este
bine înaintea ochilor tăi . Şi Ezechia a plâns mult .
4 Şi s-a întâmplat, înainte ca Isaia să fi ieşit în curtea din mij-
loc, că a venit la el cuvântul DOMNULUI, zicând:
5  Întoarce-te  şi  spune-i  lui  Ezechia,  căpetenia  poporului
meu: Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui David, tatăl tău:
Am auzit rugăciunea ta, am văzut lacrimile tale; iată, te voi
vindeca; în a treia zi te vei urca la casa DOMNULUI .
6 Şi voi adăuga zilelor tale cincisprezece ani; şi te voi scăpa
pe tine şi această cetate din mâna împăratului Asiriei; şi voi
apăra această cetate, de dragul meu şi al servitorului meu,
David .
7 Şi Isaia a spus: Luaţi un amestec de smochine . Şi ei au luat
şi l-au pus pe ulcer; şi el s-a vindecat .
8 Şi Ezechia i-a spus lui Isaia: Care va fi semnul că DOMNUL
mă va vindeca şi că mă voi urca la casa DOMNULUI a treia
zi?
9 Şi Isaia a spus: Acest semn îl vei avea de la DOMNUL, că
DOMNUL va face lucrul pe care l-a zis: să treacă umbra îna-
inte zece trepte, sau să se întoarcă înapoi zece trepte?
10 Şi Ezechia a răspuns: Este un lucru uşor ca umbra să co-
boare  zece  trepte;  nu,  ci  să  se  întoarcă  umbra  înapoi  zece
trepte .
11 Şi profetul Isaia a strigat către DOMNUL; şi el a întors zece
trepte înapoi, umbra care coborâse pe treptele lui Ahaz .
12 ¶ În acel timp Berodac-Baladan, fiul lui Baladan, împăra-
tul Babilonului, a trimis scrisori şi un dar lui Ezechia, fiind-
că auzise că Ezechia fusese bolnav .
13 Şi Ezechia le-a dat ascultare şi le-a arătat toată casa lucru-
rilor sale preţioase, argintul şi aurul şi mirodeniile şi untde-
lemnurile preţioase şi toată casa armelor lui şi tot ce s-a găsit
în tezaurele lui; nu a fost nimic în casa lui, nici în tot locul
domnirii lui pe care Ezechia să nu li-l arate .
14  Atunci  a  venit  profetul  Isaia  la  împăratul  Ezechia  şi  i-a
spus:  Ce  au  zis  aceşti  bărbaţi?  Şi  de  unde  au  venit  la  tine?
Şi  Ezechia  a  spus:  Au  venit  dintr-o  ţară  îndepărtată,  din
Babilon .
15 Şi el a zis: Ce au văzut în casa ta? Şi Ezechia a spus: Au
văzut tot ce este în casa mea; nu este nimic dintre tezaurele
mele pe care să nu li-l fi arătat .
16  Şi  Isaia
DOMNULUI .
17 Iată, vor veni zilele, când tot ceea ce este în casa ta şi ceea
ce taţii tăi au adunat până în această zi va fi dus la Babilon;
nimic nu va fi lăsat, spune DOMNUL .
18  Şi  dintre  fiii  tăi  care  vor  ieşi  din  tine,  pe  care  tu  îi  vei
naşte,  îi  vor  lua;  şi  vor  fi  fameni  în  palatul  împăratului

lui  Ezechia:  Ascultă  cuvântul

i-a  spus

247

2 Imparati  22

Babilonului .
19  Atunci  Ezechia  i-a  spus  lui  Isaia:  Bun  este  cuvântul
DOMNULUI pe care l-ai zis . Şi el a spus: Nu este bine dacă
pace şi adevăr vor fi în zilele mele?
20 Şi restul faptelor lui Ezechia şi toată puterea lui şi cum a
făcut el un iaz şi un apeduct şi a adus apă în cetate, nu sunt
ele scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Iuda?
21  Şi  Ezechia  a  adormit  cu  taţii  săi;  şi  Manase,  fiul  său,  a
domnit în locul său .

CApitoLuL 21

MANASE era în vârstă de doisprezece ani când a înce-

put să domnească şi a domnit cincizeci şi cinci de ani

în Ierusalim . Şi numele mamei lui era Hefţiba .
2 Şi el a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI, după
urâciunile păgânilor pe care DOMNUL îi alungase dinaintea
copiilor lui Israel .
3 Fiindcă el a zidit din nou înălţimile pe care Ezechia, tatăl
său, le distrusese; şi a ridicat altare lui Baal şi a făcut o dum-
bravă, precum făcuse Ahab, împăratul lui Israel; şi s-a închi-
nat înaintea întregii oştiri a cerului şi le-a servit .
4 Şi el a zidit altare în casa DOMNULUI, despre care DOMNUL
spusese: În Ierusalim voi pune numele meu .
5  Şi  a  zidit  altare  pentru  toată  oştirea  cerului  în  cele  două
curţi ale casei DOMNULUI .
6 Şi şi-a trecut fiul prin foc şi a prezis viitorul şi folosea far-
mece  şi  consulta  demoni  şi  vrăjitori;  a  lucrat  multă  strică-
ciune  înaintea  ochilor  DOMNULUI,  pentru  a-l  provoca  la
mânie .
7 Şi a pus un chip cioplit al dumbrăvii, pe care îl făcuse, în
casa despre care DOMNUL spusese lui David şi lui Solomon,
fiul  său:  În  această  casă  şi  în  Ierusalim,  pe  care  l-am  ales
dintre toate triburile lui Israel, voi pune numele meu pentru
totdeauna;
8 Şi nu voi face picioarele lui Israel să mai iasă din ţara pe
care am dat-o taţilor lor; numai dacă vor lua seama să facă
după toate câte le-am poruncit şi conform cu toată legea pe
care servitorul meu, Moise, le-a poruncit-o .
9  Dar  ei  nu  au  dat  ascultare;  şi  Manase  i-a  sedus  pentru  a
face mai mult rău decât au făcut naţiunile pe care DOMNUL
le nimicise dinaintea copiilor lui Israel .
10  ¶  Şi  DOMNUL  a  vorbit  prin  servitorii  săi,  profeţii,
spunând:
11 Deoarece Manase, împăratul lui Iuda, a făcut aceste urâ-
ciuni şi a lucrat cu stricăciune mai mult decât tot ce au făcut
amoriţii, care au fost înainte de el şi a făcut de asemenea pe
Iuda să păcătuiască cu idolii săi,
12  De  aceea  astfel  spune  DOMNUL  Dumnezeul  lui  Israel:
Iată,  voi  aduce  asupra  Ierusalimului  şi  a  lui  Iuda  un  astfel
de  rău,  încât  oricine  aude  de  acesta,  amândouă  urechile  îi
vor ţiui .
13 Şi voi întinde peste Ierusalim frânghia Samariei şi firul cu
plumb al casei lui Ahab; şi voi şterge Ierusalimul precum un
om şterge un vas, ştergându-l şi răsturnându-l .
14 Şi voi părăsi rămăşiţa moştenirii mele şi îi voi da în mâna
duşmanilor lor; şi ei vor deveni un vânat şi o pradă pentru
duşmanii lor;
15 Pentru că au făcut ce este rău înaintea ochilor mei şi m-au
provocat la mânie, din ziua în care taţii lor au ieşit din Egipt,
până în această zi .
16 Mai mult, Manase a vărsat foarte mult sânge nevinovat,
până ar fi umplut Ierusalimul de la o margine la cealaltă, în

afară de păcatul său cu care a făcut pe Iuda să păcătuiască,
făcând ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI .
17 Şi restul faptelor lui Manase şi tot ce a făcut şi păcatul său
cu care a păcătuit, nu sunt ele scrise în cartea cronicilor îm-
păraţilor lui Iuda?
18 Şi Manase a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat în gră-
dina casei lui, în grădina lui Uza; şi Amon, fiul său, a domnit
în locul său .
19 ¶ Amon era în vârstă de douăzeci şi doi de ani când a în-
ceput să domnească şi a domnit doi ani în Ierusalim . Şi nu-
mele mamei lui era Meşulemet, fiica lui Haruţ, din Iotba .
20 Şi el a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI, pre-
cum făcuse tatăl său, Manase .
21 Şi a umblat în toată calea în care tatăl său a umblat şi a
servit idolilor cărora tatăl său servise şi s-a închinat înaintea
lor;
22  Şi  a  părăsit  pe  DOMNUL  Dumnezeul  taţilor  săi  şi  nu  a
umblat în calea DOMNULUI .
23 Şi servitorii lui Amon au uneltit împotriva lui şi l-au ucis
pe împărat în casa lui .
24 Şi poporul ţării a ucis pe toţi cei care uneltiseră împotri-
va împăratului Amon; şi poporul ţării l-a făcut pe Iosia, fiul
său, împărat în locul său .
25 Şi restul faptelor lui Amon, pe care le-a făcut, nu sunt ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Iuda?
26 Şi el a fost îngropat în mormântul său în grădina lui Uza;
şi Iosia, fiul său, a domnit în locul său .

CApitoLuL 22

iOSIA era în vârstă de opt ani când a început să domnească

şi a domnit treizeci şi unu de ani în Ierusalim . Şi numele

mamei lui era Iedida, fiica lui Adaia, din Boţcat .
2 Şi el a făcut ce este drept înaintea ochilor DOMNULUI şi a
umblat în toată calea lui David, tatăl său, şi nu s-a abătut la
dreapta sau la stânga .
3 Şi s-a întâmplat, în anul al optsprezecelea al împăratului
Iosia, că împăratul a trimis pe Şafan, fiul lui Aţalia, fiul lui
Meşulam, scribul, la casa DOMNULUI, spunând:
4 Urcă-te la Hilchia, marele preot, ca el să socotească argin-
tul adus în casa DOMNULUI, pe care păzitorii uşii l-au adu-
nat de la popor;
5 Şi să îi dea în mâna celor ce fac lucrarea, care au suprave-
gherea  casei  DOMNULUI;  şi  ei  să  îi  dea  celor  ce  fac  lucra-
rea care este în casa DOMNULUI, pentru a repara spărturile
casei,
6  Tâmplarilor  şi  constructorilor  şi  pietrarilor  şi  pentru  a
cumpăra lemn şi piatră cioplită pentru a repara casa .
7 Totuşi nu a fost o numărătoare făcută cu ei despre banii
daţi în mâna lor, căci se purtau cu credincioşie .
8 Şi Hilchia, marele preot, i-a spus lui Şafan scribul: Am găsit
cartea legii în casa DOMNULUI . Şi Hilchia i-a dat lui Şafan
cartea şi el a citit-o .
9 Şi scribul Şafan a venit la împărat şi a adus din nou cuvânt
împăratului şi a spus: Servitorii tăi au adunat banii care au
fost găsiţi în casă şi i-au dat în mâna celor ce fac lucrarea,
care au supravegherea casei DOMNULUI .
10  Şi  scribul  Şafan  i-a  arătat  împăratului,  spunând:
Preotul Hilchia mi-a dat o carte . Şi Şafan a citit-o înaintea
împăratului .
11 ¶ Şi s-a întâmplat, când împăratul a auzit cuvintele cărţii
legii, că şi-a rupt hainele .
12 Şi împăratul i-a poruncit preotului Hilchia şi lui Ahicam,

248

2 Imparati  23

fiul lui Şafan, şi lui Acbor, fiul lui Micaia, şi lui Şafan, scribul,
şi lui Asaia, un servitor al împăratului, spunând:
13 Mergeţi, întrebaţi pe DOMNUL pentru mine şi pentru po-
por şi pentru tot Iuda referitor la cuvintele acestei cărţi care
a fost găsită, pentru că mare este furia DOMNULUI care s-a
aprins împotriva noastră, pentru că taţii noştri nu au dat as-
cultare cuvintelor acestei cărţi, pentru a face conform cu tot
ce este scris despre noi .
14 Astfel preotul Hilchia şi Ahicam şi Acbor şi Şafan şi Asaia
au mers la profetesa Hulda, soţia lui Şalum, fiul lui Ticva, fiul
lui Harhas, păzitorul garderobei; (şi ea locuia în Ierusalim în
şcoala profeţilor) şi au vorbit îndeaproape cu ea .
15 Şi ea le-a zis: Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel:
Spuneţi omului care v-a trimis la mine;
16 Astfel spune DOMNUL: Iată, voi aduce răul asupra aces-
tui loc şi asupra locuitorilor lui, toate cuvintele cărţii pe care
împăratul lui Iuda le-a citit;
17 Deoarece ei m-au părăsit şi au ars tămâie altor dumnezei,
ca să mă provoace la mânie cu toate lucrările mâinilor lor;
de aceea furia mea se va aprinde împotriva acestui loc şi nu
se va stinge .
18  Dar  împăratului  lui  Iuda,  care  v-a  trimis  să  întrebaţi
pe  DOMNUL,  astfel  să  îi  spuneţi:  Astfel  spune  DOMNUL
Dumnezeul  lui  Israel  cu  privire  la  cuvintele  pe  care  le-ai
auzit;
19  Pentru  că  inima  ta  a  fost  moale  şi  te-ai  umilit  înaintea
DOMNULUI când ai auzit ce am vorbit împotriva acestui loc
şi împotriva locuitorilor săi, că vor deveni o pustiire şi un
blestem, şi ţi-ai rupt hainele şi ai plâns înaintea mea eu de
asemenea te-am ascultat, spune DOMNUL .
20 De aceea, iată, te voi aduna la taţii tăi şi vei fi adunat în
mormântul tău în pace; şi ochii tăi nu vor vedea tot răul pe
care îl voi aduce asupra acestui loc . Şi au adus acest răspuns
împăratului .

CApitoLuL 23

ŞI împăratul a trimis şi ei au adunat la el pe toţi bătrânii lui

Iuda şi ai Ierusalimului .

2 Şi împăratul s-a urcat la casa DOMNULUI, şi toţi bărbaţii
lui  Iuda  şi  toţi  locuitorii  Ierusalimului  s-au  urcat  cu  el,  şi
preoţii şi profeţii şi tot poporul, deopotrivă mic şi mare; şi el
a citit în urechile lor toate cuvintele cărţii legământului care
se găsise în casa DOMNULUI .
3  Şi  împăratul  a  stat  în  picioare  lângă  un  stâlp  şi  a  făcut
un  legământ  înaintea  DOMNULUI,  de  a  umbla  în  urma
DOMNULUI şi de a păzi poruncile lui şi mărturiile lui şi sta-
tutele lui, cu toată inima lor şi cu tot sufletul lor, pentru a îm-
plini cuvintele acestui legământ care erau scrise în această
carte . Şi tot poporul a stat în picioare pentru legământ .
4  ¶  Şi  împăratul  i-a  poruncit  lui  Hilchia,  marele  preot,  şi
preoţilor de rangul al doilea şi păzitorilor uşii, să scoată din
templul DOMNULUI toate vasele care fuseseră făcute pentru
Baal  şi  pentru  dumbravă  şi  pentru  toată  oştirea  cerului;  şi
le-a ars în afara Ierusalimului în câmpurile Chedronului şi a
adus cenuşa lor la Betel .
5 Şi a înlăturat pe preoţii idolatri, pe care împăraţii lui Iuda
îi rânduiseră să ardă tămâie pe înălţimi în cetăţile lui Iuda şi
în locurile de jur împrejurul Ierusalimului; de asemenea pe
cei care ardeau tămâie lui Baal, soarelui şi lunii şi planetelor
şi întregii oştiri a cerului .
6  Şi  el  a  scos  dumbrava  Astarteei  din  casa  DOMNULUI,
afară din Ierusalim, la pârâul Chedron, şi a ars-o la pârâul

Chedron şi a călcat-o mărunt în praf şi a aruncat praful pe
mormintele copiilor poporului .
7  Şi  a  dărâmat  casele  sodomiţilor,  care  erau  lângă  casa
DOMNULUI, unde femeile ţeseau perdele pentru dumbravă .
8  Şi  a  adus  pe  toţi  preoţii  din  cetăţile  lui  Iuda  şi  a  pângă-
rit  înălţimile  unde  preoţii  arseseră  tămâie,  de  la  Gheba  la
Beer-Şeba; şi a dărâmat înălţimile porţilor care erau la intra-
rea porţii lui Iosua, guvernatorul cetăţii, care erau la stânga
unui om la poarta cetăţii .
9 Totuşi, preoţii înălţimilor nu au urcat la altarul DOMNULUI,
în Ierusalim, ci au mâncat azima printre fraţii lor .
10  Şi  el  a  pângărit  Tofetul,  care  este  în  valea  copiilor  lui
Hinom, ca nici un om să nu treacă pe fiul său sau pe fiica sa
prin foc pentru Moloh .
11  Şi  a  înlăturat  caii,  pe  care  împăraţii  lui  Iuda  îi  dăduse-
ră soarelui, la intrarea casei  DOMNULUI, lângă camera lui
Netan-Melec cameristul, care era în împrejurimi, şi a ars ca-
rele soarelui cu foc .
12  Şi  împăratul  a  dărâmat  altarele  care  erau  pe  acoperişul
camerei de sus a lui Ahaz, pe care împăraţii lui Iuda le făcu-
seră, şi altarele pe care Manase le făcuse în cele două curţi
ale casei DOMNULUI şi le-a sfărâmat de acolo şi le-a aruncat
praful în pârâul Chedron .
13  Şi  împăratul  a  pângărit  înălţimile  care  erau  în  faţa
Ierusalimului,  care  erau  în  dreapta  muntelui  stricăciunii,
pe care Solomon, împăratul lui Israel, le construise pentru
Astarteea,  urâciunea  sidonienilor,  şi  pentru  Chemoş,  urâ-
ciunea moabiţilor, şi pentru Milcom, urâciunea copiilor lui
Amon .
14 Şi a spart în bucăţi chipurile şi a tăiat dumbrăvile şi a um-
plut locurile lor cu oasele oamenilor .
15 Mai mult, altarul care era în Betel şi înălţimea pe care a
făcut-o Ieroboam, fiul lui Nebat, care l-a făcut pe Israel să pă-
cătuiască, deopotrivă acel altar şi înălţimea le-a dărâmat şi a
ars înălţimea şi a călcat-o mărunt în praf şi a ars dumbrava .
16 Şi pe când Iosia se întorcea, a văzut mormintele care erau
acolo pe munte şi a trimis şi a luat oasele din morminte şi le-a
ars pe altar şi l-a pângărit, conform cuvântului DOMNULUI
pe care îl proclamase omul lui Dumnezeu, care proclamase
aceste cuvinte .
17  Atunci  el  a  spus:  Ce  titlu  este  acesta  pe  care  îl  văd?  Şi
bărbaţii  cetăţii  i-au  zis:  Acesta  este  mormântul  omului  lui
Dumnezeu care a venit din Iuda şi a proclamat aceste lucruri
pe care tu le-ai făcut împotriva altarului din Betel .
18 Iar el a spus: Lăsaţi-l; să nu îi mişte nimeni oasele . Astfel
ei au lăsat oasele lui, împreună cu oasele profetului care ie-
şise din Samaria .
19 Şi Iosia a îndepărtat de asemenea toate casele înălţimilor
care erau în cetăţile Samariei, pe care împăraţii lui Israel le
făcuseră ca să provoace pe  DOMNUL la mânie şi le-a făcut
conform cu toate faptele pe care le făcuse în Betel .
20 Şi a ucis pe altare pe toţi preoţii înălţimilor care erau aco-
lo şi a ars oase de oameni pe ele; şi s-a întors la Ierusalim .
21 Şi împăratul a poruncit întregului popor, spunând: Ţineţi
paştele  pentru  DOMNUL  Dumnezeul  vostru,  precum  este
scris în cartea acestui legământ .
22 Într-adevăr, nu fusese ţinut un asemenea paşte din zilele
judecătorilor care judecaseră pe Israel, nici în toate zilele îm-
păraţilor lui Israel, nici a împăraţilor lui Iuda;
23 Dar în al optsprezecelea an al împăratului Iosia a fost ţi-
nut acest paşte pentru DOMNUL în Ierusalim .
24  Mai  mult,  pe  lucrătorii  cu  demoni  şi  pe  vrăjitori  şi

249

2 Imparati  25

chipurile şi idolii şi toate urâciunile, care se vedeau în ţara
lui  Iuda  şi  în  Ierusalim,  Iosia  le-a  îndepărtat,  ca  să  împli-
nească toate cuvintele legii care erau scrise în cartea pe care
preotul Hilchia o găsise în casa DOMNULUI .
25 ¶ Şi asemenea lui nu a fost vreun împărat înainte de el,
care să se fi întors la DOMNUL cu toată inima lui şi cu tot
sufletul lui şi cu toată puterea lui, conform cu toată legea lui
Moise; nici după el nu s-a ridicat vreunul asemenea lui .
26  Totuşi,  DOMNUL  nu  s-a  întors  din  încrâncenarea  ma-
rii  sale  mânii,  cu  care  mânia  lui  fusese  aprinsă  împotriva
lui Iuda, din cauza tuturor provocărilor cu care Manase îl
provocase .
27 Şi DOMNUL a spus: Voi îndepărta de asemenea pe Iuda
dinaintea feţei mele, precum am îndepărtat pe Israel, şi voi
lepăda această cetate, Ierusalimul, pe care l-am ales, şi casa
despre care am zis: Numele meu va fi acolo .
28 Şi restul faptelor lui Iosia şi tot ce a făcut, nu sunt ele scrise
în cartea cronicilor împăraţilor lui Iuda?
29 În zilele sale, Faraon-Neco, împăratul Egiptului, s-a urcat
împotriva Asiriei la râul Eufrat; şi împăratul Iosia a mers îm-
potriva lui; iar acela l-a ucis la Meghido, după ce l-a văzut .
30 Şi servitorii lui l-au dus mort într-un car de la Meghido şi
l-au adus la Ierusalim şi l-au îngropat în mormântul său . Şi
poporul ţării a luat pe Ioahaz, fiul lui Iosia, şi l-au uns şi l-au
făcut împărat în locul tatălui său .
31 ¶ Ioahaz era în vârstă de douăzeci şi trei de ani când a
început să domnească; şi a domnit trei luni la Ierusalim . Şi
numele mamei lui era Hamutal, fiica lui Ieremia, din Libna .
32 Şi el a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI, con-
form cu toate câte taţii săi făcuseră .
33 Şi Faraon-Neco l-a legat la Ribla în ţara Hamatului, ca el
să nu domnească în Ierusalim; şi a pus ţara la un tribut de o
sută de talanţi de argint şi un talant de aur .
34 Şi Faraon-Neco l-a făcut pe Eliachim, fiul lui Iosia, îm-
părat în locul lui Iosia, tatăl său, şi i-a schimbat numele în
Ioiachim şi l-a luat pe Ioahaz; iar acesta a venit în Egipt şi a
murit acolo .
35 Şi Ioiachim i-a dat argintul şi aurul lui Faraon; dar a im-
pozitat ţara pentru a da banii conform poruncii lui Faraon:
a luat argintul şi aurul de la poporul ţării, de la fiecare con-
form impozitării lui, pentru a-l da lui Faraon-Neco .
36  Ioiachim  era  în  vârstă  de  douăzeci  şi  cinci  de  ani  când
a  început  să  domnească;  şi  a  domnit  unsprezece  ani  în
Ierusalim . Şi numele mamei lui era Zebuda, fiica lui Pedaia
din Ruma .
37 Şi el a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI, con-
form cu toate câte taţii săi făcuseră .

CApitoLuL 24

ÎN zilele lui, Nebucadneţar, împăratul Babilonului, s-a ur-

cat  la  Ierusalim,  şi  Ioiachim  a  devenit  servitorul  lui  trei

ani; apoi s-a întors şi s-a răzvrătit împotriva lui .
2 Şi DOMNUL a trimis împotriva lui cetele caldeenilor şi ce-
tele sirienilor şi cetele moabiţilor şi cetele copiilor lui Amon
şi  i-a  trimis  împotriva  lui  Iuda  ca  să  îl  nimicească,  după
cuvântul DOMNULUI, pe care îl vorbise prin servitorii săi,
profeţii .
3 Într-adevăr, la porunca DOMNULUI a venit aceasta împo-
triva lui Iuda, pentru a-i îndepărta dinaintea feţei sale, pen-
tru păcatele lui Manase, conform cu toate câte el a făcut;
4  Şi  de  asemenea  pentru  sângele  nevinovat  pe  care  îl  văr-
sase, pentru că umpluse Ierusalimul de sânge nevinovat; şi

DOMNUL a refuzat să ierte .
5 Şi restul faptelor lui Ioiachim şi tot ce a făcut, nu sunt ele
scrise în cartea cronicilor împăraţilor lui Iuda?
6 Astfel, Ioiachim a adormit cu taţii săi; şi Ioiachin, fiul său,
a domnit în locul său .
7 Şi împăratul Egiptului nu a mai ieşit din ţara sa, pentru că
împăratul Babilonului luase de la râul Egiptului până la râul
Eufrat tot ce aparţinea împăratului Egiptului .
8 ¶ Ioiachin era în vârstă de optsprezece ani când a început
să domnească şi a domnit în Ierusalim trei luni . Şi numele
mamei lui era Nehuşta, fiica lui Elnatan al Ierusalimului .
9 Şi el a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI, con-
form cu toate câte tatăl său făcuse .
10  În  acel  timp  servitorii  lui  Nebucadneţar,  împăratul
Babilonului, s-au urcat împotriva Ierusalimului şi cetatea a
fost asediată .
11 Şi Nebucadneţar, împăratul Babilonului, a venit împotri-
va cetăţii şi servitorii lui au asediat-o .
12  Şi  Ioiachin,  împăratul  lui  Iuda,  a  ieşit  la  împăratul
Babilonului, el şi mama lui şi servitorii lui şi prinţii lui şi ofi-
ţerii lui; şi împăratul Babilonului l-a luat în anul al optulea
al domniei sale .
13 Şi  a  dus  de  acolo  toate  tezaurele  casei  DOMNULUI  şi  te-
zaurele  casei  împăratului  şi  a  tăiat  în  bucăţi  toate  vasele  de
aur pe care Solomon împăratul, lui Israel, le făcuse în templul
DOMNULUI, precum DOMNUL spusese .
14  Şi  a  dus  tot  Ierusalimul  şi  pe  toţi  prinţii  şi  pe  toţi  răz-
boinicii viteji, zece mii de captivi, şi pe toţi meşteşugarii şi
fierarii; nimeni nu a rămas în afară de partea cea mai săracă
din poporul ţării .
15 Şi l-a dus pe Ioiachin la Babilon şi pe mama împăratului
şi pe soţiile împăratului şi pe ofiţerii lui şi pe cei puternici ai
ţării, pe aceia i-a dus în captivitate din Ierusalim la Babilon .
16 Şi pe toţi bărbaţii vitejii, şapte mii, şi pe meşteşugari şi pe
fierari, o mie, pe toţi cei care erau puternici şi apţi pentru răz-
boi, şi pe ei împăratul Babilonului i-a adus captivi la Babilon .
17  Şi  împăratul  Babilonului  l-a  făcut  împărat,  în  locul  lui,
pe  Matania,  fratele  tatălui  său,  şi  i-a  schimbat  numele  în
Zedechia .
18 Zedechia era în vârstă de douăzeci şi unu de ani când a în-
ceput să domnească şi a domnit unsprezece ani la Ierusalim .
Şi  numele  mamei  lui  era  Hamutal,  fiica  lui  Ieremia  din
Libna .
19 Şi el a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI, con-
form cu toate câte Ioiachim făcuse .
20 Căci prin mânia DOMNULUI s-a întâmplat în Ierusalim
şi în Iuda, că Zedechia s-a răzvrătit împotriva împăratului
Babilonului, până când el i-a aruncat din prezenţa sa .

CApitoLuL 25

ŞI  s-a  întâmplat,  în  anul  al  nouălea  al  domniei  sale,  în

luna a zecea, în a zecea zi a lunii, că Nebucadneţar, îm-
păratul Babilonului, a venit, el şi toată oştirea lui, împotriva
Ierusalimului şi şi-au înălţat corturile împotriva lui; şi au zi-
dit forturi împotriva lui de jur împrejur .
2 Şi cetatea a fost asediată până în anul al unsprezecelea al
împăratului Zedechia .
3 Şi în a noua zi a lunii a patra, foametea stăpânea în cetate
şi nu era pâine pentru poporul ţării .
4  Şi  cetatea  a  fost  spartă  şi  toţi  bărbaţii  de  război  au  fugit
noaptea pe calea porţii dintre cele două ziduri, care era lângă
grădina împăratului; (şi caldeenii erau împotriva cetăţii de

250

2 Imparati  25

jur împrejur) şi împăratul a mers pe calea câmpiei .
5  Şi  armata  caldeenilor  l-a  urmărit  pe  împărat  şi  l-a  ajuns
în câmpiile Ierihonului; şi toată armata lui s-a împrăştiat de
la el .
6  Astfel,  ei  l-au  luat  pe  împărat  şi  l-au  dus  la  împăratul
Babilonului la Ribla; şi au dat o judecată asupra lui .
7 Şi i-au ucis pe fiii lui Zedechia înaintea ochilor lui şi i-au
scos  ochii  lui  Zedechia  şi  l-au  legat  cu  lanţuri  de  aramă  şi
l-au dus la Babilon .
8 ¶ Şi în luna a cincea, în a şaptea zi a lunii, care este anul
al nouăsprezecelea al împăratului Nebucadneţar, împăratul
Babilonului, a venit Nebuzaradan, căpetenia gărzii, un ser-
vitor al împăratului Babilonului, la Ierusalim;
9 Şi a ars casa DOMNULUI şi casa împăratului şi toate casele
din Ierusalim şi fiecare casă a fiecărui om de vază le-a ars
cu foc .
10 Şi toată armata caldeenilor, care era cu căpetenia gărzii, a
dărâmat zidurile Ierusalimului de jur împrejur .
11 Şi pe restul poporului care era rămas în cetate şi pe fugarii
care  căzuseră  în  mâinile  împăratului  Babilonului,  împreu-
nă cu rămăşiţa mulţimii, Nebuzaradan, căpetenia gărzii, i-a
dus .
12 Dar căpetenia gărzii a lăsat dintre săracii ţării să fie viti-
cultori şi agricultori .
13 Şi stâlpii de aramă care erau în casa DOMNULUI şi posta-
mentele şi marea de aramă care era în casa DOMNULUI cal-
deenii le-au spart în bucăţi şi au dus arama lor la Babilon .
14 Şi a luat oalele şi lopeţile şi mucările şi lingurile şi toate
vasele de aramă cu care se servea .
15  Şi  căpetenia  gărzii  a  luat  tăvile  pentru  cărbuni  şi  bolu-
rile şi astfel de lucruri ce erau de aur, în aur şi de argint, în
argint .
16 Cei doi stâlpi, marea şi postamentele pe care Solomon le
făcuse pentru casa DOMNULUI; arama tuturor acestor vase
era de necântărit .
17 Înălţimea unui stâlp era de optsprezece coţi şi capitelul
de pe el era aramă; şi înălţimea capitelului era de trei coţi;
şi lucrarea împletită şi rodiile de pe capitel de jur împrejur,
toate de aramă; şi asemenea acestora avea al doilea stâlp cu
lucrare împletită .
18  Şi  căpetenia  gărzii  a  luat  pe  Seraia,  marele  preot,  şi  pe
Ţefania, al doilea preot, şi pe cei trei păzitori ai uşii;

19 Şi din cetate a luat un ofiţer care era pus peste bărbaţii de
război şi cinci bărbaţi dintre cei care erau în prezenţa îm-
păratului,  care  se  aflau  în  cetate,  şi  pe  scribul  principal  al
oştirii, care înrola poporul ţării, şi şaizeci de oameni ai po-
porului ţării care se aflau în cetate;
20 Şi Nebuzaradan, căpetenia gărzii, i-a luat pe aceştia şi i-a
adus la împăratul Babilonului la Ribla;
21  Şi  împăratul  Babilonului  i-a  lovit  şi  i-a  ucis  la  Ribla,  în
ţara Hamatului . Astfel Iuda a fost dus din ţara lui .
22  ¶  Şi  cât  despre  poporul  care  rămăsese  în  ţara  lui  Iuda,
pe care Nebucadneţar, împăratul Babilonului, îl lăsase, pes-
te  ei  l-a  făcut  pe  Ghedalia,  fiul  lui  Ahicam,  fiul  lui  Şafan,
conducător .
23 Şi după ce toate căpeteniile armatelor, ei şi oamenii lor,
au  auzit  că  împăratul  Babilonului  îl  făcuse  pe  Ghedalia
guvernator,  au  venit  la  Ghedalia  la  Miţpa,  Ismael,  fiul
lui  Netania,  şi  Iohanan,  fiul  lui  Careah,  şi  Seraia,  fiul  lui
Tanhumet, netofatitul, şi Iaazania, fiul unui maacatit, ei şi
oamenii lor .
24 Şi Ghedalia le-a jurat lor şi oamenilor lor şi le-a spus: Nu
vă temeţi să fiţi servitorii caldeenilor; locuiţi în ţară şi serviţi
împăratului Babilonului; şi va fi bine cu voi .
25  Dar  s-a  întâmplat,  în  luna  a  şaptea,  că  Ismael,  fiul  lui
Netania, fiul lui Elişama, din sămânţa împărătească, a venit,
şi zece oameni au venit cu el; şi l-a lovit pe Ghedalia, încât
acesta a murit; şi a ucis pe iudeii şi pe caldeenii care erau cu
el la Miţpa .
26 Şi tot poporul, deopotrivă mic şi mare, şi căpeteniile ar-
matelor, s-au ridicat şi au venit în Egipt, pentru că se temeau
de caldeeni .
27 Şi s-a întâmplat, în anul al treizeci şi şaptelea al captivită-
ţii lui Ioiachin, împăratul lui Iuda, în a douăsprezecea lună,
în a douăzeci şi şaptea zi a lunii, că Evil-Merodac, împăratul
Babilonului, în anul când el a început să domnească, a înăl-
ţat capul lui Ioiachin, împăratul lui Iuda, din închisoare;
28 Şi i-a vorbit binevoitor şi a pus tronul său deasupra tronu-
lui împăraţilor care erau cu el în Babilon;
29 Şi i-a schimbat hainele de închisoare; iar el a mâncat con-
tinuu înaintea lui în toate zilele vieţii lui .
30 Şi porţia lui de mâncare a fost o porţie continuă dată lui
de  către  împărat,  o  raţie  zilnică  pentru  fiecare  zi,  în  toate
zilele vieţii lui .

251

… 1 Cronici …

Capitolul 1

ADAM, Set, Enoş,

2 Cainan, Mahalaleel, Iared,

3 Henoc, Metusala, Lamec,
4 Noe, Sem, Ham şi Iafet .
5 Fiii lui Iafet: Gomer şi Magog şi Madai şi Iavan şi Tubal şi
Meşec şi Tiras .
6 Şi fiii lui Gomer: Aşchenaz şi Rifat şi Togarma .
7 Şi fiii lui Iavan: Elişa şi Tarsis, Chitim şi Dodanim .
8 Fiii lui Ham: Cuş şi Miţraim, Put şi Canaan .
9 Şi fiii lui Cuş: Seba şi Havila şi Sabta şi Raema şi Sabteca . Şi
fiii lui Raema: Şeba şi Dedan .
10 Şi Cuş a născut pe Nimrod, el a început să fie puternic pe
pământ .
11 Şi Miţraim a născut pe Ludim şi pe Anamim şi pe Lehabim
şi Naftuhim,
12 Şi pe Patrusim şi pe Casluhim, (din care au venit filiste-
nii,) şi pe Caftorim .
13 Şi Canaan a născut pe Sidon întâiul său născut şi pe Het,
14 Pe iebusiţi de asemenea şi pe amoriţi şi pe ghirgasiţi,
15 Şi pe hiviţi şi pe archiţi şi pe siniţi,
16 Şi pe arvadiţi şi pe ţemariţi şi pe hamatiţi .
17 Fiii lui Sem: Elam şi Aşur şi Arpacşad şi Lud şi Aram şi Uz
şi Hul şi Gheter şi Meşec .
18 Şi Arpacşad a născut pe Şelah şi Şelah a născut pe Eber .
19 Şi lui Eber i-au fost născuţi doi fii, numele unuia era Peleg;
deoarece în zilele lui pământul a fost împărţit; şi numele fra-
telui său era Ioctan .
20 Şi Ioctan a născut pe Almodad şi pe Şelef şi pe Haţarmavet
şi pe Ierah,
21 Pe Hadoram de asemenea şi pe Uzal şi pe Dicla,
22 Şi pe Ebal şi pe Abimael şi pe Seba,
23 Şi pe Ofir şi pe Havila şi pe Iobab . Toţi aceştia au fost fiii
lui Ioctan .
24 Sem, Arpacşad, Şelah,
25 Eber, Peleg, Rehu,
26 Serug, Nahor, Terah,
27 Avram, acelaşi este Avraam .
28 ¶ Fiii lui Avraam: Isaac şi Ismael .
29  Acestea  sunt  generaţiile  lor,  întâiul  născut  din  Ismael:
Nebaiot; apoi Chedar şi Adbeel şi Mibsam,
30 Mişma şi Duma, Masa, Hadad şi Tema,
31 Ietur, Nafiş şi Chedma . Aceştia sunt fiii lui Ismael .
32  Şi  fiii  Cheturei,  concubina  lui  Avraam,  ea  a  născut  pe
Zimran şi pe Iocşan şi pe Medan şi pe Madian şi pe Işbac şi
pe Şuah . Şi fiii lui Iocşan: Seba şi Dedan .
33 Şi fiii lui Madian: Efa şi Efer şi Henoc şi Abida şi Eldaa .
Toţi aceştia sunt fiii Cheturei .
34 Şi Avraam a născut pe Isaac . Fiii lui Isaac: Esau şi Israel .
35 Fiii lui Esau: Elifaz, Reuel şi Ieuş şi Iaalam şi Core .
36 Fiii lui Elifaz: Teman şi Omar, Ţefi şi Gatam, Chenaz şi
Timna şi Amalec .
37 Fiii lui Reuel: Nahat, Zerah, Şama şi Miza .
38 Şi fiii lui Seir: Lotan şi Şobal şi Ţibeon şi Ana şi Dişon şi
Eţer şi Dişan .
39  Şi  fiii  lui  Lotan:  Hori  şi  Homam;  şi  Timna  era  sora  lui
Lotan .
40 Fiii lui Şobal: Alian şi Manahat şi Ebal, Şefi şi Onam . Şi

fiii lui Ţibeon: Aia şi Ana .
41 Fiii lui Ana: Dişon . Şi fiii lui Dişon: Amram şi Eşban şi
Itran şi Cheran .
42 Fiii lui Eţer: Bilhan şi Zaavan şi Iaacan . Fiii lui Dişan: Uţ
şi Aran .
43 Şi aceştia sunt împăraţii care au domnit în ţara lui Edom
înainte ca vreun împărat să fi domnit peste copiii lui Israel:
Bela fiul Beor; şi numele cetăţii lui era Dinhaba .
44 Şi după ce Bela a murit, Iobab, fiul lui Zerah din Boţra, a
domnit în locul lui .
45 Şi după ce Iobab a murit, Huşam din ţara temaniţilor a
domnit în locul lui .
46 Şi după ce Huşam a murit, Hadad, fiul lui Bedad, care a
lovit pe Madian în câmpul lui Moab, a domnit în locul lui, şi
numele cetăţii lui era Avit .
47 Şi după ce Hadad a murit, Samla, din Masreca, a domnit
în locul lui .
48 Şi după ce Samla a murit, Saul, din Rehobot, de lângă râu
a domnit în locul lui .
49  Şi  după  ce  Saul  a  murit,  Baal-Hanan,  fiul  lui  Ahbor,  a
domnit în locul lui .
50 Şi după ce Baal-Hanan a murit, Hadad a domnit în lo-
cul lui şi numele cetăţii lui era Pai; şi numele soţiei lui era
Mehetabeel, fiica lui Matred, fiica lui Mezahab .
51  Hadad  a  murit  de  asemenea .  Şi  conducătorii  lui  Edom
erau: conducătorul Timna, conducătorul Alia, conducătorul
Ietet,
52 Conducătorul Oholibama, conducătorul Ela, conducăto-
rul Pinon,
53 Conducătorul Chenaz, conducătorul Teman, conducăto-
rul Mibţar,
54 Conducătorul Magdiel, conducătorul Iram . Aceştia sunt
conducătorii lui Edom .

CApitoLuL 2

Isahar şi Zabulon,

ACEŞTIA sunt fiii lui Israel: Ruben, Simeon, Levi şi Iuda,

2 Dan, Iosif şi Beniamin, Neftali, Gad şi Aşer .
3 Fiii lui Iuda: Er şi Onan şi Şela, aceştia trei i-au fost născuţi
din fiica lui Şua canaanita . Şi Er, întâiul născut al lui Iuda,
era rău înaintea vederii DOMNULUI; iar el l-a ucis .
4 Şi Tamar nora lui i-a născut pe Farez şi pe Zerah . Toţi fiii
lui Iuda au fost cinci .
5 Fiii lui Farez: Heţron şi Hamul .
6 Şi fiii lui Zerah: Zimri şi Etan şi Heman şi Calcol şi Dara,
de toţi cinci .
7 Şi fiii lui Carmi: Acar, tulburătorul lui Israel, care a păcă-
tuit în ceea ce era anatema .
8 Şi fiii lui Etan: Azaria .
9 De asemenea fiii lui Heţron, care i s-au născut: Ierahmeel
şi Ram şi Chelubai .
10 Şi Ram a născut pe Aminadab; şi Aminadab a născut pe
Nahşon, prinţ al copiilor lui Iuda;
11 Şi Nahşon a născut pe Salma şi Salma a născut pe Boaz,
12 Şi Boaz a născut pe Obed şi Obed a născut pe Isai,
13  Şi  Isai  a  născut  pe  întâiul  născut  al  său  Eliab  şi  pe
Abinadab, al doilea şi pe Şimea, al treilea,
14 Pe Netaneel, al patrulea, pe Radai, al cincilea,

252

1 Cronici  3

15 Pe Oţem, al şaselea, Pe David, al şaptelea;
16 Ale căror surori au fost Ţeruia şi Abigail . Şi fiii lui Ţeruia;
Abişai şi Ioab şi Asael, trei .
17  Şi  Abigail  a  născut  pe  Amasa;  şi  tatăl  lui  Amasa  a  fost
Ieter, ismaelitul .
18 ¶ Şi Caleb fiul Heţron a născut copii din Azuba soţia lui şi
din Ieriot, aceştia sunt fiii ei: Ieşer şi Şobab şi Ardon .
19 Şi după ce Azuba a murit, Caleb l-a luat la el pe Efrata,
care i-a născut pe Hur .
20 Şi Hur a născut pe Uri şi Uri a născut pe Beţaleel .
21 Şi după aceasta Heţron a intrat la fiica lui Machir tatăl lui
Galaad, cu care s-a căsătorit când el era în vârstă de şaizeci
de ani; şi i-a născut pe Segub;
22 Şi Segub a născut pe Iair, care a avut douăzeci şi trei de
cetăţi în ţara lui Galaad,
23 Şi Heţron a luat Gheşurul şi Aramul, cu oraşele din Iair,
de la ei, cu Chenatul şi oraşele acestuia, chiar şaizeci de ce-
tăţi .  Toate  acestea  au  aparţinut  fiilor  lui  Machir,  tatăl  lui
Galaad;
24 Şi după ce Heţron a murit în Caleb-Efrata, atunci Abia,
soţia lui Heţron, i-a născut pe Aşhur, tatăl lui Tecoa .
25 ¶ Şi fiii lui Ierahmeel, întâiul născut din Heţron, au fost:
Ram întâiul născut şi Buna şi Oren şi Oţem şi Ahiia .
26 Ierahmeel a avut de asemenea o altă soţie, a cărei nume a
fost Atara; ea a fost mama lui Onam .
27 Şi fiii lui Ram întâiul născut al lui Ierahmeel au fost: Maaţ
şi Iamin şi Echer .
28 Şi fiii lui Onam au fost: Şamai şi Iada . Şi fiii lui Şamai:
Nadab şi Abişur .
29 Şi numele soţiei lui Abişur a fost Abihail şi i-a născut pe
Ahban şi pe Molid .
30 Şi fiii lui Nadab: Seled şi Apaim; dar Seled a murit fără
copii .
31  Şi  fiii  lui  Apaim:  Işei .  Şi  fiii  lui  Işei:  Şeşan .  Şi  copiii  lui
Şeşan: Ahlai .
32  Şi  fiii  lui  Iada,  fiul  lui  Şamai:  Ieter  şi  Ionatan;  şi  Ieter  a
murit fără copii .
33  Şi  fiii  lui  Ionatan:  Pelet  şi  Zaza .  Aceştia  au  fost  fiii  lui
Ierahmeel .
34 Şi Şeşan nu avut fii, ci fiice . Şi Şeşan a avut un servitor, un
egiptean, a cărui nume era Iarha .
35 Şi Şeşan a dat pe fiica sa lui Iarha servitorul său, de soţie;
şi ea i-a născut pe Atai .
36 Şi Atai a născut pe Natan şi Natan a născut pe Zabad,
37 Şi Zabad a născut pe Eflal şi Eflal a născut pe Obed,
38 Şi Obed a născut pe Iehu şi Iehu a născut pe Azaria,
39 Şi Azaria a născut pe Haleţ şi Haleţ a născut pe Elasa,
40 Şi Elasa a născut pe Sismai şi Sismai a născut pe Şalum,
41  Şi  Şalum  a  născut  pe  Iecamia  şi  Iecamia  a  născut  pe
Elişama .
42 Şi fiii lui Caleb, fratele lui Ierahmeel, au fost: Meşa întâiul
său născut, care a fost tatăl lui Zif; şi fiii lui Mareşa tatăl lui
Hebron .
43 Şi fiii lui Hebron: Core şi Tapuah şi Rechem şi Şema .
44 Şi Şema a născut pe Raham, tatăl lui Iorcheam; şi Rechem
a născut pe Şamai .
45 Şi fiul lui Şamai a fost Maon; şi Maon a fost tatăl lui Bet-
ţur .
46 Şi Efa, concubina lui Caleb, a născut pe Haran şi pe Moţa
şi pe Gazez; şi Haran a născut pe Gazez .
47 Şi fiii lui Iahdai: Reghem şi Iotam şi Gheşan şi Pelet şi Efa
şi Şaaf .

48  Concubina  lui  Caleb,  Maaca,  a  născut  pe  Şeber  şi  pe
Tirhana .
49  Ea  a  născut  de  asemenea  pe  Şaaf,  tatăl  lui  Madmana;
Şeva, tatăl lui Mahbena şi tatăl lui Ghibea; şi fiica lui Caleb
a fost Acsa .
50 Aceştia au fost fiii lui Caleb, fiul lui Hur, întâiul născut al
lui Efrata; Şobal tatăl lui Chiriat-Iearim,
51 Salma tatăl lui Betleem, Haref tatăl lui Bet-Gader .
52 Şi Şobal, tatăl lui Chiriat-Iearim, a avut fii: Haroe şi jumă-
tate din menuhotiţi .
53 Şi familiile lui Chiriat-Iearim: ietriţii şi putiţii şi şumatiţii
şi mişraiţii; din ei au venit ţoreatiţii şi eştaoliţii .
54 Fiii lui Salma: Betleem şi netofatiţii, Atarot, casa lui Ioab
şi jumătate din menuhotiţi, ţoriţii .
55 Şi familiile scribilor care locuiau la Iaebeţ: tiratiţii, şimea-
tiţii şi sucatiţii . Aceştia sunt cheniţii care au ieşit din Hamat,
tatăl casei lui Rehab .

CApitoLuL 3

ŞI  aceştia  au  fost  fiii  lui  David,  care  i-au  fost  născuţi  în

Hebron;  întâiul  născut  Amnon,  din  Ahinoam  izreelita;

al doilea Daniel, din Abigail carmelita;
2 Al treilea, Absalom, fiul Maachei, fiica lui Talmai, împăra-
tul Gheşurului; al patrulea, Adonia, fiul Haghitei;
3 Al cincilea, Şefatia din Abital; al şaselea, Itream prin Egla,
soţia lui .
4 Aceştia şase i-au fost născuţi în Hebron; şi acolo a domnit
şapte ani şi şase luni, şi în Ierusalim a domnit treizeci şi trei
de ani .
5 Şi aceştia i-au fost născuţi în Ierusalim: Şimea şi Şobab şi
Natan şi Solomon, patru, din Bat-Şua fiica lui Amiel,
6 Ibhar de asemenea şi Elişama şi Elifelet,
7 Şi Noga şi Nefeg şi Iafia,
8 Şi Elişama şi Eliada şi Elifelet, nouă .
9 Aceştia au fost toţi fiii lui David, în afară de fiii concubine-
lor şi Tamar sora lor .
10 ¶ Şi fiul lui Solomon a fost Roboam, Abia, fiul lui; Asa, fiul
lui; Iosafat, fiul lui,
11 Ioram, fiul lui; Ahazia, fiul lui; Ioas, fiul lui;
12 Amaţia, fiul lui; Azaria, fiul lui; Iotam, fiul lui;
13 Ahaz, fiul lui; Ezechia, fiul lui, Manase, fiul lui;
14 Amon, fiul lui; Iosia, fiul lui .
15  Şi  fiii  lui  Iosia  au  fost:  întâiul  născut  Iohanan,  al  doilea
Ioiachim, al treilea Zedechia, al patrulea Şalum .
16 Şi fiii lui Ioiachim: Ieconia, fiul lui; Zedechia, fiul lui .
17 Şi fiii lui Ieconia: Asir, Şealtiel, fiul lui,
18  Malchiram  de  asemenea  şi  Pedaia  şi  Şenaţar,  Iecamia,
Hoşama şi Nedabia .
19  Şi  fiii  lui  Pedaia  au  fost:  Zorobabel  şi  Şimei;  şi  fiii  lui
Zorobabel: Meşulam şi Hanania şi Şelomit sora lor;
20  Şi  Haşuba  şi  Ohel  şi  Berechia  şi  Hasadia,  Iuşab-Hesed,
cinci .
21 Şi fiii lui Hanania: Pelatia şi Iesaia; fiii lui Refaia, fiii lui
Arnan, fiii lui Obadia, fiii lui Şecania .
22 Şi fiii lui Şecania: Şemaia; şi fiii lui Şemaia: Hatuş şi Igheal
şi Baria şi Nearia şi Şafat, şase .
23 Şi fiii lui Nearia: Elioenai şi Ezechia şi Azricham, trei .
24 Şi fiii lui Elioenai au fost: Hodavia şi Eliaşib şi Pelaia şi
Acub şi Iohanan şi Dalaia şi Anani, şapte .

253

1 Cronici  5

CApitoLuL 4

FIII lui Iuda: Pereţ, Heţron şi Carmi şi Hur şi Şobal .

2 Şi Reaia, fiul lui Şobal, a născut pe Iahat; şi Iahat a născut

pe Ahumai şi pe Lahad . Acestea sunt familiile ţoratiţilor .
3 Şi aceştia au fost din tatăl lui Etam: Izreel şi Işma şi Idbaş;
şi numele surorii lor era Haţelelponi;
4 Şi Penuel tatăl lui Ghedor şi Ezer tatăl lui Huşa . Aceştia sunt
fiii lui Hur, întâiul născut al lui Efrata, tatăl lui Betleem .
5 Şi Aşhur tatăl lui Tecoa a avut două soţii, Helea şi Naara .
6 Şi Naara i-a născut pe Ahuzam şi pe Hefer şi pe Temeni şi
pe Ahaştari . Aceştia au fost fiii lui Naara .
7 Şi fiii Heleei au fost: Ţeret şi Ţohar şi Etnan .
8  Şi  Coţ  a  născut  pe  Anub  şi  pe  Ţobeba  şi  familiile  lui
Aharhel, fiul lui Harum .
9 Şi Iaebeţ a fost mai onorabil decât fraţii săi; şi mama lui
i-a  pus  numele  Iaebeţ,  spunând:  Pentru  că  l-am  născut  cu
tristeţe .
10  Şi  Iaebeţ  a  chemat  pe  Dumnezeul  lui  Israel,  spunând:
Dacă m-ai binecuvânta mult şi mi-ai lărgi hotarul şi mâna ta
ar fi cu mine şi dacă m-ai păzi de rău, ca să nu mă apese! Şi
Dumnezeu i-a dat ceea ce a cerut .
11 ¶ Şi Chelub fratele lui Şuhah a născut pe Mechir, care a
fost tatăl lui Eşton .
12 Şi Eşton a născut pe Bet-Rafa şi pe Paseah şi pe Techina
tatăl cetăţii lui Nahaş . Aceştia sunt oamenii lui Reca .
13 Şi fiii lui Chenaz: Otniel şi Seraia; şi fiii lui Otniel: Hatat .
14 Şi Meonotai a născut pe Ofra; şi Seraia a născut pe Ioab,
tatăl celor din valea Meşteşugarilor, căci erau meşteşugari .
15 Şi fiii lui Caleb, fiul lui Iefune: Iru, Ela şi Naam; şi fiii lui
Ela, chiar Chenaz .
16 Şi fiii lui Iehaleleel: Zif şi Zifa, Tiria şi Asareel .
17 Şi fiii lui Ezra au fost: Ieter şi Mered şi Efer şi Ialon; şi ea a
născut pe Miriam şi pe Şamai şi pe Işbah, tatăl lui Eştemoa .
18 Şi Iehudia, soţia lui, a născut pe Iered, tatăl lui Ghedor şi
pe Heber, tatăl lui Soco şi Iechutiel, tatăl lui Zanoah . Şi aceş-
tia sunt fiii Bitiei, fiica lui Faraon, pe care Mered a luat-o .
19 Şi fiii soţiei lui, Hodia, sora lui Naham, tatăl lui Chehila,
garmitul, şi Eştemoa maacatitul .
20  Şi  fiii  lui  Şimon  au  fost:  Amnon  şi  Rina,  Ben-Hanan  şi
Tilon . Şi fiii lui Işei au fost: Zohet şi Ben-Zohet .
21 Fiii lui Şela, fiul lui Iuda, au fost: Er tatăl lui Leca şi Laeda
tatăl lui Mareşa şi familiile casei celor care au ţesut in subţi-
re, din casa lui Aşbea,
22 Şi Iochim şi oamenii lui Cozeba şi Ioas şi Saraf, care au
avut stăpânirea în Moab şi Iaşubi-Lehem . Şi acestea sunt lu-
cruri vechi .
23 Aceştia au fost olarii şi aceia care au locuit printre plante
şi îngrădituri, acolo au locuit la împărat pentru lucrarea lui .
24 ¶ Fiii lui Simeon au fost: Nemuel şi Iamin, Iarib, Zerah
şi Şaul;
25 Şalum, fiul lui; Mibsam, fiul lui; Mişma, fiul lui .
26 Şi fiii lui Mişma: Hamuel, fiul lui; Zachur, fiul lui; Şimei,
fiul lui .
27 Iar Şimei a avut şaisprezece fii şi şase fiice; dar fraţii lui nu
au avut mulţi copii, nici nu s-a înmulţit toată familia lor ca
cea copiilor lui Iuda .
28 Şi au locuit la Beer-Şeba şi Molada şi Haţar-Şual,
29 Şi la Bilha şi la Eţem şi la Tolad,
30 Şi la Betuel şi la Horma şi la Ţiclag,
31  Şi  la  Bet-Marcabot  şi  Haţar-Susim  şi  la  Betbirei  şi  la
Şaaraim .  Acestea  au  fost  cetăţile  lor  până  la  domnia  lui
David .

32 Şi satele lor au fost: Etam şi Ain, Rimon şi Tochen şi Aşan,
cinci cetăţi;
33 Şi toate satele lor care au fost în jurul aceloraşi cetăţi, până
la Baal . Acestea au fost locuinţele lor şi genealogia lor .
34 Şi Meşobab şi Iamlec şi Ioşa, fiul lui Amaţia,
35 Şi Ioel şi Iehu, fiul lui Ioşibia, fiul lui Seraia, fiul lui Asiel,
36  Şi  Elioenai  şi  Iaachoba  şi  Ieşohaia  şi  Asaia  şi  Adiel  şi
Ieşimiel şi Benaia,
37 Şi Ziza, fiul lui Şifei, fiul lui Alon, fiul lui Iedaia, fiul lui
Şimri, fiul lui Şemaia;
38 Aceştia menţionaţi cu numele lor au fost prinţi în famili-
ile lor; şi casa taţilor lor s-a înmulţit mult .
39 Şi au mers la intrarea lui Ghedor, spre partea de est a văii,
să caute pajişte pentru turmele lor .
40 Şi au găsit pajişte grasă şi bună şi ţara era largă şi liniştită
şi paşnică; fiindcă cei din Ham au locuit acolo din vechime .
41 Şi aceştia scrişi pe nume au venit în zilele lui Ezechia, îm-
păratul lui Iuda, şi le-au lovit corturile şi locuinţele care s-au
găsit acolo şi le-au distrus în întregime până în această zi şi
au locuit în locul lor, deoarece era pajişte acolo pentru tur-
mele lor .
42 Şi unii dintre ei, dintre fiii lui Simeon, cinci sute de băr-
baţi, au mers la muntele Seir, având ca şi căpetenii pe Pelatia
şi pe Nearia şi pe Refaia şi pe Uziel, fiii lui Işei .
43 Şi au lovit restul dintre amaleciţi care au scăpat şi au locu-
it acolo până în această zi .

CApitoLuL 5

ŞI fiii lui Ruben, întâiul născut al lui Israel, (căci el a fost

întâiul născut; dar, pentru că pângărise patul tatălui său,
dreptul său de naştere a fost dat fiilor lui Iosif, fiul lui Israel,
iar genealogia nu trebuie socotită după dreptul de naştere .
2 Căci Iuda a avut întâietate între fraţii săi şi din el a venit
mai  marele  conducător;  dar  dreptul  de  naştere  a  fost  a  lui
Iosif);
3 Fiii lui Ruben, întâiul născut al lui Israel, au fost: Hanoc şi
Palu, Heţron şi Carmi .
4 Fiii lui Ioel: Şemaia, fiul său; Gog, fiul său; Şimei, fiul său;
5 Mica, fiul său; Reaia, fiul său; Baal, fiul său;
6 Beera, fiul său pe care Tilgat-Pilneser, împăratul Asiriei, l-a
dus captiv; el a fost prinţul rubeniţilor .
7 Şi fraţii săi pe familiile lor, când genealogia generaţiilor lor
a fost socotită, au fost mai marii, Ieiel şi Zaharia,
8 Şi Bela, fiul lui Azaz, fiul lui Şema, fiul lui Ioel, care a locuit
în Aroer, chiar până la Nebo şi Baal-Meon;
9  Şi  spre  est  a  locuit  până  la  intrarea  în  pustiul  de  la  râul
Eufrat, deoarece vitele lor s-au înmulţit în ţara Galaadului .
10 Şi în zilele lui Saul ei au făcut război împotriva hagariţilor,
care au căzut prin mâna lor; şi au locuit în corturile lor prin
toată ţara de est a Galaadului .
11 Şi copiii lui Gad au locuit vizavi de ei, în ţara lui Basan
până la Salca;
12 Ioel era mai marele şi Şafam următorul şi Iaenai şi Şafat
în Basan .
13 Şi fraţii lor din casa taţilor lor au fost: Mihail şi Meşulam
şi Şeba şi Iorai şi Iaecan şi Zia şi Eber, şapte .
14 Aceştia sunt copiii lui Abihail, fiul lui Huri, fiul lui Iaroah,
fiul lui Galaad, fiul lui Mihail, fiul lui Ieşişai, fiul lui Iahdo,
fiul lui Buz;
15 Ahi, fiul lui Abdiel, fiul lui Guni, mai marele casei taţilor
lor .
16 Şi au locuit în Galaad în Basan şi în oraşele ei şi în toate

254

1 Cronici  6

împrejurimile Saronului, până la graniţele lor .
17  Toţi  aceştia  au  fost  socotiţi  după  genealogii  în  zilele  lui
Iotam, împăratul lui Iuda, şi în zilele lui Ieroboam, împăra-
tul lui Israel .
18 ¶ Fiii lui Ruben şi gadiţii şi jumătate din tribul lui Manase,
dintre viteji, bărbaţi în stare să poarte scut şi sabie şi să tragă
cu arcul şi iscusiţi la război, au fost patruzeci şi patru de mii
şapte sute şaizeci, care mergeau la război .
19 Şi au făcut război cu hagariţii, cu Ietur şi Nafiş şi Nodab .
20 Şi au fost ajutaţi împotriva lor şi hagariţii au fost daţi în
mâna  lor  şi  toţi  cei  care  au  fost  cu  ei,  căci  au  strigat  către
Dumnezeu în bătălie şi el s-a lăsat înduplecat de ei, deoarece
şi-au pus încrederea în el .
21 Şi le-au luat vitele; dintre cămilele lor, cincizeci de mii; şi
dintre oi, două sute cincizeci de mii; şi dintre măgari, două
mii; şi dintre bărbaţi, o sută de mii .
22 Fiindcă au căzut mulţi ucişi, deoarece războiul era de la
Dumnezeu . Şi au locuit în locurile lor până la captivitate .
23 Şi copiii jumătăţii tribului lui Manase au locuit în ţară,
s-au  înmulţit  de  la  Basan  până  la  Baal-Hermon  şi  Senir  şi
până la muntele Hermon .
24 Şi aceştia erau capii casei taţilor lor, chiar Efer şi Işei şi
Eliel şi Azriel şi Ieremia şi Hodavia şi Iahdiel, războinici vi-
teji, bărbaţi faimoşi şi capi ai casei taţilor lor .
25  Şi  au  păcătuit  împotriva  Dumnezeului  taţilor  lor  şi  au
mers  curvind  după  dumnezeii  poporului  ţării,  pe  care
Dumnezeu l-a nimicit înaintea lor .
26 Şi Dumnezeul lui Israel a stârnit duhul lui Pul, împăratul
Asiriei, şi duhul lui Tilgat-Pilneser, împăratul Asiriei, şi i-a
dus,  chiar  pe  rubeniţi  şi  pe  gadiţi  şi  jumătatea  tribului  lui
Manase şi i-a adus la Halah şi la Habor şi la Hara şi la râul
Gozan, până în această zi .

CApitoLuL 6

FIII lui Levi: Gherşon, Chehat şi Merari .

2 Şi fiii lui Chehat: Amram, Iţehar şi Hebron şi Uziel .
3 Şi copiii lui Amram: Aaron şi Moise şi Miriam . De aseme-
nea fiii lui Aaron: Nadab şi Abihu, Eleazar şi Itamar .
4 Eleazar a născut pe Fineas, Fineas a născut pe Abişua,
5 Şi Abişua a născut pe Buchi şi Buchi a născut pe Uzi,
6 Şi Uzi a născut pe Zerahia şi Zerahia a născut pe Meraiot,
7  Meraiot  a  născut  pe  Amaria  şi  Amaria  a  născut  pe
Ahitub,
8  Şi  Ahitub  a  născut  pe  Ţadoc  şi  Ţadoc  a  născut  pe
Ahimaaţ,
9  Şi  Ahimaaţ  a  născut  pe  Azaria  şi  Azaria  a  născut  pe
Iohanan,
10  Şi  Iohanan  a  născut  pe  Azaria,  (el  este  cel  care  a  făcut
serviciul de preot în templul pe care Solomon l-a construit
în Ierusalim);
11  Şi  Azaria  a  născut  pe  Amaria  şi  Amaria  a  născut  pe
Ahitub,
12 Şi Ahitub a născut pe Ţadoc şi Ţadoc a născut pe Şalum,
13  Şi  Şalum  a  născut  pe  Hilchia  şi  Hilchia  a  născut  pe
Azaria,
14  Şi  Azaria  a  născut  pe  Seraia  şi  Seraia  a  născut  pe
Iehoţadac,
15 Şi Iehoţadac a mers în captivitate, când DOMNUL a dus pe
Iuda şi Ierusalimul prin mâna lui Nebucadneţar .
16 Fiii lui Levi: Gherşom, Chehat şi Merari .
17 Şi acestea sunt numele fiilor lui Gherşom: Libni şi Şimei .
18  Şi  fiii  lui  Chehat  au  fost:  Amram  şi  Iţehar  şi  Hebron  şi

Uziel .
19 Fiii lui Merari: Mahli şi Muşi . Şi acestea sunt familiile le-
viţilor conform taţilor lor .
20  Din  Gherşom:  Libni,  fiul  său;  Iahat,  fiul  său;  Zima,  fiul
său;
21 Ioah, fiul său; Ido, fiul său; Zerah, fiul său; Ieaterai, fiul
său .
22 Fiii lui Chehat: Aminadab, fiul său; Core, fiul său; Asir,
fiul său;
23 Elcana, fiul său; şi Ebiasaf, fiul său; şi Asir, fiul său;
24 Tahat, fiul său; Uriel, fiul său; Ozia, fiul său; şi Şaul, fiul
său .
25 Şi fiii lui Elcana: Amasai şi Ahimot .
26 Cât despre Elcana, fiii lui Elcana: Ţuf, fiul său; şi Nahat,
fiul său;
27 Eliab, fiul său; Ieroham, fiul său; Elcana, fiul său .
28 Şi fiii lui Samuel: întâiul născut Vaşni şi al doilea Abia .
29 Fiii lui Merari: Mahli; Libni, fiul său; Şimei, fiul său; Uza
fiul său;
30 Şimei, fiul său; Haghia, fiul său; Asaia, fiul său .
31 ¶ Şi aceştia sunt cei pe care David i-a pus peste serviciul
cântării în casa DOMNULUI, după ce chivotul s-a odihnit .
32 Iar ei au servit înaintea locului de aşezare a tabernaco-
lului întâlnirii, cu cântare, până când Solomon a construit
casa DOMNULUI în Ierusalim; şi apoi au făcut serviciul lor
conform rândului lor .
33  Şi  aceştia  sunt  cei  care  au  servit  cu  copiii  lor .  Dintre
fiii  Chehatiţilor:  Heman  un  cântăreţ,  fiul  lui  Ioel,  fiul  lui
Şemuel,
34  Fiul  lui  Elcana,  fiul  lui  Ieroham,  fiul  lui  Eliel,  fiul  lui
Toah,
35  Fiul  lui  Ţuf,  fiul  lui  Elcana,  fiul  lui  Mahat,  fiul  lui
Amasai,
36  Fiul  lui  Elcana,  fiul  lui  Ioel,  fiul  lui  Azaria,  fiul  lui
Ţefania,
37 Fiul lui Tahat, fiul lui Asir, fiul lui Ebiasaf, fiul lui Core,
38 Fiul lui Iţehar, fiul lui Chehat, fiul lui Levi, fiul lui Israel .
39 Şi fratele său Asaf, care a stat la dreapta lui, adică Asaf fiul
lui Berechia, fiul lui Şimea,
40 Fiul lui Mihail, fiul lui Baaseia, fiul lui Malchia,
41 Fiul lui Etni, fiul lui Zerah, fiul lui Adaia,
42 Fiul lui Etan, fiul lui Zima, fiul lui Şimei,
43 Fiul lui Iahat, fiul lui Gherşom, fiul lui Levi .
44 Şi fraţii lor, fiii lui Merari, au stat la stânga: Etan, fiul lui
Chişi, fiul lui Abdi, fiul lui Maluc,
45 Fiul lui Haşabia, fiul lui Amaţia, fiul lui Hilchia,
46 Fiul lui Amţi, fiul lui Bani, fiul lui Şemer,
47 Fiul lui Mahli, fiul lui Muşi, fiul lui Merari, fiul lui Levi .
48 De asemenea fraţii lor, leviţii, erau rânduiţi pentru tot fe-
lul de servicii ale tabernacolului casei lui Dumnezeu .
49 Dar Aaron şi fiii săi au oferit pe altarul ofrandei arse şi
pe  altarul  de  tămâiere  şi  erau  rânduiţi  pentru  toată  lucra-
rea locului preasfânt şi pentru a face ispăşire pentru Israel,
conform  cu  tot  ceea  ce  Moise,  servitorul  lui  Dumnezeu,
poruncise .
50 Şi aceştia sunt fiii lui Aaron: Eleazar, fiul său; Fineas, fiul
său; Abişua, fiul său;
51 Buchi, fiul său; Uzi, fiul său; Zerahia, fiul său;
52 Meraiot, fiul său; Amaria, fiul său; Ahitub, fiul său;
53 Ţadoc, fiul său; Ahimaaţ, fiul său .
54 ¶ Şi acestea sunt locuinţele lor prin toate cetăţuile lor în
ţinuturile lor, ale fiilor lui Aaron, ale familiilor Chehatiţilor;

255

1 Cronici  7

căci al lor a fost sorţul .
55  Şi  le-au  dat  Hebronul  în  ţara  lui  Iuda  şi  împrejurimile
acestuia de jur împrejurul lui .
56 Dar câmpurile cetăţii şi satele ei, le-au dat lui Caleb fiul
lui Iefune .
57  Şi  fiilor  lui  Aaron  le-au  dat  cetăţile  lui  Iuda,  adică,
Hebron,  cetatea  de  scăpare  şi  Libna  cu  împrejurimile  ei  şi
Iatir şi Eştemoa, cu împrejurimile lor,
58 Şi Hilen cu împrejurimile ei, Debir cu împrejurimile ei,
59  Şi  Aşan  cu  împrejurimile  ei  şi  Bet-Şemeş  cu  împrejuri-
mile ei;
60 Şi din tribul lui Beniamin: Gheba cu împrejurimile ei şi
Alemet  cu  împrejurimile  ei  şi  Anatot  cu  împrejurimile  ei .
Toate cetăţile lor pentru toate familiile lor erau treisprezece
cetăţi .
61 Şi fiilor lui Chehat, rămaşi din familia acelui trib, li s-au
dat prin sorţ, zece cetăţi, din jumătatea tribului, adică, din
jumătatea tribului lui Manase;
62  Şi  fiilor  lui  Gherşom,  prin  toate  familiile  lor,  din  tribul
lui Isahar şi din tribul lui Aşer şi din tribul lui Neftali şi din
tribul lui Manase în Basan, treisprezece cetăţi .
63 Fiilor lui Merari le-a fost dat prin sorţ, prin toate familiile
lor, din tribul lui Ruben şi din tribul lui Gad şi din tribul lui
Zabulon, douăsprezece cetăţi .
64  Şi  copiii  lui  Israel  au  dat  leviţilor  aceste  cetăţi  cu  toate
împrejurimile lor .
65  Şi  le-au  dat  prin  sorţ  din  tribul  copiilor  lui  Iuda  şi  din
tribul copiilor lui Simeon şi din tribul copiilor lui Beniamin,
aceste cetăţi, care sunt numite pe numele lor.
66 Şi rămăşiţa familiilor fiilor lui Chehat avea cetăţi din ţi-
nuturile lor din tribul lui Efraim .
67 Şi le-au dat, dintre cetăţile de scăpare, Sihem în muntele
Efraim cu împrejurimile ei; au dat de asemenea Ghezer cu
împrejurimile ei,
68 Şi Iochmeam cu împrejurimile ei şi Bet-Horon cu împre-
jurimile ei,
69 Şi Aialon cu împrejurimile ei şi Gat-Rimon cu împreju-
rimile ei;
70  Şi  din  jumătatea  tribului  lui  Manase:  Aner  cu  împreju-
rimile ei şi Bileam cu împrejurimile ei, pentru familia din
rămăşiţa fiilor lui Chehat .
71 Fiilor lui Gherşom le-au fost date din familia, din jumăta-
tea tribului lui Manase, Golan în Basan cu împrejurimile ei
şi Aştarot cu împrejurimile ei;
72  Şi  din  tribul  lui  Isahar:  Chedeş  cu  împrejurimile  ei,
Dabarat cu împrejurimile ei;
73 Şi Ramot cu împrejurimile ei şi Anem cu împrejurimile
ei;
74 Şi din tribul lui Aşer: Maşal cu împrejurimile ei şi Abdon
cu împrejurimile ei;
75 Şi Hucoc cu împrejurimile ei şi Rehob cu împrejurimile
ei;
76  Şi  din  tribul  lui  Neftali:  Chedeş,  în  Galileea,  cu  împre-
jurimile ei, şi Hamon cu împrejurimile ei, şi Chiriataim cu
împrejurimile ei .
77  Restului  copiilor  lui  Merari  le-a  fost  dat  din  tribul  lui
Zabulon:  Rimon  cu  împrejurimile  ei,  Tabor  cu  împrejuri-
mile ei;
78 Şi de partea cealaltă a Iordanului lângă Ierihon, pe par-
tea de est a Iordanului, le-a fost dat din a tribului lui Ruben,
Beţer în pustiu cu împrejurimile ei şi Iahţa cu împrejurimile
ei,

79 Chedemot, de asemenea, cu împrejurimile ei şi Mefaat cu
împrejurimile ei;
80 Şi din tribul lui Gad: Ramot în Galaad cu împrejurimile
ei şi Mahanaim cu împrejurimile ei,
81 Şi Hesbon cu împrejurimile ei şi Iaezer cu împrejurimile
ei .

CApitoLuL 7

ŞI fiii lui Isahar erau: Tola şi Pua, Iaşub şi Şimron, patru .

2 Şi fiii lui Tola: Uzi şi Refaia şi Ieriel şi Iahmai şi Ibsam şi
Şemuel, capii casei tatălui lor, din Tola au fost bărbaţi viteji
şi curajoşi în generaţiile lor; al căror număr era în zilele lui
David douăzeci şi două de mii şase sute .
3 Şi fiii lui Uzi: Izrahia; şi fiii lui Izrahia: Mihail şi Obadia şi
Ioel, Işia, cinci, cu toţii bărbaţi de seamă .
4 Şi cu ei, după generaţiile lor, după casa taţilor lor, erau cete
de soldaţi pentru război, treizeci şi şase de mii de bărbaţi,
căci aveau multe soţii şi fii .
5 Şi fraţii lor printre toate familiile lui Isahar erau bărbaţi
viteji şi curajoşi, număraţi cu totul prin genealogiile lor, opt-
zeci şi şapte de mii .
6 Fiii lui Beniamin: Bela şi Becher şi Iediael, trei .
7 Şi fiii lui Bela: Eţbon şi Uzi şi Uziel şi Ierimot şi Iri, cinci;
capi ai casei taţilor lor, războinici viteji; şi au fost număraţi
după  genealogiile  lor,  douăzeci  şi  două  de  mii  treizeci  şi
patru .
8  Şi  fiii  lui  Becher:  Zemira  şi  Ioaş  şi  Eliezer  şi  Elioenai  şi
Omri şi Ierimot şi Abia şi Anatot şi Alamet . Toţi aceştia sunt
fiii lui Becher .
9  Şi  numărul  lor,  după  genealogia  lor  prin  generaţiile  lor,
capi ai casei taţilor lor, războinici viteji, era douăzeci de mii
două sute .
10  De  asemenea  fiii  lui  Iediael:  Bilhan;  şi  fiii  lui  Bilhan:
Ieuş  şi  Beniamin  şi  Ehud  şi  Chenaana  şi  Zetan  şi  Tarsis  şi
Ahişahar .
11 Toţi aceştia, fiii lui Iediael, după capii taţilor lor, război-
nici viteji, erau şaptesprezece mii şi două sute de soldaţi, pre-
gătiţi să iasă la război şi bătălie .
12 Şupim de asemenea şi Hupim, copiii lui Ir şi Huşim, fiii
lui Aher .
13  Fiii  lui  Neftali:  Iahţiel  şi  Guni  şi  Iezer  şi  Şalum,  fiii
Bilhei .
14 Fiii lui Manase: Asriel, pe care ea l-a născut, (dar concubi-
na lui aramită, a născut pe Machir, tatăl lui Galaad;
15 Şi Machir a luat de soţie pe sora lui Hupim şi Şupim, sora
lor  avea  numele  Maaca);  şi  numele  celui  de-al  doilea  era
Ţelofhad; şi Ţelofhad a avut fete .
16 Şi Maaca soţia lui Machir a născut un fiu şi i-a pus numele
Pereş; şi numele fratelui său era Şereş; şi fiii lui erau Ulam şi
Rechem .
17 Şi fiii lui Ulam: Bedan . Aceştia erau fiii lui Galaad, fiul lui
Machir, fiul lui Manase .
18  Şi  sora  lui,  Hamolechet,  a  născut  pe  Işhod  şi  Abiezer  şi
Mahla .
19  Şi  fiii  lui  Şemida  au  fost:  Ahian  şi  Sihem  şi  Lichi  şi
Aniam .
20 ¶ Şi fiii lui Efraim: Şutelah şi Bered, fiul său; şi Tahat, fiul
său; şi Eleada, fiul său; şi Tahat, fiul său;
21 Şi Zabad, fiul său; şi Şutelah, fiul său; şi Ezer şi Elead, pe
care oamenii lui Gat care erau născuţi în ţară i-au ucis, de-
oarece s-au coborât să le ia vitele .
22 Şi Efraim, tatăl lor, a jelit multe zile şi fraţii săi au venit

256

1 Cronici  9

să îl mângâie .
23  Şi  când  a  intrat  la  soţia  lui,  ea  a  rămas  însărcinată  şi  a
născut un fiu şi el i-a pus numele Beria, deoarece era rău de
casa lui .
24 (Şi fiica lui era Şeera, care a construit Bet-Horonul de jos
şi de sus şi Uzen-Şeera) .
25 Şi Refah era fiul său, de asemenea Reşef şi Telah, fiul său;
şi Tahan, fiul său;
26 Laadan, fiul său; Amihud, fiul său; Elişama, fiul său;
27 Non, fiul său; Iehoşua, fiul său .
28 Şi stăpânirile şi locuinţele lor erau: Betel şi oraşele lui şi
spre est Naaran şi spre vest Ghezer, cu oraşele lui; Sihem de
asemenea şi oraşele lui, până la Gaza şi oraşele lui;
29 Şi lângă graniţele copiilor lui Manase: Bet-Şean şi oraşele
ei, Taanac şi oraşele ei, Meghido şi oraşele ei, Dor şi oraşele
ei . În acestea au locuit copiii lui Iosif fiul lui Israel .
30 Fiii lui Aşer: Imna şi Işva şi Işvi şi Beria şi Sera sora lor .
31  Şi  fiii  lui  Beria:  Heber  şi  Malchiel,  care  este  tatăl  lui
Birzavit .
32 Şi Heber a născut pe Iaflet şi pe Şomer şi pe Hotam şi pe
Şua sora lor .
33 Şi fiii lui Iaflet: Pasac şi Bimhal şi Aşvat . Aceştia sunt co-
piii lui Iaflet .
34 Şi fiii lui Şamer: Ahi şi Rohaga, Iehuba şi Aram .
35 Şi fiii fratelui său Helem: Ţofah şi Imna şi Şeleş şi Amal .
36 Fiii lui Ţofah: Suah şi Harnefer şi Şual şi Beri şi Imra,
37 Beţer şi Hod şi Şama şi Şilşa şi Itran şi Beera .
38 Şi fiii lui Ieter: Iefune şi Pispa şi Ara .
39 Şi fiii lui Ula: Arah şi Haniel şi Riţia
40 Toţi aceştia erau copiii lui Aşer, capi ai casei tatălui lor,
războinici  viteji  şi  aleşi,  mai  mari  ai  prinţilor .  Şi  numărul
lor prin toată genealogia lor, apţi de război şi de bătălie, era
douăzeci şi şase de mii de bărbaţi .

CApitoLuL 8

20 Şi Elienai şi Ţiltai şi Eliel,
21 Şi Adaia şi Beraia şi Şimrat, fiii lui Şimei;
22 Şi Işpan şi Heber şi Eliel,
23 Şi Abdon şi Zicri şi Hanan,
24 Şi Hanania şi Elam şi Antotia,
25 Şi Ifedeia şi Penuel, fiii lui Şaşac;
26 Şi Şamşerai şi Şeharia şi Atalia,
27 Şi Iaareşia şi Elia şi Zicri, fiii lui Ieroham .
28 Aceştia erau de seama, capi ai taţilor, prin generaţiile lor .
Ei au locuit în Ierusalim .
29 Şi la Gabaon a locuit tatăl lui Gabaon; numele soţiei lui
era Maaca;
30 Şi Abdon, întâiul său fiu născut; şi Ţur şi Chiş şi Baal şi
Nadab,
31 Şi Ghedor şi Ahio şi Zecher .
32 Şi Miclot a născut pe Şimea . Şi aceştia de asemenea au lo-
cuit cu fraţii lor în Ierusalim, în faţa lor .
33 ¶ Şi Ner a născut pe Chiş şi Chiş a născut pe Saul şi Saul
a născut pe Ionatan şi pe Malchi-Şua şi pe Abinadab şi pe
Eşbaal .
34 Şi fiul lui Ionatan era Merib-Baal; şi Merib-Baal a născut
pe Mica .
35 Şi fiii lui Mica erau Piton şi Melec şi Tarea şi Ahaz .
36 Şi Ahaz a născut pe Iehoada; şi Iehoada a născut pe Alemet
şi pe Azmavet şi pe Zimri; şi Zimri a născut pe Moţa,
37 Şi Moţa a născut pe Binea, Rafa era fiul său; Eleasa, fiul
său; Aţel, fiul său;
38 Şi Aţel a avut şase fii, a căror nume sunt acestea: Azricam,
Bocru  şi  Ismael  şi  Şearia  şi  Obadia  şi  Hanan .  Toţi  aceştia
erau fiii lui Aţel .
39 Şi fiii lui Eşec fratele său erau: Ulam, întâiul său născut;
Ieuş, al doilea; şi Elifelet, al treilea .
40  Şi  fiii  lui  Ulam  erau  războinici  viteji,  arcaşi  şi  au  avut
mulţi fii şi nepoţi, o sută cincizeci . Toţi aceştia sunt din fiii
lui Beniamin .

ŞI Beniamin a născut pe Bela, întâiul său născut, Aşbel al

doilea şi Ahrah al treilea,

2 Noha al patrulea şi Rafa al cincilea .
3 Şi fiii lui Bela erau: Adar şi Ghera şi Abihud,
4 Şi Abişua şi Naaman şi Ahoah,
5 Şi Ghera şi Şefufan şi Huram .
6 Şi aceştia sunt fiii lui Ehud; aceştia sunt capii taţilor locui-
torilor din Gheba, şi pe aceştia i-au mutat la Manahat;
7 Şi Naaman şi Ahiia şi Ghera, i-a mutat; şi a născut pe Uza
şi pe Ahihud .
8 Şi Şaharaim a născut copii în ţara lui Moab, după ce i-a tri-
mis de acolo; Huşim şi Baara erau soţiile lui .
9 Şi el a născut din Hodeş, soţia lui: pe Iobab şi pe Ţibia şi pe
Meşa şi pe Malcam,
10 Şi pe Ieuţ şi pe Şochia şi pe Mirma . Aceştia erau fiii lui,
capi ai taţilor .
11 Şi din Huşim a născut pe Abitub şi pe Elpaal .
12 Fiii lui Elpaal: Eber şi Mişeam şi Şamed, care a construit
Ono şi Lod, cu oraşele ei;
13 Beria de asemenea şi Şema, care erau capi ai taţilor locui-
torilor din Aialon, care au alungat pe locuitorii Gatului;
14 Şi Ahio, Şaşac şi Ieremot,
15 Şi Zebadia şi Arad şi Ader,
16 Şi Mihail şi Isfa şi Ioha, fiii lui Beria;
17 Şi Zebadia şi Meşulam şi Ezechi şi Heber,
18 Işmerai de asemenea şi Izlia şi Iobab, fiii lui Elpaal;
19 Şi Iachim şi Zicri şi Zabdi,

CApitoLuL 9

ASTFEL  tot  Israelul  a  fost  numărat  după  genealogii;  şi

iată,  ei  au  fost  scrişi  în  cartea  împăraţilor  lui  Israel  şi

Iuda, care au fost duşi în Babilon pentru fărădelegea lor .
2 Şi primii locuitori care au locuit în stăpânirile lor, în cetă-
ţile lor erau: israeliţii, preoţii, leviţii şi netinimii .
3 Şi în Ierusalim au locuit dintre copiii lui Iuda şi dintre co-
piii lui Beniamin şi dintre copiii lui Efraim şi Manase;
4 Utai, fiul lui Amihud, fiul lui Omri, fiul lui Imri, fiul lui
Bani, din copiii lui Farez, fiul lui Iuda .
5 Şi dintre şiloniţi: Asaia, întâiul născut, şi fiii lui .
6  Şi  dintre  fiii  lui  Zerah:  Ieuel  şi  fraţii  lor,  şase  sute
nouăzeci .
7 Şi dintre fiii lui Beniamin: Salu, fiul lui Meşulam, fiul lui
Hodavia, fiul lui Hasenua,
8 Şi Ibneia, fiul lui Ieroham şi Ela, fiul lui Uzi, fiul lui Micri; şi
Meşulam, fiul lui Şefatia, fiul lui Reuel, fiul lui Ibnia;
9  Şi  fraţii  lor,  conform  generaţiilor,  nouă  sute  cincizeci  şi
şase . Toţi aceşti bărbaţi erau mai marii taţilor în casa taţilor
lor .
10 Şi dintre preoţi: Iedaeia şi Iehoiarib şi Iachin,
11 Şi Azaria, fiul lui Hilchia, fiul lui Meşulam, fiul lui Ţadoc,
fiul  lui  Meraiot,  fiul  lui  Ahitub,  conducătorul  casei  lui
Dumnezeu;
12 Şi Adaia, fiul lui Ieroham, fiul lui Paşhur, fiul lui Malchia;
şi Maesai, fiul lui Adiel, fiul lui Iahzera, fiul lui Meşulam, fiul

257

1 Cronici  11

lui Meşilemit, fiul lui Imer;
13 Şi fraţii lor, capi ai casei taţilor lor, o mie şapte sute şai-
zeci;  bărbaţi  capabili  să  facă  lucrarea  serviciului  casei  lui
Dumnezeu .
14 ¶ Şi dintre leviţi: Şemaia, fiul lui Haşub, fiul lui Azricam,
fiul lui Haşabia, din fiii lui Merari;
15 Şi Bacbacar, Hereş şi Galal şi Matania, fiul lui Mica, fiul
lui Zicri, fiul lui Asaf;
16 Şi Obadia, fiul lui Şemaia, fiul lui Galal, fiul lui Iedutun şi
Berechia, fiul lui Aşa, fiul lui Elcana, care au locuit în satele
netofatiţilor .
17 Şi portarii erau: Şalum şi Acub şi Talmon şi Ahiman şi
fraţii lor: Şalum era mai marele,
18 Care până atunci au aşteptat în poarta împăratului spre
est, ei erau portari în cetele copiilor lui Levi .
19 Şi Şalum fiul lui Kore, fiul lui Ebiasaf, fiul lui Core şi fraţii
săi, din casa tatălui său, coreiţii, erau peste munca serviciu-
lui, păzitori ai porţilor tabernacolului; şi taţii lor, fiind peste
oştirea DOMNULUI, erau păzitori ai intrării .
20 Şi Fineas, fiul lui Eleazar, a fost mai înainte conducător
peste ei şi DOMNUL a fost cu el .
21 Şi Zaharia, fiul lui Meşelemia, era portar al uşii taberna-
colului întâlnirii .
22 Toţi aceştia care erau aleşi să fie portari la porţi erau două
sute  doisprezece .  Aceştia  erau  număraţi  prin  genealogiile
lor, în satele lor, pe aceştia David şi Samuel, văzătorul, i-au
rânduit în serviciul lor .
23 Astfel ei şi copiii lor au avut supravegherea, prin gărzi, a
porţilor casei DOMNULUI, casa tabernacolului .
24 Portarii erau spre cele patru vânturi: spre est, vest, nord
şi sud .
25  Şi  fraţii  lor,  care  erau  în  satele  lor,  veneau  pentru  şapte
zile, din când în când, cu ei .
26 Fiindcă aceşti leviţi, cei patru portari mai mari, erau în
serviciul lor rânduit şi erau peste cămările şi tezaurele casei
lui Dumnezeu .
27 Şi au locuit de jur împrejurul casei lui Dumnezeu, deoa-
rece sarcina era asupra lor şi deschiderea acesteia în fiecare
dimineaţă le aparţinea.
28 Şi unii dintre ei aveau sarcina servirii vaselor, ca să le adu-
că înăuntru şi să le scoată după număr .
29 Unii dintre ei de asemenea erau rânduiţi să supravegheze
vasele şi toate uneltele sanctuarului şi floarea făinii şi vinul
şi untdelemnul şi tămâia şi mirodeniile .
30  Şi  unii  dintre  fiii  preoţilor  făceau  unguent  din
mirodenii .
31 Şi Matitia, unul dintre leviţi, care era întâiul născut al lui
Şalum coreitul, avea serviciul stabilit peste lucrurile ce erau
făcute în tigăi .
32 Şi alţii dintre fraţii lor, dintre fiii Chehatiţilor, erau peste
pâinile punerii înainte, să le pregătească în fiecare sabat .
33 Şi aceştia sunt cântăreţii, mai mari ai taţilor leviţilor, care
locuiau în cămări dar erau liberi, căci erau angajaţi în acea
lucrare zi şi noapte .
34 Aceşti mai mari taţi dintre leviţi erau mai mari prin toate
generaţiile lor; aceştia au locuit la Ierusalim .
35 ¶ Şi în Gabaon a locuit tatăl lui Gabaon, Ieiel, numele so-
ţiei lui era Maaca;
36  Şi  întâiul  său  născut  Abdon,  apoi  Ţur  şi  Chiş  şi  Baal  şi
Ner şi Nadab,
37 Şi Ghedor şi Ahio şi Zaharia şi Miclot .
38 Şi Miclot a născut pe Şimeam . Şi au locuit de asemenea cu

fraţii lor la Ierusalim în faţa fraţilor lor .
39 Şi Ner a născut pe Chiş; şi Chiş a născut pe Saul; şi Saul
a născut pe Ionatan şi pe Malchi-Şua şi pe Abinadab şi pe
Eşbaal .
40 Şi fiul lui Ionatan era Merib-Baal; şi Merib-Baal a născut
pe Mica .
41 Şi fiii lui Mica erau: Piton şi Melec şi Tahrea şi Ahaz.
42 Şi Ahaz a născut pe Iaera; şi Iaera a născut pe Alemet şi pe
Azmavet şi pe Zimri; şi Zimri a născut pe Moţa;
43 Şi Moţa a născut pe Binea; şi Refaia, fiul său; Eleasa, fiul
său; Aţel, fiul său .
44 Şi Aţel a avut şase fii, a căror nume sunt acestea: Azricam,
Bocru şi Ismael şi Şearia şi Obadia şi Hanan; aceştia erau fiii
lui Aţel .

CApitoLuL 10

ŞI filistenii s-au luptat cu Israel; şi bărbaţii lui Israel au fugit

din faţa filistenilor şi au căzut ucişi în muntele Ghilboa .
2 Şi filistenii i-au urmărit necontenit pe Saul şi pe fiii săi; şi
filistenii au ucis pe Ionatan şi pe Abinadab şi pe Malchi-Şua,
fiii lui Saul .
3 Şi bătălia s-a încins împotriva lui Saul şi arcaşii l-au lovit şi
a fost rănit de arcaşi .
4 Atunci Saul a spus purtătorului său de arme: Scoate-ţi sa-
bia şi străpunge-mă cu ea, ca nu cumva aceşti necircumcişi
să vină şi să îşi bată joc de mine . Dar purtătorul său de arme
nu a voit, pentru că se temea foarte tare . De aceea Saul a luat
o sabie şi s-a aruncat în ea .
5 Şi când purtătorul său de arme a văzut că Saul era mort, a
căzut şi el în sabie şi a murit .
6 Astfel Saul a murit şi cei trei fii ai săi şi toată casa lui a mu-
rit împreună .
7 Şi când toţi bărbaţii lui Israel, care erau în vale, au văzut
că fraţii lor au fugit şi că Saul şi fiii lui au murit, şi-au părăsit
cetăţile şi au fugit; şi filistenii au venit şi au locuit în ele .
8 ¶ Şi s-a întâmplat a doua zi, când filistenii au venit să dez-
brace pe cei ucişi, că au găsit pe Saul şi pe fiii lui, căzuţi în
muntele Ghilboa .
9 Şi după ce i-au dezbrăcat, i-au luat capul şi armura şi le-au
trimis de jur împrejur în ţara filistenilor, ca să dea de ştire
idolilor lor şi poporului .
10 Şi au pus armura lui în casa dumnezeilor lor şi au pironit
capul lui în templul lui Dagon .
11 Şi când tot Iabes-Galaadul a auzit tot ce au făcut filistenii
lui Saul,
12 S-au ridicat, toţi bărbaţii viteji şi au luat trupul lui Saul şi
trupurile fiilor lui şi le-au adus la Iabes şi le-au îngropat oa-
sele sub stejarul din Iabes şi au postit şapte zile .
13 Astfel Saul a murit pentru fărădelegea lui pe care a făcut-o
împotriva DOMNULUI, împotriva cuvântului DOMNULUI,
pe care nu l-a ţinut şi de asemenea pentru că a întrebat pe
una care avea demon, pentru a cere sfat de la el;
14 Şi nu a cerut sfat de la DOMNUL; de aceea l-a ucis şi a în-
tors împărăţia la David, fiul lui Isai .

CApitoLuL 11

ATUNCI tot Israelul s-a adunat la David la Hebron, spu-

nând: Iată, noi suntem osul tău şi carnea ta .

2 Şi mai mult, în trecut, chiar când Saul era împărat, tu ai
fost  cel  care  ai  scos  şi  ai  adus  pe  Israel,  şi  DOMNUL  dum-
nezeul tău ţi-a spus: Tu vei paşte poporul meu Israel şi vei fi
conducător peste poporul meu Israel .

258

1 Cronici  12

3  De  aceea  au  venit  toţi  bătrânii  lui  Israel  la  împărat  în
Hebron; şi David a făcut un legământ cu ei în Hebron înain-
tea DOMNULUI; şi ei au uns pe David împărat peste Israel,
conform cuvântului DOMNULUI prin Samuel .
4 Şi David şi tot Israelul au mers la Ierusalim, care este Iebus;
unde erau iebusiţii, locuitorii ţării .
5 Şi locuitorii din Iebus i-au spus lui David: Să nu intri aici .
Totuşi  David  a  luat  cetăţuia  Sionului,  care  este  cetatea  lui
David .
6 Şi David a spus: Oricine loveşte primul pe iebusiţi va fi mai
marele şi căpetenia . Atunci Ioab, fiul Ţeruiei, s-a urcat pri-
mul şi a fost mai marele .
7 Şi David a locuit în cetăţuie; de aceea au numit-o cetatea
lui David .
8 Şi a construit cetatea de jur împrejur, de la Milo de jur îm-
prejur; şi Ioab a reparat restul cetăţii .
9  Astfel  David  a  crescut  din  ce  în  ce  mai  mare,  fiindcă
DOMNUL oştirilor era cu el .
10  ¶  Aceştia  de  asemenea  sunt  mai  marii  războinicilor  pe
care David îi avea, care s-au întărit cu el în împărăţia sa şi
cu tot Israelul, pentru a-l face împărat, conform cuvântului
DOMNULUI referitor la Israel .
11  Şi  acesta  este  numărul  războinicilor  pe  care  David  i-a
avut, Iaşobeam, un hacmonit, mai marele căpeteniilor; şi-a
ridicat suliţa împotriva a trei sute, pe care i-a ucis odată .
12  Şi  după  el  era  Eleazar,  fiul  lui  Dodo,  ahohitul,  care  era
unul dintre cei trei viteji .
13 El era cu David la Pas-Damim şi acolo filistenii s-au adu-
nat la bătălie, unde era o bucată de pământ plină de orz; şi
poporul a fugit din faţa filistenilor .
14 Şi ei s-au aşezat în mijlocul acelei bucăţi şi au eliberat-o
şi  au  ucis  pe  filisteni;  şi  DOMNUL  i-a  salvat  printr-o  mare
eliberare .
15 Şi trei dintre cele treizeci de căpetenii au coborât la stânca
lui  David  în  peştera  lui  Adulam;  şi  oastea  filistenilor  avea
tabăra aşezată în valea lui Refaim .
16  Şi  David  era  în  întăritură  şi  garnizoana  filistenilor  era
atunci la Betleem .
17 Şi David a tânjit şi a spus: Ah, de mi-ar da cineva să beau
apă din fântâna Betleemului, care este la poartă!
18 Şi cei trei au pătruns prin oastea filistenilor şi au tras apă
din fântâna Betleemului, care era la poartă şi au luat-o şi au
adus-o la David, dar David nu a dorit să bea din ea, ci a tur-
nat-o pentru DOMNUL,
19 Şi a spus: Dumnezeul meu să mă ferească să fac acest lu-
cru! Să beau sângele acestor bărbaţi care şi-au pus vieţile în
primejdie? căci cu preţul vieţilor lor au adus-o . De aceea nu
a  voit  să  o  bea .  Aceste  lucruri  au  fost  făcute  de  aceşti  trei
viteji .
20 Şi Abişai, fratele lui Ioab, el era mai marele celor trei, căci
ridicându-şi  suliţa  împotriva  a  trei  sute,  i-a  ucis  şi  a  avut
nume printre cei trei .
21 Dintre cei trei, el era mai onorabil decât ceilalţi doi; căci
era căpetenia lor, totuşi nu a ajuns pe cei trei dintâi.
22  Benaia,  fiul  lui  Iehoiada,  fiul  unui  bărbat  viteaz,  din
Cabţeel, care făcuse multe fapte; a ucis doi bărbaţi, ca nişte
lei, din Moab, de asemenea a coborât şi a ucis un leu, într-o
groapă, într-o zi cu zăpadă .
23 Şi a ucis un egiptean, un bărbat de o mare statură, înalt de
cinci coţi; şi în mâna egipteanului era o suliţă ca bârna ţesă-
torului; iar el s-a coborât la el cu un toiag şi a smuls suliţa din
mâna egipteanului şi l-a ucis cu propria lui suliţă .

24 Aceste lucruri le-a făcut Benaia fiul lui Iehoiada şi a avut
întâiul nume printre cei trei viteji .
25 Iată, era onorabil printre cei treizeci, dar nu a ajuns la cei
trei dintâi; şi David l-a pus peste garda lui .
26 De asemenea războinicii din armate erau: Asael, fratele
lui Ioab; Elhanan, fiul lui Dodo din Betleem;
27 Şamot, haroritul; Haleţ, pelonitul;
28 Ira fiul lui Icheş, tecoitul; Abiezer, antotitul;
29 Sibecai, huşatitul; Ilai, ahohitul;
30 Maharai, netofatitul; Heled, fiul lui Baana, netofatitul;
31 Itai, fiul lui Ribai din Ghibea care aparţinea copiilor lui
Beniamin; Benaia, piratonitul;
32 Hurai de la pâraiele din Gaaş; Abiel, arbatitul;
33 Azmavet, baharumitul; Eliahba, şaalbonitul;
34  Fiii  lui  Haşem,  ghizonitul;  Ionatan,  fiul  lui  Şaghe,
hararitul;
35 Ahiam, fiul lui Sacar, hararitul; Elifal, fiul lui Ur;
36 Hefer, mecheratitul; Ahiia, pelonitul;
37 Heţro, carmelitul; Naarai, fiul lui Ezbai;
38 Ioel, fratele lui Natan; Mibhar, fiul lui Hagri;
39 Ţelec, amonitul; Naharai, beerotitul, purtătorul de arme
al lui Ioab, fiul Ţeruiei;
40 Ira, ieteritul; Gareb, ieteritul;
41 Urie, hititul; Zabad, fiul lui Ahlai;
42 Adina, fiul lui Şiza, rubenitul, o căpetenie a rubeniţilor şi
treizeci cu el;
43 Hanan, fiul lui Maaca; şi Iosafat, mitnitul;
44 Ozia, aşterotitul; Şama şi Iehiel, fiii lui Hotam, aroeritul;
45 Iediael, fiul lui Şimri; şi Ioha, fratele său, tiţitul;
46  Eliel,  mahavitul;  şi  Ieribai  şi  Ioşavia,  fiii  lui  Elnaam;  şi
Itma, moabitul;
47 Eliel şi Obed şi Iaasiel, mesobaitul .

CApitoLuL 12

ŞI aceştia sunt cei care au venit la David la Ţiclag, în timp

ce încă se ascundea din cauza lui Saul, fiul Chiş; şi ei erau

printre războinici, ajutând în război .
2 Erau înarmaţi cu arcuri şi puteau folosi şi mâna dreaptă
şi cea stângă în aruncare de pietre şi trăgând săgeţi din arc,
erau dintre fraţii lui Saul, al lui Beniamin .
3 Mai marele era Ahiezer, apoi Ioaş, fiii lui Şemaa din Ghibea;
şi Ieziel şi Pelet, fiii lui Azmavet; şi Beraca şi Iehu, antotitul;
4 Şi Ismaia din Gabaon, un războinic printre cei treizeci şi
peste cei treizeci; şi Ieremia şi Iahaziel şi Iohanan şi Iozabad
din Ghederot,
5 Eluzai şi Ierimot şi Bealia şi Şemaria şi Şefatia harofitul,
6 Elcana şi Iesia şi Azareel şi Ioezer şi Iaşobeam, coreiţi,
7 Şi Ioela şi Zebadia, fiii lui Ieroham din Ghedor .
8 Şi dintre gadiţi s-au separat acolo pentru David în întăritu-
ra din pustie, războinici viteji şi bărbaţi războinici pregătiţi
pentru bătălie, care puteau purta scut şi platoşă, a căror feţe
erau ca feţele leilor şi erau atât de iuţi precum căprioarele pe
munţi;
9 Ezer, întâiul; Obadia, al doilea; Eliab, al treilea;
10 Mişmana, al patrulea; Ieremia al cincilea;
11 Atai, al şaselea; Eliel al şaptelea;
12 Iohanan, al optulea; Elzabad al nouălea;
13 Ieremia, al zecelea; Macbanai, al unsprezecelea .
14  Aceştia  erau  dintre  fiii  lui  Gad,  căpetenii  ale  oştirilor,
unul dintre cei mai mici era peste o sută şi cel mai mare pes-
te o mie .
15 Aceştia sunt cei care au mers peste Iordan în prima lună,

259

1 Cronici  14

când inundase toate malurile lui; şi au pus pe fugă pe toţi cei
din văi şi spre est şi spre vest .
16 Şi acolo au venit copiii lui Beniamin şi Iuda la întăritura
lui David .
17 Şi David a ieşit să îi întâlnească şi le-a răspuns şi le-a zis:
Dacă veniţi în pace să mă ajutaţi, inima mea va fi unită cu
voi, dar dacă veniţi să mă trădaţi duşmanilor mei, văzând că
nu este nimic rău în mâinile mele, Dumnezeul taţilor noştri
va vedea şi va mustra .
18 Atunci duhul a venit peste Amasai, care era mai marele
căpeteniilor şi a spus: Ai tăi suntem, David şi de partea ta,
fiu al lui Isai; pace, pace ţie şi pace ajutoarelor tale; fiindcă
Dumnezeul tău te ajută . Atunci David i-a primit şi i-a făcut
căpetenii de ceată .
19 Şi acolo au trecut unii din Manase la David, când a ve-
nit cu filistenii împotriva lui Saul la bătălie, dar ei nu l-au
ajutat, fiindcă prinţii filistenilor, după sfat, l-au îndepărtat,
spunând: El va trece la stăpânul său Saul, spre primejdia ca-
petelor noastre .
20  Mergând  la  Ţiclag,  acolo  au  trecut  la  el  din  Manase:
Adnah şi Iozabad şi Iediael şi Mihail şi Iozabad şi Elihu şi
Ţiltai, căpeteniile miilor care erau din Manase .
21 Şi l-au ajutat pe David împotriva cetei jefuitorilor, fiindcă
ei erau toţi războinici viteji şi erau căpetenii în oştire .
22 Fiindcă în acel timp, zi de zi, veneau la David să îl aju-
te,  până  când  a  ajuns  o  mare  oştire,  precum  oştirea  lui
Dumnezeu .
23 ¶ Şi acestea sunt numerele cetelor gata înarmate de război
care au venit la David în Hebron, pentru a întoarce împără-
ţia lui Saul la David, conform cuvântului DOMNULUI .
24 Copiii lui Iuda care purtau scut şi suliţă erau şase mii şi
opt sute, gata înarmaţi de război .
25 Dintre copiii lui Simeon, războinici viteji gata pentru răz-
boi, şapte mii şi o sută .
26 Dintre copiii lui Levi patru mii şi şase sute .
27 Şi Iehoiada era conducătorul aaroniţilor şi cu el erau trei
mii şi şapte sute;
28  Şi  Ţadoc,  un  tânăr,  războinic  viteaz;  şi  din  casa  tatălui
său, douăzeci şi două de căpetenii .
29 Şi dintre copiii lui Beniamin, rudele lui Saul, trei mii, căci
până atunci cea mai parte dintre ei ţinuseră parte casei lui
Saul .
30 Şi dintre copiii lui Efraim douăzeci de mii şi opt sute, răz-
boinici viteji, faimoşi în casa taţilor lor .
31 Şi din jumătatea tribului lui Manase, optsprezece mii, care
erau chemaţi pe nume să vină să facă pe David împărat .
32 Şi dintre copiii lui Isahar, care aveau înţelegerea timpuri-
lor, pentru a cunoaşte ce avea Israel de făcut; capii lor erau
două sute; şi toţi fraţii lor erau la porunca lor .
33 Din Zabulon, cei care au pornit la bătălie, deprinşi la răz-
boi, cu toate uneltele de război, cincizeci de mii, care puteau
sta umăr la umăr, nu aveau inima împărţită .
34 Şi din Neftali, o mie de căpetenii, şi împreună cu ei, trei-
zeci şi şapte de mii, cu scut şi suliţă .
35 Şi dintre daniţi, deprinşi la război, douăzeci şi opt de mii
şase sute .
36 Şi din Aşer, cei care au pornit la bătălie, deprinşi la război,
patruzeci de mii .
37 Şi de partea cealaltă a Iordanului, dintre rubeniţi şi gadiţi
şi din jumătatea tribului lui Manase, cu tot felul de unelte de
război pentru bătălie, o sută douăzeci de mii .
38  Toţi  aceşti  bărbaţi  de  război,  care  puteau  sta  umăr  la

umăr, au venit cu toată inima la Hebron, pentru a-l face pe
David  împărat  peste  tot  Israelul;  şi  de  asemenea  tot  restul
Israelului erau într-o singură inimă pentru a-l face pe David
împărat .
39  Şi  acolo  au  rămas  cu  David  trei  zile,  mâncând  şi  bând;
fiindcă fraţii lor le pregătiseră .
40  Mai  mult,  cei  care  erau  aproape  de  ei,  spre  Isahar  şi
Zabulon şi Neftali, au adus pâine pe măgari şi pe cămile şi
pe catâri şi pe boi şi carne, mâncare, turte de smochine şi
grămezi de stafide şi vin şi untdelemn şi boi şi oi din abun-
denţă, fiindcă era bucurie în Israel .

CApitoLuL 13

ŞI David s-a sfătuit cu căpeteniile miilor şi a sutelor şi cu

fiecare conducător .

2 Şi David a spus întregii adunări a lui Israel: Dacă vi se pare
bine şi dacă este de la DOMNUL Dumnezeul nostru, să tri-
mitem peste tot la fraţii noştri de jur împrejur, care sunt ră-
maşi în toată ţara lui Israel şi cu ei de asemenea la preoţi şi
la leviţi care sunt în cetăţile şi împrejurimile lor, să se adune
la noi;
3 Şi să aducem din nou chivotul Dumnezeului nostru la noi,
fiindcă nu am cerut sfat de la el în zilele lui Saul .
4 Şi întreaga adunare a spus că ar dori să facă astfel, căci lu-
crul era drept în ochii întregului popor .
5  Astfel  David  a  adunat  tot  Israelul  împreună,  de  la  Şihor
din Egipt chiar până la intrarea din Hamat, pentru a aduce
chivotul lui Dumnezeu de la Chiriat-Iearim .
6  Şi  David  şi  tot  Israelul  s-a  urcat  la  Baala,  care  este,  la
Chiriat-Iearim, care a aparţinut lui Iuda, pentru a aduce de
acolo chivotul lui Dumnezeu, DOMNUL, care locuieşte între
heruvimi, al cărui nume este chemat acolo .
7 Şi au dus chivotul lui Dumnezeu într-un car din casa lui
Abinadab; şi Uza şi Ahio au condus carul .
8 Şi David şi întregul Israel au jucat înaintea lui Dumnezeu
cu toată puterea lor, cu cântare şi cu harpe şi cu psalterioane
şi cu tamburine şi cu chimvale şi cu trâmbiţe .
9 ¶ Şi când au ajuns la aria lui Chidon, Uza şi-a întins mâna
pentru a ţine chivotul; fiindcă boii s-au poticnit .
10 Şi mânia DOMNULUI s-a aprins împotriva lui Uza şi l-a
lovit, deoarece şi-a pus mâna pe chivot şi acolo a murit îna-
intea lui Dumnezeu .
11 Şi David a fost nemulţumit, deoarece DOMNUL făcuse o
spărtură asupra lui Uza, de aceea acel loc este numit Pereţ-
Uza până în această zi .
12  Şi  David  s-a  temut  de  Dumnezeu  în  acea  zi,  spunând:
Cum voi aduce chivotul lui Dumnezeu acasă la mine?
13 Astfel David nu a adus chivotul acasă la el, în cetatea lui
David, ci l-a dus deoparte, în casa lui Obed-Edom, din Gat .
14 Şi chivotul lui Dumnezeu a rămas cu familia lui Obed-
Edom, în casa lui, trei luni . Şi DOMNUL a binecuvântat casa
lui Obed-Edom şi tot ce avea .

CApitoLuL 14

ŞI Hiram, împăratul Tirului, a trimis la David mesageri şi

lemn de cedru, cu pietrari şi tâmplari, pentru a-i construi

o casă .
2  Şi  David  a  înţeles  că  DOMNUL  l-a  întărit  împărat  peste
Israel,  fiindcă  împărăţia  sa  a  fost  ridicată  pe  înălţimi,  din
cauza poporului său Israel .
3 Şi David şi-a luat mai multe soţii la Ierusalim: şi David a
născut mai mulţi fii şi fiice .

260

1 Cronici  16

4  Şi  acestea  sunt  numele  copiilor  lui  pe  care  i-a  avut  în
Ierusalim: pe Şamua şi pe Şobab, pe Natan şi pe Solomon,
5 Şi pe Ibhar şi pe Elişua şi pe Elpelet,
6 Şi pe Noga şi pe Nefeg şi pe Iafia,
7 Şi pe Elişama şi pe Beeliada şi pe Elifelet .
8 ¶ Şi când filistenii au auzit că David a fost uns împărat pes-
te întregul Israel, toţi filistenii s-au urcat să îl caute pe David .
Şi David a auzit şi a ieşit împotriva lor .
9 Şi filistenii au venit şi s-au întins în valea lui Refaim .
10 Şi David a cerut sfat de la Dumnezeu, spunând: Să mă urc
împotriva filistenilor; îi vei da în mâna mea? Şi DOMNUL i-a
spus: Urcă-te; căci îi voi da în mâna ta .
11 Astfel s-au urcat la Baal-Peraţim; şi David i-a lovit acolo .
Atunci David a spus: Dumnezeu s-a năpustit asupra duşma-
nilor mei prin mâna mea ca năpustirea apelor, de aceea au
pus acelui loc numele, Baal-Peraţim .
12 Şi ei şi-au lăsat dumnezeii acolo, iar David a dat o porun-
că şi au fost arşi cu foc .
13 Şi filistenii s-au întins din nou în vale .
14 De aceea David a cerut din nou, sfat de la Dumnezeu; şi
Dumnezeu i-a spus: Nu te urca după ei; întoarce-te de la ei şi
vino asupra lor de partea opusă, a duzilor .
15 Şi va fi, când vei auzi un foşnit de paşi în vârful duzilor,
atunci să ieşi la bătălie, fiindcă Dumnezeu a ieşit înaintea ta
pentru a lovi oastea filistenilor .
16  David  de  aceea  a  făcut  precum  Dumnezeu  îi  porunci-
se, şi au lovit oastea filistenilor de la Gabaon chiar până la
Ghezer .
17 Şi faima lui David s-a răspândit în toate ţările; şi DOMNUL
a adus frica de el asupra tuturor naţiunilor .

CApitoLuL 15

ŞI David şi-a făcut case în cetatea lui David şi a pregătit

un loc pentru chivotul lui Dumnezeu şi a ridicat pentru

el un cort .
2 Atunci David a spus: Nimeni nu trebuie să poarte chivotul
lui Dumnezeu ci doar leviţii, fiindcă pe ei i-a ales DOMNUL
să  poarte  chivotul  lui  Dumnezeu  şi  să  îi  servească  pentru
totdeauna .
3 Şi David a adunat tot Israelul la Ierusalim, pentru a aduce
chivotul DOMNULUI la locul lui, pe care îl pregătise pentru
el .
4 Şi David a adunat pe copiii lui Aaron şi pe leviţi;
5 Dintre fiii lui Chehat: mai marele Uriel şi fraţii lui, o sută
douăzeci;
6 Dintre fiii lui Merari: mai marele Asaia şi fraţii lui, două
sute douăzeci;
7 Dintre fiii lui Gherşom: mai marele Ioel şi fraţii lui, o sută
treizeci;
8 Dintre fiii lui Eliţafan: mai marele Şemaia şi fraţii lui, două
sute;
9  Dintre  fiii  lui  Hebron:  mai  marele  Eliel  şi  fraţii  lui,
optzeci;
10 Dintre fiii lui Uziel: mai marele Aminadab şi fraţii lui, o
sută doisprezece .
11 Şi David a chemat pe Ţadoc şi pe Abiatar, preoţii, şi pe
leviţi, pe Uriel, pe Asaia şi pe Ioel, pe Şemaia şi pe Eliel şi pe
Aminadab,
12  Şi  le-a  spus:  Voi  sunteţi  mai  marii  taţilor  leviţilor;  sfin-
ţiţi-vă, deopotrivă voi şi fraţii voştri, ca să aduceţi chivotul
DOMNULUI Dumnezeul lui Israel la locul pe care l-am pre-
gătit pentru el .

13 Fiindcă voi nu aţi făcut aceasta de la început, DOMNUL
Dumnezeul nostru a făcut o spărtură asupra noastră, deoa-
rece nu l-am căutat după rânduiala cuvenită .
14 Astfel preoţii şi leviţii s-au sfinţit pentru a duce chivotul
DOMNULUI Dumnezeul lui Israel .
15  Şi  copiii  leviţilor  au  purtat  chivotul  lui  Dumnezeu,  pe
umerii lor, cu drugii în el, precum Moise poruncise conform
cuvântului DOMNULUI .
16 Şi David a vorbit mai marelui leviţilor să rânduiască pe
fraţii lor să fie cântăreţi cu instrumente de muzică, psalte-
rioane şi harpe şi chimvale, sunând şi înălţându-şi vocea cu
bucurie .
17 Astfel leviţii au rânduit pe Heman, fiul lui Ioel; şi dintre
fraţii săi, pe Asaf, fiul lui Berechia; şi dintre fiii lui Merari,
fraţii lor, pe Etan, fiul lui Cuşaia;
18 Şi cu ei pe fraţii lor de gradul doi: pe Zaharia, pe Ben şi pe
Iaaziel şi pe Şemiramot şi pe Iehiel şi pe Uni, pe Eliab şi pe
Benaia şi pe Maaseia şi pe Matitia şi pe Elifele şi pe Micneia
şi pe Obed-Edom şi pe Ieiel, portarii .
19 Astfel cântăreţii: Heman, Asaf şi Etan, au fost rânduiţi să
sune din chimvale de aramă;
20 Şi pe Zaharia şi pe Aziel şi pe Şemiramot şi pe Iehiel şi pe
Uni şi pe Eliab şi pe Maaseia şi pe Benaia, cu psalterioane
pe alamot;
21 Şi pe Matitia şi pe Elifele şi pe Micneia şi pe Obed-Edom
şi pe Ieiel şi pe Azazia, cântau cu harpe cu opt corzi spre în-
tărirea sunetului .
22 Şi Chenania, mai marele leviţilor, avea sarcina cântării, el
instruia în cântare, deoarece el era iscusit .
23 Şi Berechia şi Elcana erau uşieri pentru chivot .
24 Şi Şebania şi Iosafat şi Netaneel şi Amasai şi Zaharia şi
Benaia şi Eliezer, preoţii, au suflat din trâmbiţe înaintea chi-
votului  lui  Dumnezeu .  Şi  Obed-Edom  şi  Iehia  erau  uşieri
pentru chivot .
25  ¶  Astfel  David  şi  bătrânii  Israelului  şi  căpeteniile  peste
mii,  au  mers  să  aducă  chivotul  legământului  DOMNULUI
din casa lui Obed-Edom, cu bucurie .
26 Şi s-a întâmplat, când Dumnezeu a ajutat pe leviţii care
au  purtat  chivotul  legământului  DOMNULUI,  că  au  oferit
şapte tauri şi şapte berbeci .
27 Şi David şi toţi leviţii care au purtat chivotul şi cântăreţii
şi Chenania, maestrul cântării cu cântăreţii, erau îmbrăcaţi
cu o robă de in subţire; David de asemenea avea pe el şi un
efod de in .
legământului
28  Astfel  tot  Israelul  a  adus  chivotul
DOMNULUI cu strigare şi cu sunet de cornet şi cu trâmbiţe
şi cu chimvale, sunând din psalterioane şi harpe .
29  Şi  s-a
legământului
întâmplat,  precum  chivotul
DOMNULUI a intrat în cetatea lui David, că Mical, fiica lui
Saul, privind afară pe fereastră, a văzut pe împăratul David
dansând şi jucând, şi l-a dispreţuit în inima ei .

CApitoLuL 16

ASTFEL  au  adus  chivotul  lui  Dumnezeu  şi  l-au  aşezat

în  mijlocul  cortului  pe  care  David  l-a  ridicat  pentru
el; şi au oferit sacrificii arse şi ofrande de pace înaintea lui
Dumnezeu .
2 Şi când David a sfârşit oferirea ofrandelor arse şi a ofrande-
lor de pace, a binecuvântat poporul în numele DOMNULUI .
3 Şi a împărţit fiecăruia din Israel, deopotrivă bărbat şi fe-
meie, fiecăruia o pâine şi o bucată bună de carne şi un ulcior
de vin.

261

1 Cronici  17

4  Şi  a  rânduit  leviţi  să  servească  înaintea  chivotului
DOMNULUI  şi  să  invoce  şi  să  mulţumească  şi  să  laude  pe
DOMNUL Dumnezeul lui Israel,
5 Asaf, mai marele; şi lângă el, Zaharia, Ieiel şi Şemiramot şi
Iehiel şi Matitia şi Eliab şi Benaia şi Obed-Edom; şi Ieiel cu
psalterioane şi cu harpe; dar Asaf suna cu chimvale,
6 Benaia de asemenea şi Iahaziel, preoţii, cu trâmbiţe erau
continuu înaintea chivotului legământului lui Dumnezeu .
7 ¶ Atunci în acea zi David a dat întâi acest psalm, în mâna
lui Asaf şi a fraţilor săi, pentru a mulţumi DOMNULUI .
8  Aduceţi  mulţumiri  DOMNULUI;  chemaţi  numele  lui,  fa-
ceţi cunoscute faptele lui printre popoare .
9 Cântaţi-i, cântaţi-i psalmi, vorbiţi despre toate lucrările lui
minunate .
10 Glorificaţi-vă în sfântul său nume, să se bucure inima ce-
lor ce caută pe DOMNUL .
11  Căutaţi  pe  DOMNUL  şi  puterea  lui,  căutaţi  faţa  lui
întotdeauna .
12 Amintiţi-vă lucrările lui minunate pe care le-a făcut; mi-
nunile lui şi judecăţile gurii sale;
13 Voi, sămânţă al lui Israel, servitorul lui, copii ai lui Iacob,
aleşii lui .
14 El este DOMNUL Dumnezeul nostru, judecăţile lui sunt
pe tot pământul .
15 Amintiţi-vă legământul său pentru totdeauna, cuvântul
pe care l-a poruncit la o mie de generaţii .
16 Legământ pe care l-a făcut cu Avraam şi jurământul său
lui Isaac;
17 Şi a întărit acelaşi legământ lui Iacob ca lege şi lui Israel ca
legământ veşnic,
18 Spunând: Ţie îţi voi da ţara Canaanului, sorţul moştenirii
tale;
19  Când  aţi  fost  doar  puţini  la  număr;  da,  doar  puţini;  şi
străini în ţară .
20 Şi când au mers de la o naţiune la alta, de la o împărăţie
la alt popor;
21 El nu a permis nici unui om să le facă rău; da, a mustrat
împăraţi pentru ei,
22 Spunând: Nu atingeţi pe unşii mei şi nu faceţi rău profe-
ţilor mei .
23 Cântaţi DOMNULUI, tot pământul; arătaţi zi de zi salva-
rea lui .
24 Vestiţi gloria lui printre păgâni şi lucrările lui minunate
printre toate naţiunile .
25 Pentru că mare este DOMNUL şi măreţ pentru a fi lăudat,
el de asemenea este de temut deasupra tuturor dumnezeilor .
26 Căci toţi dumnezeii popoarelor sunt idoli, dar DOMNUL
a făcut cerurile .
27 Glorie şi onoare sunt în prezenţa lui, tărie şi veselie sunt
în locul său .
28  Daţi  DOMNULUI  familii  de  popoare;  daţi  DOMNULUI
glorie şi tărie .
29  Daţi  DOMNULUI  gloria  datorată  numelui  său;  aduceţi
ofrandă  şi  veniţi  înaintea  lui;  închinaţi-vă  DOMNULUI  în
frumuseţea sfinţeniei .
30 Temeţi-vă înaintea lui, tot pământul; lumea de asemenea
va fi tare, încât nu se va clătina .
31 Să se veselească cerurile şi să se bucure pământul; şi să
spună oamenii printre naţiuni: DOMNUL domneşte .
32 Să urle marea şi plinătatea ei; să se bucure câmpurile şi
tot ce este pe ele .
33 Atunci vor cânta copacii pădurii la prezenţa DOMNULUI,

deoarece el vine să judece pământul .
34 Aduceţi mulţumiri DOMNULUI, pentru că este bun, căci
mila lui dăinuieşte pentru totdeauna .
35 Şi spuneţi: Salvează-ne, Dumnezeu al salvării noastre şi
adună-ne  şi  eliberează-ne  de  păgâni,  ca  să  aducem  mulţu-
miri numelui tău sfânt şi să ne glorificăm în lauda ta .
36 Binecuvântat fie DOMNUL Dumnezeul lui Israel pentru
totdeauna şi întotdeauna . Şi tot poporul a spus: Amin; şi a
lăudat pe DOMNUL .
37  ¶  Astfel  a  lăsat  acolo  înaintea  chivotului  legământului
DOMNULUI pe Asaf şi pe fraţii lui, să servească înaintea chi-
votului continuu, precum cerea lucrarea fiecărei zile;
38 Şi pe Obed-Edom cu fraţii lui, şaizeci şi opt; pe Obed-Edom
de asemenea, fiul lui Iedutun, şi pe Hosa să fie portari;
39 Şi pe preotul Ţadoc şi fraţii săi, preoţii, înaintea taberna-
colului DOMNULUI pe înălţimea care era la Gabaon,
40  Pentru  a  aduce  ofrande  arse  DOMNULUI  pe  altarul
ofrandei arse continuu, dimineaţa şi seara; şi pentru a face
conform cu tot ce este scris în legea DOMNULUI, pe care i-a
poruncit-o lui Israel;
41 Şi cu ei Heman şi Iedutun, şi restul care au fost aleşi, care
au  fost  chemaţi  pe  nume,  să  dea  mulţumiri  DOMNULUI,
căci mila lui dăinuieşte pentru totdeauna;
42 Şi cu ei au fost Heman şi Iedutun cu trâmbiţe şi chimvale
şi cu instrumentele muzicale ale lui Dumnezeu, pentru aceia
care trebuiau să sune . Şi fiii lui Iedutun erau portari .
43 Şi tot poporul a plecat, fiecare om la casa lui, iar David s-a
întors să binecuvânteze casa lui .

CApitoLuL 17

ŞI s-a întâmplat, precum David şedea în casa lui, că David

i-a spus profetului Natan: Iată, eu locuiesc într-o casă de
cedri,  dar  chivotul  legământului  DOMNULUI  rămâne  sub
covoare .
2 Atunci Natan i-a spus lui David: Fă tot ce este în inima ta,
fiindcă Dumnezeu este cu tine .
3  Şi  s-a  întâmplat,  că  în  aceeaşi  noapte,  cuvântul  lui
Dumnezeu a venit la Natan, spunând:
4  Du-te  şi  spune-i  lui  David,  servitorul  meu:  Astfel  spune
DOMNUL: Să nu îmi construieşti o casă de locuit;
5 Fiindcă nu am locuit într-o casă din ziua în care am scos
pe Israel până în această zi; ci am mers din cort  în cort  şi
dintr-un tabernacol în altul.
6 Orişiunde am umblat cu tot Israelul, am vorbit eu un cu-
vânt  vreunui  judecător  din  Israel,  căruia  i-am  poruncit  să
pască  poporul  meu,  spunând:  De  ce  nu  mi-aţi  construit  o
casă de cedri?
7 Şi acum, astfel să spui servitorului meu David: Astfel spu-
ne  DOMNUL  oştirilor:  Te-am  luat  de  la  saivanul  oilor,  din
urma oilor, ca să fii conducător peste poporul meu Israel;
8 Şi am fost cu tine pretutindeni unde ai umblat şi am stârpit
pe  toţi  duşmanii  tăi  dinaintea  ta  şi  ţi-am  făcut  numele  ca
numele oamenilor mari care sunt pe pământ .
9 De asemenea voi rândui un loc pentru poporul meu Israel
şi îi voi sădi şi vor locui în locul lor şi nu vor mai fi mutaţi;
nici copiii stricăciunii nu îi vor mai risipi, ca la început,
10 De când am poruncit să fie judecători peste poporul meu
Israel . Mai mult, voi supune toţi duşmanii tăi . Şi mai mult,
îţi spun că DOMNUL îţi va construi o casă .
11 Şi se va întâmpla, când zilele tale se vor sfârşi, şi vei merge
să fii cu taţii tăi, că voi ridica sămânţa ta după tine, care va fi
dintre fiii tăi şi voi întemeia împărăţia sa .

262

1 Cronici  19

12 El îmi va construi o casă şi eu îi voi întemeia tronul pen-
tru totdeauna .
13 Voi fi tatăl lui şi el va fi fiul meu şi nu îmi voi lua mila de la
el, precum am luat-o de la cel care a fost înaintea ta;
14 Ci îl voi aşeza în casa mea şi în împărăţia mea pentru tot-
deauna; şi tronul său va fi întemeiat pentru totdeauna .
15  Conform  cu  toate  aceste  cuvinte  şi  conform  cu  toată
această viziune, astfel i-a vorbit Natan lui David .
16 ¶ Şi împăratul David a venit şi a şezut înaintea DOMNULUI
şi a spus: Cine sunt eu, DOAMNE Dumnezeule şi ce este casa
mea, că m-ai adus până aici?
17 Şi totuşi acesta a fost un lucru mic în ochii tăi, Dumnezeule;
căci tu de asemenea ai vorbit de mult timp despre casa servi-
torului tău ce va veni; şi m-ai privit conform cu starea unui
om de rang înalt, DOAMNE Dumnezeule .
18 Ce să îţi mai spună David pentru onoarea dată servitoru-
lui tău? căci tu cunoşti pe servitorul tău .
19 DOAMNE, de dragul servitorului tău şi conform cu ini-
ma ta, ai făcut toată această măreţie, făcând cunoscute toate
aceste lucruri mari .
20 DOAMNE, nu este nimeni ca tine, nici nu este vreun alt
Dumnezeu în afară de tine, conform cu tot ce am auzit cu
urechile noastre .
21 Şi ce naţiune pe pământ este ca poporul tău Israel, pe care
Dumnezeu a mers să îl răscumpere pentru a fi propriul său
popor, pentru a-ţi face un nume de măreţie şi de înspăimân-
tare, alungând naţiuni dinaintea poporului tău, pe care l-ai
răscumpărat din Egipt?
22  Pentru  că  pe  poporul  tău  Israel  l-ai  făcut  propriul  tău
popor  pentru  totdeauna;  şi  tu,  DOAMNE,  tu  ai  devenit
Dumnezeul lor .
23  Şi  acum,  DOAMNE,  să  fie  întemeiat,  pentru  totdeauna,
acest lucru pe care l-ai vorbit referitor la servitorul tău şi re-
feritor la casa lui şi să faci precum ai spus .
24 Să fie întemeiat şi numele tău să fie preamărit pentru tot-
deauna,  spunând:  DOMNUL  oştirilor  este  Dumnezeul  lui
Israel, un Dumnezeu pentru Israel; şi să fie întemeiată înain-
tea ta casa lui David, servitorul tău .
25 Fiindcă tu, Dumnezeul meu, ai spus servitorului tău că îi
vei construi o casă; de aceea servitorul tău a găsit în inima
lui să se roage în faţa ta .
26 Şi acum, DOAMNE, tu eşti Dumnezeu şi ai promis aceas-
tă bunătate servitorului tău;
27  Şi  acum,  binevoieşte  să  binecuvântezi  casa  servitorului
tău,  ca  să  fie  înaintea  ta  pentru  totdeauna;  căci  tu  eşti  cel
care binecuvântează, DOAMNE şi va fi binecuvântată pentru
totdeauna .

CApitoLuL 18

ŞI după aceasta s-a întâmplat, că David a lovit pe filisteni şi

i-a supus şi a luat Gat şi oraşele ei din mâna filistenilor .
2 Şi a lovit Moabul; şi moabiţii au devenit servitorii lui David
şi au adus daruri .
3  Şi  David  a  lovit  pe  Hadarezer,  împăratul  Ţobei,  până  la
Hamat, în timp ce acesta mergea să îşi întemeieze domnia,
până la râul Eufrat .
4 Şi David  a  luat de la el o mie de care şi şapte mii  de că-
lăreţi şi douăzeci de mii de pedeştri; David de asemenea a
tăiat tendoanele tuturor cailor de la care şi a păstrat o sută
de care .
5 Şi când sirienii din Damasc au venit să îl ajute pe Hadarezer,
împăratul Ţobei, David a ucis dintre sirieni douăzeci şi două

de mii de bărbaţi .
6 Atunci David a pus garnizoane în Siria Damascului; şi si-
rienii au devenit servitorii lui David şi au adus daruri . Astfel
DOMNUL a păstrat pe David oriunde el a mers .
7 Şi David a luat scuturile de aur care erau pe servitorii lui
Hadarezer şi le-a adus la Ierusalim .
8 La fel de la Tibhat şi din Cun, cetăţi ale lui Hadarezer, a
adus David foarte multă aramă, cu care Solomon a făcut ma-
rea de aramă şi coloanele şi vasele de aramă .
9 ¶ Şi când Tohu, împăratul Hamatului, a auzit cum David
lovise toată oastea lui Hadarezer, împăratul Ţobei,
10 A trimis pe Hadoram, fiul său, la împăratul David, pentru
a-l întreba de bunăstare şi pentru a-l felicita, deoarece lupta-
se împotriva lui Hadarezer şi îl lovise; (căci Hadarezer avea
război cu Tohu); şi a trimis cu el tot felul de vase din aur şi
argint şi aramă .
11 Pe acestea de asemenea David le-a dedicat DOMNULUI,
cu argintul şi aurul pe care l-a adus de la toate aceste naţiuni;
de la Edom şi de la Moab şi de la copiii lui Amon şi de la fi-
listeni şi de la Amalec .
12 Mai mult, Abişai, fiul Ţeruiei, a ucis dintre edomiţi în va-
lea sării, optsprezece mii .
13 Şi a pus garnizoană în Edom; şi toţi edomiţii au devenit
servitorii lui David . Astfel DOMNUL a păstrat pe David ori-
unde el a mers .
14 Şi David a domnit peste tot Israelul şi a făcut judecată şi
dreptate în tot poporul său .
15  Şi  Ioab,  fiul  Ţeruiei,  era  peste  oştire  şi  Iosafat,  fiul  lui
Ahilud, cronicar .
16 Şi Ţadoc, fiul lui Ahitub, şi Abimelec, fiul lui Abiatar, erau
preoţi; şi Şavşa era scrib;
17 Şi Benaia, fiul Iehoiada, era peste cheretiţi şi peletiţi; şi fiii
lui David erau mai mari pe lângă împărat .

CApitoLuL 19

ŞI după aceasta s-a întâmplat, că Nahaş, împăratul copii-

lor lui Amon, a murit şi fiul său a domnit în locul său .
2  Şi  David  a  spus:  Voi  arăta  bunătate  lui  Hanun,  fiul  lui
Nahaş,  deoarece  tatăl  său  mi-a  arătat  bunătate .  Şi  David  a
trimis  mesageri  să  îl  mângâie  referitor  la  tatăl  său .  Astfel
servitorii  lui  David  au  intrat  în  ţara  copiilor  lui  Amon  la
Hanun, să îl mângâie .
3 Dar prinţii copiilor lui Amon i-au spus lui Hanun: Crezi
că David onorează pe tatăl tău, încât a trimis mângâietori la
tine; nu au venit servitorii lui la tine să cerceteze şi să răs-
toarne şi să spioneze ţara?
4 De aceea Hanun a luat pe servitorii lui David şi i-a ras şi
le-a  retezat  veşmintele  la  mijloc  aproape  până  la  fese  şi  i-a
trimis .
5 Atunci au mers câţiva şi i-au spus lui David cum au fost oa-
menii lui trataţi . Şi a trimis după ei să îi întâlnească, pentru că
oamenii erau foarte ruşinaţi . Şi împăratul a spus: Rămâneţi
la Ierihon până vă cresc bărbile şi apoi întoarceţi-vă .
6  ¶  Şi  când  copiii  lui  Amon  au  văzut  că  s-au  împuţit  îna-
intea lui David, Hanun şi copiii lui Amon au trimis o mie
de  talanţi  de  argint  pentru  a-şi  angaja  care  şi  călăreţi  din
Mesopotamia şi din Siria-Maaca şi din Ţoba .
7 Astfel au angajat treizeci şi două de mii de care şi pe îm-
păratul din Maaca şi poporul său, care au venit şi au aşezat
tabăra înaintea Medebei . Şi copiii lui Amon s-au adunat din
cetăţile lor şi au venit la bătălie .
8  Şi  când  David  a  auzit  aceasta,  a  trimis  pe  Ioab  şi  toată

263

1 Cronici  21

oştirea de războinici .
9 Şi copiii lui Amon au ieşit şi s-au desfăşurat de bătălie în-
aintea porţii cetăţii; şi împăraţii care veniseră erau deoparte
în câmpie .
10 Şi când Ioab a văzut că bătălia era desfăşurată împotriva
lui înainte şi înapoi, a ales dintre cei mai aleşi din Israel şi i-a
desfăşurat împotriva sirienilor .
11 Şi restul poporului l-a dat în mâna lui Abişai, fratele său,
şi s-au desfăşurat împotriva copiilor lui Amon .
12 Şi a spus: Dacă sirienii sunt prea tari pentru mine, atunci
tu să mă ajuţi, iar dacă fiii lui Amon sunt prea tari pentru
tine, atunci eu te voi ajuta .
13 Încurajează-te şi să ne purtăm cu vitejie pentru poporul
nostru şi pentru cetăţile Dumnezeului nostru şi DOMNUL
să facă ceea ce este bine înaintea lui .
14 Astfel Ioab şi poporul care era cu el a înaintat împotriva
sirienilor pentru bătălie; iar ei au fugit din faţa lui .
15 Şi când copiii lui Amon au văzut că sirienii au fugit, au
fugit la fel din faţa lui Abişai fratele său şi au intrat în cetate .
Atunci Ioab a venit la Ierusalim .
16  Şi  când  sirienii  au  văzut  că  au  fost  învinşi  înaintea  lui
Israel, au trimis mesageri şi au scos pe sirienii care erau din-
colo de râu; şi Şofah, căpetenia oştirii lui Hadarezer, a mers
înaintea lor .
17 Şi i s-a spus lui David; iar el a adunat tot Israelul şi a trecut
Iordanul şi a venit asupra lor şi s-a desfăşurat pentru bătălie
împotriva lor . Astfel când David a desfăşurat bătălia împo-
triva sirienilor, ei au luptat cu el .
18 Dar sirienii au fugit dinaintea lui Israel; şi David a ucis
dintre Sirieni şapte mii de bărbaţi care au luptat în care şi
patruzeci  de  mii  de  pedeştri,  şi  a  ucis  pe  Şofah,  căpetenia
oştirii .
19 Şi când servitorii lui Hadarezer au văzut că au fost învinşi
în faţa lui Israel, au făcut pace cu David şi au devenit servi-
torii lui, iar sirienii nu au mai dorit să îi ajute pe copiii lui
Amon vreodată .

CApitoLuL 20

ŞI s-a întâmplat, după ce s-a încheiat anul, pe timpul când

împăraţi ies la bătălie, că Ioab a condus puterea armatei
şi a risipit ţara copiilor lui Amon şi a venit şi a asediat Raba .
Dar David a întârziat la Ierusalim . Şi Ioab a lovit Raba şi a
distrus-o .
2  Şi  David  a  luat  coroana  împăratului  lor  de  capul  lui  şi  a
găsit-o cântărind un talant de aur şi erau pietre preţioase în
ea; şi a fost pusă pe capul lui David, iar el a adus de asemenea
peste măsură de multă pradă din cetate .
3 Şi a scos poporul care era în ea şi i-a tăiat cu ferăstraie şi cu
securi de fier şi cu topoare . Astfel s-a purtat David cu toate
cetăţile copiilor lui Amon . Şi David şi tot poporul s-a întors
la Ierusalim .
4 ¶ Şi s-a întâmplat după aceasta, că a izbucnit război cu fi-
listenii  la  Ghezer;  în  care  Sibecai  huşatitul  a  ucis  pe  Sipai,
care era dintre copiii uriaşului, iar ei au fost supuşi .
5 Şi a fost război din nou cu filistenii; şi Elhanan, fiul lui Iair,
a ucis pe Lahmi, fratele lui Goliat, din Gat, coada suliţei lui
era ca sulul unui ţesător .
6 Şi din nou a fost război la Gat, unde un bărbat avea o mare
statură, a cărui degete şi degete de la picioare erau douăzeci
şi patru, şase la fiecare mână şi şase la fiecare picior; şi el de
asemenea era fiul uriaşului .
7 Dar când a sfidat pe Israel, Ionatan, fiul lui Şimea, fratele

lui David, l-a ucis .
8 Aceştia li s-au născut uriaşilor în Gat; şi au căzut de mâna
lui David şi de mâna servitorilor lui .

CApitoLuL 21

ŞI  Satan  s-a  ridicat  împotriva  lui  Israel  şi  a  provocat  pe

David să numere Israelul .

2  Şi  David  a  spus  lui  Ioab  şi  conducătorilor  poporului:
Duceţi-vă, număraţi Israelul de la Beer-Şeba până la Dan şi
aduceţi-mi numărul, ca să îl cunosc .
3 Şi Ioab a răspuns: DOMNUL să facă poporul lui de o sută
de ori mai mulţi decât sunt; dar împărate, domnul meu, nu
sunt  toţi  servitorii  domnului  meu?  De  ce  atunci  domnul
meu  cere  acest  lucru?  de  ce  să  fie  el  o  cauză  de  fărădelege
pentru Israel?
4  Totuşi  cuvântul  împăratului  a  învins  împotriva  lui  Ioab .
De aceea Ioab s-a depărtat şi a mers prin tot Israelul şi a venit
la Ierusalim .
5 Şi Ioab a dat lui David suma numărului poporului . Şi toţi
cei din Israel erau o mie de mii şi o sută de mii de bărbaţi
care să tragă sabia; şi Iuda era patru sute şaptezeci de mii de
bărbaţi care să tragă sabia .
6  Dar  pe  Levi  şi  Beniamin  nu  i-a  numărat  printre  ei,  căci
cuvântul împăratului îi era urât lui Ioab .
7 ¶ Şi Dumnezeu a fost nemulţumit cu acest lucru; de aceea
a lovit pe Israel .
8 Şi David i-a spus lui Dumnezeu: Am păcătuit mult făcând
acest  lucru,  dar  acum,  te  implor,  îndepărtează  nelegiuirea
servitorului tău; căci m-am purtat foarte prosteşte .
9  Şi  DOMNUL  a  vorbit  lui  Gad,  văzătorul  lui  David,
spunând:
10 Du-te şi spune-i lui David, zicând: Astfel spune DOMNUL,
îţi  ofer  trei  lucruri,  alege-ţi  unul  dintre  ele,  pe  care  să  ţi-l
fac .
11  Astfel  Gad  a  venit  la  David  şi  i-a  zis:  Astfel  spune
DOMNUL: Alege-ţi .
12  Ori  trei  ani  de  foamete;  sau  trei  luni  să  fii  nimicit  îna-
intea  duşmanilor  tăi,  timp  în  care  sabia  duşmanilor  tăi  să
te cuprindă; sau altfel trei zile sabia DOMNULUI, ciuma în
ţară  şi  îngerul  DOMNULUI  nimicind  prin  toate  ţinuturile
Israelului . Acum de aceea gândeşte-te ce cuvânt să duc îna-
poi la cel ce mă trimite .
13 Şi David i-a spus lui Gad: Sunt într-o mare strâmtoare,
lasă-mă să cad acum în mâna DOMNULUI, căci foarte multe
sunt îndurările lui, dar nu mă lăsa să cad în mâna omului .
14 Astfel DOMNUL a trimis ciuma peste Israel; şi au căzut
din Israel şaptezeci de mii de bărbaţi .
15 Şi Dumnezeu a trimis un înger la Ierusalim să îl nimi-
cească; şi cum îl nimicea, DOMNUL a privit şi s-a pocăit de
rău şi a spus îngerului care nimicea: Este destul, opreşte-ţi
mâna . Şi îngerul DOMNULUI a stat lângă aria de vânturare
a lui Ornan iebusitul .
16 Şi David şi-a înălţat ochii şi a văzut pe îngerul DOMNULUI
stând între pământ şi cer, având o sabie scoasă în mâna lui
întinsă peste Ierusalim . Atunci David şi bătrânii Israelului,
care erau îmbrăcaţi în pânză de sac, au căzut cu feţele lor la
pământ .
17  Şi  David  i-a  spus  lui  Dumnezeu:  Nu  sunt  eu  cel  care  a
poruncit  să  fie  numărat  poporul?  Chiar  eu  sunt  cel  care  a
păcătuit şi într-adevăr am făcut rău, dar cât despre aceste oi,
ce au făcut ele? Lasă mâna ta, te rog, DOAMNE, să fie asupra
mea şi asupra casei tatălui meu, dar nu asupra poporului tău,

264

1 Cronici  23

pentru a fi măcelărit .
18 ¶ Atunci îngerul DOMNULUI a poruncit lui Gad să spună
lui David, ca David să urce şi să aşeze un altar DOMNULUI
în aria de vânturare a lui Ornan iebusitul .
19 Şi David s-a urcat la spusa lui Gad, pe care a vorbit-o în
numele DOMNULUI .
20 Şi Ornan s-a întors înapoi şi a văzut îngerul; şi cei patru fii
ai lui, cu el, s-au ascuns . Şi Ornan vântura grâul .
21 Şi cum David venea la Ornan, Ornan a privit şi a văzut
pe David, şi a ieşit din aria de vânturat şi s-a prosternat lui
David cu faţa sa la pământ .
22 Atunci David i-a spus lui Ornan: Dă-mi locul acestei arii
de vânturat, ca să zidesc pe ea un altar DOMNULUI; să mi-l
dai pentru preţul întreg, ca plaga să fie oprită de la popor .
23 Şi Ornan i-a spus lui David: Ia-ţi-l şi să facă domnul, îm-
păratul  meu,  ceea  ce  este  bine  în  ochii  lui;  iată,  îţi  dau  de
asemenea  boii  pentru  ofrande  arse  şi  uneltele  de  vânturat
pentru lemn şi grâul pentru dar de mâncare, dau totul .
24 Şi împăratul David i-a spus lui Ornan: Nu, ci cu adevărat
îl voi cumpăra pentru preţul întreg, căci nu voi lua ceea ce
este al tău pentru DOMNUL, nici nu voi oferi ofrande arse
care nu mă costă .
25  Astfel  David  i-a  dat  lui  Ornan  pentru  loc  şase  sute  de
şekeli de aur cântăriţi .
26  Şi  David  a  zidit  acolo  un  altar  DOMNULUI  şi  a  oferit
ofrande arse şi ofrande de pace şi a chemat pe DOMNUL; iar
el i-a răspuns din cer prin foc peste altarul ofrandei arse .
27 Şi DOMNUL a poruncit îngerului; iar şi el şi-a pus sabia,
din nou, în teaca ei .
28 În acel timp când David a văzut că DOMNUL i-a răspuns
în aria de vânturare a lui Ornan iebusitul, atunci a sacrificat
acolo .
29 Fiindcă tabernacolul DOMNULUI, pe care Moise l-a făcut
în pustiu şi altarul ofrandei arse, erau în acel timp pe înălţi-
mea Gabaonului .
30 Dar David nu a putut merge înaintea lui să ceară sfat de
la  Dumnezeu,  fiindcă  s-a  temut  din  cauza  sabiei  îngerului
DOMNULUI .

CApitoLuL 22

ATUNCI  David  a  spus:  Aceasta  este  casa  DOMNULUI

Dumnezeu  şi  acesta  este  altarul  ofrandei  arse  pentru

Israel .
2 Şi David a poruncit să adune pe străinii care erau în ţara
lui Israel; şi a aşezat zidari să despice pietre lucrate pentru a
construi casa lui Dumnezeu .
3 Şi David a pregătit fier din abundenţă, pentru cuie, pentru
uşile  porţilor  şi  pentru  îmbinări;  şi  aramă  din  abundenţă,
fără cântărire;
4 De asemenea cedri din abundenţă, căci sidonienii şi cei din
Tir au adus mult lemn de cedru, lui David .
5 Şi David a spus: Solomon, fiul meu, este tânăr şi fraged; şi
casa care trebuie construită pentru DOMNUL trebuie să fie
peste măsură de preamărită, cu faimă şi glorie în toate ţări-
le, de aceea voi face pregătire pentru aceasta . Astfel David a
pregătit din abundenţă înaintea morţii sale .
6 ¶ Atunci a chemat pe fiul său, Solomon şi l-a însărcinat să
construiască o casă pentru DOMNUL Dumnezeul lui Israel .
7 Şi David i-a spus lui Solomon: Fiul meu, cât despre mine, a
fost în mintea mea să construiesc o casă numelui DOMNULUI
Dumnezeul meu,
8 Dar cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând: Tu ai

vărsat mult sânge şi ai făcut războaie mari, să nu constru-
ieşti o casă numelui meu, deoarece ai vărsat mult sânge pe
pământ înaintea mea .
9 Iată, ţi se va naşte un fiu care va fi un bărbat al odihnei;
şi îi voi da odihnă faţă de toţi duşmanii lui de jur împrejur,
fiindcă numele lui va fi Solomon şi voi da pace şi linişte lui
Israel în zilele lui .
10 El va construi o casă numelui meu; şi el va fi fiul meu şi
eu voi fi tatăl său; şi voi întemeia tronul împărăţiei sale peste
Israel pentru totdeauna .
11 Şi fiul meu, DOMNUL fie cu tine şi să prosperi şi să con-
struieşti  casa  DOMNULUI  Dumnezeul  tău,  aşa  cum  ţi-a
spus .
12 Numai DOMNUL să îţi dea înţelepciune şi înţelegere şi să
îţi dea poruncă referitor la Israel, ca să ţii legea DOMNULUI
Dumnezeu .
13 Atunci vei prospera, dacă vei lua seama să împlineşti sta-
tutele şi judecăţile pe care DOMNUL le-a poruncit lui Moise
referitor la Israel; întăreşte-te şi încurajează-te, nu te înspăi-
mânta, nici nu te descuraja .
14  Şi,  iată,  în  tulburarea  mea  am  pregătit  pentru  casa
DOMNULUI o sută de mii de talanţi de aur şi o mie de mii
de talanţi de argint; şi de aramă şi fier fără cântărire, căci
este din abundenţă, lemn de asemenea şi piatră am pregă-
tit; şi tu poţi să adaugi la acestea .
15  Mai  mult,  sunt  destui  lucrători  cu  tine,  cioplitori  şi  lu-
crători în piatră şi lemn şi tot felul de bărbaţi iscusiţi pentru
fiecare fel de lucrare .
16  Cât  despre  aur,  argint  şi  aramă  şi  fier,  nu  este  număr .
Ridică-te şi fă aceasta; şi DOMNUL să fie cu tine .
17 ¶ David de asemenea a poruncit tuturor prinţilor lui Israel
să ajute pe Solomon fiul său, spunând:
18 Nu este DOMNUL Dumnezeul vostru cu voi? şi nu v-a dat
odihnă  de  fiecare  parte?  Căci  el  a  dat  pe  locuitorii  ţării  în
mâna mea; şi ţara este supusă înaintea DOMNULUI şi înain-
tea poporului său .
19 Acum puneţi-vă inima şi sufletul să căutaţi pe DOMNUL
Dumnezeul vostru; ridicaţi-vă de aceea şi construiţi sanctu-
arul DOMNULUI Dumnezeu, pentru a aduce chivotul legă-
mântului DOMNULUI şi vasele sfinte ale lui Dumnezeu, în
casa care va fi construită pentru numele DOMNULUI .

CApitoLuL 23

ASTFEL când David a fost bătrân şi plin de zile, l-a făcut

pe Solomon, fiul său, împărat peste Israel .

2 Şi a strâns pe toţi prinţii lui Israel, cu preoţii şi leviţii .
3  Şi  leviţii  erau  număraţi  de  la  vârsta  de  treizeci  de  ani  în
sus; şi numărul lor pe capetele lor, bărbat cu bărbat, era de
treizeci şi opt de mii .
4 Din care, douăzeci şi patru de mii trebuiau să pună înainte
lucrarea casei  DOMNULUI; şi şase mii erau administratori
şi judecători;
5  Mai  mult,  patru  mii  erau  portari  şi  patru  mii  lăudau  pe
DOMNUL cu instrumentele pe care le-am făcut să laude cu
ele, a spus David .
6  Şi  David  i-a  împărţit  în  rânduri  printre  fiii  lui  Levi:
Gherşon, Chehat şi Merari .
7 Dintre gherşoniţi erau Laadan şi Şimei .
8  Fiii  lui  Laadan:  mai  marele  era  Iehiel,  şi  Zetam  şi  Ioel,
trei .
9 Fiii lui Şimei: Şelomit şi Haziel şi Haran, trei . Aceştia erau
mai marii taţilor lui Laadan .

265

1 Cronici  25

10 Şi fiii lui Şimei: Iahat, Zina şi Ieuş şi Beria . Aceştia patru
erau fiii lui Şimei .
11 Şi Iahat era mai marele şi Zina, al doilea; dar Ieuş şi Beria
nu  au  avut  mulţi  fii;  de  aceea  erau  într-o  singură  socotire,
conform cu casa tatălui lor .
12 Fiii lui Chehat: Amram, Iţehar, Hebron şi Uziel, patru .
13 Fiii lui Amram: Aaron şi Moise; şi Aaron era pus deopar-
te ca să sfinţească lucrurile preasfinte, el şi fiii lui pentru tot-
deauna, să ardă tămâie înaintea DOMNULUI, să îi servească
şi să binecuvânteze numele lui pentru totdeauna .
14 Şi, referitor la Moise omul lui Dumnezeu, fiii lui au fost
numiţi din tribul lui Levi .
15 Fiii lui Moise erau: Gherşom şi Eliezer .
16 Dintre fiii lui Gherşom, Şebuel era mai marele .
17 Şi fiii lui Eliezer erau: Rehabia, mai marele . Şi Eliezer nu a
avut alţi fii; dar fiii lui Rehabia au fost foarte mulţi .
18 Dintre fiii lui Iţehar: Şelomit era mai marele .
19  Dintre  fiii  lui  Hebron:  Ieriia,  întâiul;  Amaria,  al  doilea;
Iahaziel, al treilea; şi Iecameam, al patrulea .
20 Dintre fiii lui Uziel: Mica, întâiul; şi Iesia, al doilea .
21  Fiii  lui  Merari:  Mahli  şi  Muşi .  Fiii  lui  Mahli:  Eleazar  şi
Chiş .
22 Şi Eleazar a murit şi nu a avut fii, ci fiice; şi fraţii lor, fiii
lui Chiş, le-au luat .
23 Fiii lui Muşi: Mahli şi Eder şi Ieremot, trei .
24 ¶ Aceştia erau fiii lui Levi, după casa tatălui lor; mai ma-
rii  taţilor,  precum  au  fost  număraţi  după  numărul  nume-
lor, pe capetele lor, ei au făcut lucrarea pentru serviciul casei
DOMNULUI, de la vârsta de douăzeci de ani în sus .
25 Fiindcă David a spus: DOMNUL Dumnezeul lui Israel a
dat odihnă poporului său, să locuiască în Ierusalim pentru
totdeauna;
26 Şi de asemenea leviţilor, nu vor mai purta tabernacolul,
nici vreun vas din el pentru serviciul acestuia .
27 Căci prin ultimul cuvânt al lui David leviţii au fost numă-
raţi de la douăzeci de ani în sus,
28 Deoarece serviciul lor era să servească pe fiii lui Aaron
pentru serviciul casei  DOMNULUI, în curţi şi în cămări  şi
în purificarea tuturor lucrurilor sfinte şi lucrarea serviciului
casei lui Dumnezeu;
29 Deopotrivă pentru pâinile punerii înainte şi pentru floa-
rea făinii pentru darul de mâncare şi pentru turtele nedos-
pite şi pentru ceea ce este copt în tigaie şi pentru ceea ce este
prăjit şi pentru orice măsură şi greutate;
30 Şi să stea în picioare în fiecare dimineaţă să mulţumească
şi să laude pe DOMNUL şi la fel seara;
31 Şi să ofere, continuu înaintea DOMNULUI, toate sacrifici-
ile arse DOMNULUI în sabate, în lunile noi şi la sărbătorile
rânduite, prin număr, conform ordinului poruncit lor;
32 Şi să ţină porunca tabernacolului întâlnirii şi porunca lo-
cului sfânt şi porunca fiilor lui Aaron fraţii lor, în serviciul
casei DOMNULUI .

CApitoLuL 24

ŞI acestea sunt cetele fiilor lui Aaron . Fiii lui Aaron: Nadab

şi Abihu, Eleazar şi Itamar .

2 Dar Nadab şi Abihu au murit înaintea tatălui lor şi nu au
avut copii, de aceea Eleazar şi Itamar au făcut serviciul de
preot .
3 Şi David i-a împărţit, pe Ţadoc, dintre fiii lui Eleazar; şi
Ahimelec,  dintre  fiii  lui  Itamar,  conform  rânduielii  lor,  în
serviciul lor .

4  Şi  s-au  găsit  mai  mulţi  bărbaţi  de  seama  dintre  fiii  lui
Eleazar apoi dintre fiii lui Itamar; şi astfel au fost ei împăr-
ţiţi . Printre fiii lui Eleazar erau şaisprezece bărbaţi de seama
din casa taţilor lor şi opt dintre fiii lui Itamar, conform casei
taţilor lor .
5 Astfel au fost ei împărţiţi prin sorţ, unul cu altul; fiindcă gu-
vernatorii sanctuarului şi guvernatorii casei lui Dumnezeu,
erau dintre fiii lui Eleazar şi dintre fiii lui Itamar .
6 Şi Şemaia, fiul lui Netaneel, scribul, unul dintre leviţi, le-a
scris înaintea împăratului şi a prinţilor, a preotului Ţadoc şi
a lui Ahimelec, fiul lui Abiatar, şi înaintea mai marelui taţi-
lor preoţilor şi leviţilor; o casă părintească fiind luată pentru
Eleazar şi una luată pentru Itamar .
7 Şi primul sorţ a ieşit lui Iehoiarib, al doilea lui Iedaia,
8 Al treilea lui Harim, al patrulea lui Seorim,
9 Al cincilea lui Malchia, al şaselea lui Miiamin,
10 Al şaptelea lui Hacoţ, al optulea lui Abiia,
11 Al nouălea lui Ieşua, al zecelea lui Şecania,
12 Al unsprezecelea lui Eliaşib, al doisprezecelea lui Iachim,
13  Al  treisprezecelea  lui  Hupa,  al  patrusprezecelea  lui
Ieşebeab,
14 Al cincisprezecelea lui Bilga, al şaisprezecelea lui Imer,
15 Al şaptesprezecelea lui Hezir, al optsprezecelea lui Afses,
16  Al  nouăsprezecelea  lui  Petahia,  al  douăzecilea  lui
Iehezechel,
17 Al douăzeci şi unulea lui Iachin, al douăzeci şi doilea lui
Gamul,
18 Al douăzeci şi treilea lui Delaia, al douăzeci şi patrulea
lui Maazia .
19  Aceasta  era  ordinea  lor  în  serviciul  lor,  pentru  a  intra
în casa DOMNULUI, conform rânduielii lor, prin mâna lui
Aaron, tatăl lor, precum DOMNUL Dumnezeul lui Israel îi
poruncise .
20  ¶  Şi  restul  fiilor  lui  Levi  au  fost  aceştia,  dintre  fiii  lui
Amram: Şubael; dintre fiii lui Şubael: Iehdia .
21 Referitor la Rehabia, dintre fiii lui Rehabia, întâiul a fost
Işia .
22 Dintre iţehariţi: Şelomot; dintre fiii lui Şelomot: Iahat .
23 Şi fiii lui Hebron; Ieriia, întâiul; Amaria, al doilea; Iahaziel,
al treilea; Iecameam, al patrulea .
24 Dintre fiii lui Uziel: Mica; dintre fiii lui Mica: Şamir .
25 Fratele lui Mica a fost Işia: dintre fiii lui Işia: Zaharia .
26 Fiii lui Merari au fost Mahli şi Muşi; fiii lui Iaazia: Beno .
27  Fiii  lui  Merari  prin  Iaazia:  Beno  şi  Şoham  şi  Zacur  şi
Ibri .
28 Din Mahli a ieşit Eleazar, care nu a avut fii .
29 Referitor la Chiş, fiul lui Chiş a fost Ierahmeel .
30 De asemenea fiii lui Muşi: Mahli şi Eder şi Ierimot . Aceştia
au fost fiii leviţilor după casa taţilor lor .
31  Aceştia  de  asemenea  au  aruncat  sorţi  împreună  cu  fra-
ţii lor, fiii lui Aaron, în prezenţa împăratului David şi a lui
Ţadoc şi a lui Ahimelec şi a mai marelui taţilor preoţilor şi
leviţilor, taţii mai mari împreună cu fraţii lor mai tineri .

CApitoLuL 25

MAI mult, David şi căpeteniile oştirii au pus deoparte

pentru  serviciu  pe  fiii  lui  Asaf  şi  ai  lui  Heman  şi  ai
lui Iedutun, care să profeţească cu harpe, cu psalterioane şi
cu chimvale; şi numărul lucrătorilor conform serviciului lor
era,
2  Dintre  fiii  lui  Asaf:  Zacur  şi  Iosif  şi  Netania  şi  Aşareela,
fiii  lui  Asaf  sub  mâinile  lui  Asaf,  care  au  profeţit  conform

266

1 Cronici  26

ordinului împăratului .
3  Din  Iedutun,  fiii  lui  Iedutun:  Ghedalia  şi  Zeri  şi  Ieşaia,
Haşabia  şi  Matitia,  şase,  sub  mâinile  tatălui  lor  Iedutun,
care a profeţit cu harpă, pentru a da mulţumiri şi a lăuda pe
DOMNUL .
4 Din Heman, fiii lui Heman: Buchia, Matania, Uziel, Şebuel
şi  Ierimot,  Hanania,  Hanani,  Eliata,  Ghidalti  şi  Romamti-
Ezer, Ioşbecaşa, Maloti, Hotir şi Mahaziot;
5 Toţi aceştia erau fiii lui Heman, văzătorul împăratului în
cuvintele  lui  Dumnezeu,  a  căror  serviciu  era  să  ridice  cor-
nul . Şi Dumnezeu i-a dat lui Heman patrusprezece fii şi trei
fiice .
6 Toţi aceştia erau sub mâinile tatălui lor pentru cântare în
casa DOMNULUI, cu chimvale, psalterioane şi harpe, pentru
serviciul casei lui Dumnezeu, conform ordinului împăratu-
lui pentru Asaf, Iedutun şi Heman .
7 Astfel numărul lor, cu fraţii lor care erau instruiţi în cân-
tările  DOMNULUI,  toţi  care  erau  iscusiţi,  era  de  două  sute
optzeci şi opt .
8 ¶ Şi au aruncat sorţi, pentru fiecare serviciu, şi cei mari şi
cei mici şi învăţătorul şi elevul .
9  Şi  primul  sorţ  a  ieşit  pentru  Asaf  lui  Iosif;  al  doilea  lui
Ghedalia, care cu fraţii săi şi fiii săi erau doisprezece;
10  Al  treilea  lui  Zacur,  el,  fiii  săi  şi  fraţii  săi,  erau
doisprezece;
11  Al  patrulea  lui  Iţeri,  el,  fiii  săi  şi  fraţii  săi,  erau
doisprezece;
12  Al  cincilea  lui  Netania,  el,  fiii  săi  şi  fraţii  săi,  erau
doisprezece;
13  Al  şaselea  lui  Buchia,  el,  fiii  săi  şi  fraţii  săi,  erau
doisprezece;
14  Al  şaptelea  lui  Iesareela,  el,  fiii  săi  şi  fraţii  săi,  erau
doisprezece;
15  Al  optulea  lui  Ieşaia,  el,  fiii  săi  şi  fraţii  săi,  erau
doisprezece;
16  Al  nouălea  lui  Matania,  el,  fiii  săi  şi  fraţii  săi,  erau
doisprezece;
17  Al  zecelea  lui  Şimei,  el,  fiii  săi  şi  fraţii  săi,  erau
doisprezece;
18 Al unsprezecelea lui Azareel, el, fiii săi şi fraţii săi, erau
doisprezece;
19 Al doisprezecelea lui Haşabia, el, fiii săi şi fraţii săi, erau
doisprezece;
20 Al treisprezecelea lui Şubael, el, fiii săi şi fraţii săi, erau
doisprezece;
21 Al patrusprezecelea lui Matitia, el, fiii săi şi fraţii săi, erau
doisprezece;
22 Al cincisprezecelea lui Ieremot, el, fiii săi şi fraţii săi, erau
doisprezece;
23 Al şaisprezecelea lui Hanania, el, fiii săi şi fraţii săi, erau
doisprezece;
24 Al şaptesprezecelea lui Ioşbecaşa, el, fiii săi şi fraţii săi,
erau doisprezece;
25 Al optsprezecelea lui Hanani, el, fiii săi şi fraţii săi, erau
doisprezece;
26 Al nouăsprezecelea lui Maloti, el, fiii săi şi fraţii săi, erau
doisprezece;
27  Al  douăzecilea  lui  Eliata,  el,  fiii  săi  şi  fraţii  săi,  erau
doisprezece;
28 Al douăzeci şi unulea lui Hotir, el, fiii săi şi fraţii săi, erau
doisprezece;
29 Al douăzeci şi doilea lui Ghidalti, el, fiii săi şi fraţii săi,

erau doisprezece;
30 Al douăzeci şi treilea lui Mahaziot, el, fiii săi şi fraţii săi,
erau doisprezece;
31 Al douăzeci şi patrulea lui Romamti-Ezer, el, fiii săi şi fra-
ţii săi, erau doisprezece;

CApitoLuL 26

REFERITOR  la  cetele  portarilor,  dintre  coreiţi  era

Meşelemia, fiul lui Core, dintre fiii lui Asaf .

2 Şi fiii lui Meşelemia erau: Zaharia, întâiul născut; Iediael,
al doilea; Zebadia, al treilea; Iatniel, al patrulea;
3 Elam, al cincilea; Iohanan, al şaselea; Elioenai al şaptelea .
4  Mai  mult,  fiii  lui  Obed-Edom  erau:  Şemaia,  întâiul  năs-
cut; Iozabad, al doilea; Ioah, al treilea; şi Sacar, al patrulea; şi
Natanael al cincilea;
5  Amiel,  al  şaselea;  Isahar,  al  şaptelea;  Peultai,  al  optulea,
fiindcă Dumnezeu l-a binecuvântat .
6 De asemenea fiilor lui Şemaia li s-au născut fii, care au con-
dus în toată casa tatălui lor: fiindcă erau războinici viteji .
7 Fiii lui Şemaia: Otni şi Refael şi Obed şi Elzabad, a căror
fraţi erau bărbaţi tari: Elihu şi Semachiah .
8 Toţi aceştia dintre fiii lui Obed-Edom: ei şi fiii lor şi fraţii
lor, bărbaţi capabili şi cu tărie pentru serviciu, erau şaizeci şi
doi din Obed-Edom .
9 Şi Meşelemia a avut fii şi fraţi, bărbaţi tari, optsprezece .
10 De asemenea Hosa, dintre copiii lui Merari, a avut fii; mai
marele Şimri, (căci deşi nu a fost întâiul născut, totuşi tatăl
său l-a făcut să fie mai marele);
11 Hilchia, al doilea; Tebalia, al treilea; Zaharia, al patrulea:
toţi fiii şi fraţii lui Hosa au fost treisprezece .
12 Dintre aceştia au fost cetele portarilor, între bărbaţii de
seamă, având servicii împreună cu fraţii lor, pentru împlini-
rea serviciului în casa DOMNULUI .
13 Şi au aruncat sorţi, şi cei mici şi cei mari, conform casei
taţilor lor, pentru fiecare poartă .
14 Şi sorţul spre est a căzut lui Şelemia . Apoi pentru Zaharia,
fiul său, un sfătuitor înţelept, au aruncat sorţi; şi sorţul său
a ieşit spre nord .
15 Lui Obed-Edom spre sud; iar fiilor lui, casa lui Asupim .
16  Lui  Şupim  şi  lui  Hosa  sorţul  a  ieşit  spre  vest,  cu  poarta
Şalechet, pe calea urcuşului, serviciu lângă serviciu .
17 Spre est erau şase leviţi, spre nord patru într-o zi, spre sud
patru într-o zi şi spre Asupim doi şi doi.
18 La Parbar spre vest, patru la calea largă şi doi la Parbar .
19 Acestea sunt cetele portarilor dintre fiii lui Core şi dintre
fiii lui Merari .
20  ¶  Şi  dintre  leviţi,  Ahiia  era  peste  tezaurele  casei  lui
Dumnezeu şi peste tezaurele lucrurilor dedicate .
21 Referitor la fiii lui Laadan, fiii gherşonitului Laadan, mai
marii taţi, din Laadan gherşonitul era Iehieli .
22 Fiii lui Iehieli: Zetam şi Ioel, fratele său, care era peste te-
zaurele casei DOMNULUI .
23 Dintre amramiţi şi iţehariţi, hebroniţi şi uzieliţi;
24 Şi Şebuel, fiul lui Gherşom, fiul lui Moise, era conducător
al tezaurelor .
25 Şi  fraţii săi prin Eliezer: Rehabia,  fiul  său;  şi Ieşaia, fiul
său; şi Ioram, fiul său; şi Zicri, fiul său; şi Şelomit, fiul său .
26 Acest Şelomit şi fraţii săi era peste toate tezaurele lucruri-
lor dedicate, pe care împăratul David şi mai marii taţi, căpe-
teniile peste mii şi sute şi căpeteniile oştirii, le-au dedicat .
27 O parte din prăzile câştigate în bătălii le-au dedicat pen-
tru a întreţine casa DOMNULUI .

267

1 Cronici  28

28 Şi tot ceea ce Samuel, văzătorul, şi Saul, fiul lui Chiş, şi
Abner, fiul lui Ner, şi Ioab, fiul Ţeruiei, au dedicat şi oricine
dedicase ceva, era sub mâna lui Şelomit şi a fraţilor săi .
29 ¶ Dintre iţehariţi: Chenania şi fiii săi erau pentru treburi-
le din afară peste Israel, ca administratori şi judecători .
30  Şi  dintre  hebroniţi,  Haşabia  şi  fraţii  săi,  bărbaţi  viteji,
o  mie  şapte  sute,  erau  conducători  printre  cei  din  Israel,
pe  partea  aceasta  a  Iordanului  spre  vest,  în  toată  lucrarea
DOMNULUI şi în serviciul împăratului .
31 Printre hebroniţi a fost Ieriia, mai marele printre hebro-
niţi,  conform  generaţiilor  taţilor  lor .  În  al  patruzecilea  an
al domniei lui David au fost căutaţi şi s-au găsit printre ei,
războinici viteji la Iaezerul Galaadului .
32 Şi fraţii săi, bărbaţi viteji, erau două mii şi şapte sute taţi
mai mari, pe care împăratul David i-a făcut conducători peste
rubeniţi, gadiţi şi jumătate din tribul lui Manase, pentru ori-
ce lucru referitor la Dumnezeu şi la afacerile împăratului .

CApitoLuL 27

ŞI copiii lui Israel, după numărul lor, taţii mai mari şi că-

peteniile  peste  mii  şi  sute  şi  administratorii  lor  care  au
servit pe împărat în orice lucru al rândurilor, care au intrat
şi au ieşit, lună de lună, în toate lunile anului, în fiecare rând
erau douăzeci şi patru de mii .
2 Peste primul rând pentru prima lună era Iaşobeam, fiul lui
Zabdiel . Şi în rândul lui erau douăzeci şi patru de mii .
3  Mai  marele  tuturor  căpeteniilor  oştirii  a  fost,  în  prima
lună, dintre copiii lui Pereţ .
4 Şi peste rândul lunii a doua a fost Dodai ahohitul . Şi din
rândul lui a fost, de asemenea, Miclot, conducătorul; în rân-
dul lui, de asemenea, au fost douăzeci şi patru de mii .
5 A treia căpetenie a oştirii pentru a treia lună a fost Benaia,
fiul lui Iehoiada, un mare preot . Şi în rândul lui au fost do-
uăzeci şi patru de mii .
6 Acesta este acel Benaia, războinic între cei treizeci şi peste
cei treizeci . Şi în rândul lui a fost Amizadab, fiul său .
7 A patra căpetenie, pentru luna a patra, a fost Asael, fratele
lui Ioab; şi Zebadia, fiul lui după el . Şi în rândul lui au fost
douăzeci şi patru de mii .
8 A cincea căpetenie, pentru luna a cincea, a fost Şamehut
izrahitul . Şi în rândul lui au fost douăzeci şi patru de mii .
9 A şasea căpetenie, pentru luna a şasea, a fost Ira, fiul lui Icheş
din Tecoa . Şi în rândul lui au fost douăzeci şi patru de mii .
10 A şaptea căpetenie, pentru luna a şaptea, a fost Haleţ pelo-
nitul, dintre copiii lui Efraim . Şi în rândul lui au fost două-
zeci şi patru de mii .
11 A opta căpetenie, pentru luna a opta, a fost Sibecai huşatitul,
dintre zerahiţi . Şi în rândul lui au fost douăzeci şi patru de mii .
12 A noua căpetenie, pentru luna a noua, a fost Abiezer din
Anatot, dintre beniamiţi . Şi în rândul lui au fost douăzeci şi
patru de mii .
13 A zecea căpetenie, pentru luna a zecea, a fost Maharai ne-
tofatitul, dintre zerahiţi . Şi în rândul lui au fost douăzeci şi
patru de mii .
14  A  unsprezecea  căpetenie,  pentru  luna  a  unsprezecea,  a
fost Benaia piratonitul, dintre copiii lui Efraim . Şi în rândul
lui au fost douăzeci şi patru de mii .
15 A douăsprezecea căpetenie, pentru luna a douăsprezecea,
a fost Heldai netofatitul, din Otniel . Şi în rândul lui au fost
douăzeci şi patru de mii .
16 ¶ Mai mult, peste triburile lui Israel, conducătorul rube-
niţilor a fost: Eliezer, fiul lui Zicri; dintre simeoniţi: Şefatia,

fiul lui Maaca;
17 Dintre leviţi: Haşabia, fiul lui Chemuel; dintre aaroniţi:
Ţadoc;
18  Din  Iuda:  Elihu,  unul  din  fraţii  lui  David;  din  Isahar:
Omri fiul lui Mihail;
19  Din  Zabulon:  Işemaia,  fiul  lui  Obadia;  din  Neftali:
Ierimot, fiul lui Azriel;
20 Dintre copiii lui Efraim: Hoşea, fiul lui Azazia; din jumă-
tatea tribului lui Manase: Ioel, fiul lui Pedaia;
21 Din jumătatea tribului lui Manase, în Galaad: Ido, fiul lui
Zaharia; din Beniamin: Iaasiel, fiul lui Abner;
22 Din Dan: Azareel, fiul lui Ieroham . Aceştia au fost prinţii
triburilor lui Israel .
23 Dar David nu a luat numărul lor de la vârsta de douăzeci
de ani în jos; deoarece  DOMNUL spusese că va înmulţi pe
Israel ca stelele cerurilor .
24 Ioab, fiul Ţeruiei, a început să numere, dar nu a terminat,
deoarece acolo a fost furia DOMNULUI asupra lui Israel, nici
nu  a  fost  numărul  pus  la  socoteala  cronicilor  împăratului
David .
25  Şi  peste  tezaurele  împăratului  a  fost  Azmavet,  fiul  lui
Adiel; şi peste depozitele din câmpuri, în cetăţi şi în sate şi în
cetăţui, a fost Ionatan, fiul lui Ozia;
26 Şi peste muncitorii câmpului, pentru aratul pământului a
fost Ezri, fiul lui Chelub;
27 Şi peste vii a fost Şimei ramatitul; peste înmulţirea viilor
pentru beciurile de vin, a fost Zabdi şipmitul;
28 Şi peste măslini şi sicomori, care erau în lunci, a fost Baal-
Hanan  din  Gheder;  şi  peste  beciurile  de  untdelemn  a  fost
Ioaş;
29 Şi peste cirezile care au păscut în Saron a fost Şitrai sa-
ronitul; şi peste cirezile care erau în văi a fost Şafat, fiul lui
Adlai;
30 Peste cămile de asemenea a fost Obil işmaelitul; şi peste
măgari a fost Iehdia din Meronot;
31 Şi peste turme a fost Iaziz hagarenitul . Toţi aceştia au fost
administratorii averii împăratului David .
32 De asemenea Ionatan, unchiul lui David, a fost sfătuitor,
un înţelept şi un scrib; şi Iehiel, fiul lui Hacmoni, a fost cu
fiii împăratului;
33 Şi Ahitofel a fost sfătuitorul împăratului; şi Huşai architul
a fost tovarăşul împăratului;
34 Şi după Ahitofel a fost Iehoiada, fiul lui Benaia, şi Abiatar;
şi generalul armatei împăratului a fost Ioab .

CApitoLuL 28

ŞI David a adunat pe toţi prinţii lui Israel, prinţii tribu-

rilor şi căpeteniile cetelor care au servit împăratului pe
rând şi căpeteniile peste mii şi căpeteniile peste sute şi ad-
ministratorii  peste  toată  averea  şi  stăpânirea  împăratului
şi a fiilor lui, cu ofiţerii şi cu războinicii şi cu toţi vitejii, la
Ierusalim .
2  Atunci  împăratul  David  s-a  ridicat  în  picioare  şi  a  spus:
Ascultaţi-mă, fraţii mei şi poporul meu: Cât despre mine, am
avut în inima mea să construiesc o casă de odihnă pentru
chivotul legământului DOMNULUI şi pentru aşternutul pi-
ciorului  Dumnezeului  nostru  şi  am  făcut  pregătiri  pentru
construcţie;
3 Dar Dumnezeu mi-a spus: Să nu construieşti o casă pentru
numele meu, deoarece ai fost un bărbat de război şi ai vărsat
sânge .
4 Totuşi, DOMNUL Dumnezeul lui Israel m-a ales pe mine

268

1 Cronici  29

înaintea întregii case a tatălui meu să fiu împărat peste Israel
pentru totdeauna, fiindcă l-a ales pe Iuda să fie conducăto-
rul; şi din casa lui Iuda, casa tatălui meu; şi printre fiii tatălui
meu m-a plăcut pe mine pentru a mă face împărat peste tot
Israelul;
5  Şi  dintre  fiii  mei,  (fiindcă  DOMNUL  mi-a  dat  mulţi  fii),
l-a ales pe Solomon, fiul meu, să şadă pe tronul împărăţiei
DOMNULUI, peste Israel .
6 Şi mi-a spus: Solomon, fiul tău, el va construi casa mea şi
curţile mele, căci l-am ales să fie fiul meu şi eu voi tatăl său .
7  Mai  mult,  voi  întemeia  împărăţia  sa  pentru  totdeauna,
dacă va rămâne statornic să împlinească poruncile mele şi
judecăţile mele, ca în această zi .
8  Şi  de  aceea  în  faţa  ochilor  întregului  Israel,  adunarea
DOMNULUI; şi în auzul Dumnezeului nostru, să păziţi şi să
căutaţi  toate  poruncile  DOMNULUI  Dumnezeul  vostru,  ca
să stăpâniţi această ţară bună şi să o lăsaţi ca moştenire pen-
tru copiii voştri după voi, pentru totdeauna .
9 Şi tu, Solomon, fiul meu, să cunoşti pe Dumnezeul tatălui
tău şi să îl serveşti cu o inimă desăvârşită şi cu o minte bine-
voitoare, fiindcă DOMNUL cercetează toate inimile şi înţele-
ge toate închipuirile gândurilor, dacă îl cauţi, se va lăsa găsit
de tine; dar dacă îl părăseşti, te va lepăda pentru totdeauna .
10 Ia seama acum, fiindcă DOMNUL te-a ales să construieşti
o casă pentru sanctuar, fii tare şi fă aceasta .
11  ¶  Atunci  David  i-a  dat  lui  Solomon,  fiul  său,  modelul
porticului şi a caselor acestuia şi a trezoreriilor acestora şi a
cămărilor superioare ale acestora şi a curţilor interioare ale
acestora şi a locului scaunului milei,
12 Şi modelul a tot ceea ce a avut prin duhul, a curţilor ca-
sei  DOMNULUI  şi  a  tuturor  cămărilor  de  jur  împrejur,  ale
trezoreriilor  casei  lui  Dumnezeu  şi  a  tezaurelor  lucrurilor
dedicate;
13  De  asemenea  pentru  rândurile  preoţilor  şi  leviţilor  şi
pentru toată lucrarea serviciului casei DOMNULUI şi pentru
toate vasele serviciului în casa DOMNULUI .
14 A dat, din aur, prin greutate, pentru lucruri din aur, pen-
tru toate uneltele oricărui fel de serviciu; argint de asemenea
pentru toate uneltele de argint, prin greutate, pentru toate
uneltele de orice fel de serviciu;
15 Chiar greutatea pentru sfeşnicele de aur şi pentru lămpi-
le lor de aur, prin greutate, pentru fiecare sfeşnic şi pentru
lămpile acestuia; şi pentru sfeşnicele de argint, prin greuta-
te, deopotrivă pentru sfeşnic şi de asemenea pentru lămpile
acestuia, conform folosirii fiecărui sfeşnic .
16  Şi  prin  greutate  a  dat  aur  pentru  mesele  pâinii  punerii
înainte,  pentru  fiecare  masă;  şi  la  fel  argint  pentru  mesele
de argint;
17 De asemenea aur pur pentru cârligele de carne şi boluri şi
cupe; şi pentru vasele aurite a dat aur prin greutate pentru
fiecare vas; şi la fel argint, prin greutate, pentru fiecare vas
de argint;
18 Şi pentru altarul tămâierii, aurul curat, prin greutate; şi
aur pentru modelul carului heruvimilor, care îşi întindeau
aripile şi acopereau chivotul legământului DOMNULUI .
19 Toate acestea, a spus David, DOMNUL m-a făcut să le în-
ţeleg în scris, prin mâna lui asupra mea, toate lucrările aces-
tui model .
20 Şi David i-a spus lui Solomon, fiul său: Fii tare şi încu-
rajează-te şi fă acest lucru, nu te teme, nici nu te descuraja,
fiindcă DOMNUL Dumnezeu, Dumnezeul meu, va fi cu tine;
el nu te va lăsa, nici nu te va părăsi, până când vei fi terminat

toată lucrarea pentru serviciul casei DOMNULUI .
21 Şi, iată, rândurile preoţilor şi leviţilor, ei vor fi cu tine pen-
tru tot serviciul casei lui Dumnezeu; şi vor fi cu tine pentru
tot felul de meşteşug, fiecare bărbat iscusit şi binevoitor, pen-
tru fiecare fel de serviciu; de asemenea prinţii şi tot poporul
va fi în întregime la porunca ta .

CApitoLuL 29

MAI  mult,  împăratul  David  a  spus  întregii  adunării:

Solomon, fiul meu, pe care Dumnezeu singur l-a ales,
este încă tânăr şi fraged şi lucrarea este măreaţă, căci palatul
nu este pentru om, ci pentru DOMNUL Dumnezeu .
2  Acum  am  pregătit,  cu  toată  puterea  mea  pentru  casa
Dumnezeului meu, aurul pentru lucrurile din aur şi argintul
pentru lucrurile din argint şi arama pentru lucrurile din ara-
mă, fierul pentru lucrurile din fier şi lemn pentru lucrurile
din lemn; pietre de onix şi pietre să fie montate, pietre stră-
lucitoare şi de diverse culori şi tot felul de pietre preţioase şi
pietre de marmură în abundenţă .
3  Mai  mult,  deoarece  mi-am  pus  dragostea  pentru  casa
Dumnezeului meu, am dat din propria mea avere, din aur şi
argint, casei Dumnezeului meu, peste şi deasupra a tot ceea
ce am pregătit pentru casa sfântă,
4 Trei mii de talanţi de aur, de aur din Ofir şi şapte mii de
talanţi  de  argint  curat,  pentru  a  placa  zidurile  caselor  în
întregime;
5 Aurul pentru lucrurile de aur şi argintul pentru lucrurile
de argint şi pentru tot felul de lucrări, să fie făcute de mâini-
le meşteşugarilor . Şi cine voieşte să îşi consacre serviciul în
această zi, DOMNULUI?
6 Atunci mai marii taţi şi prinţii triburilor lui Israel şi căpe-
teniile a mii şi a sute, cu conducătorii lucrării împăratului,
s-au oferit de bunăvoie,
7 Şi au dat pentru serviciul casei lui Dumnezeu: aur, cinci
mii de talanţi şi zece mii de drahme şi argint, zece mii de
talanţi şi aramă, optsprezece mii de talanţi şi o sută de mii
de talanţi de fier .
8 Şi la cei la care s-au găsit pietre preţioase, le-au dat la tezau-
rul casei DOMNULUI, prin mâna lui Iehiel gherşonitul .
9 Atunci poporul s-a bucurat pentru că au dat de bunăvo-
ie, deoarece cu o inimă desăvârşită le-au oferit de bunăvoie
DOMNULUI; şi împăratul David de asemenea s-a bucurat cu
mare bucurie .
10  ¶  De  aceea  David  a  binecuvântat  pe  DOMNUL  înain-
tea  întregii  adunării;  şi  David  a  spus:  Binecuvântat  fii  tu,
DOMNUL  Dumnezeul  lui  Israel,  tatăl  nostru,  pentru  tot-
deauna şi întotdeauna .
11 A ta, DOAMNE, este măreţia şi puterea şi gloria şi victoria
şi maiestatea, fiindcă tot ce este în cer şi pe pământ este al
tău; a ta este împărăţia, DOAMNE şi tu eşti preamărit ca şi
cap deasupra tuturor .
12 Deopotrivă bogăţii şi onoare vin din tine şi tu domneşti
peste toate; şi în mâna ta este putere şi tărie; şi în mâna ta stă
să faci lucruri mari şi să dai tărie tuturor .
13 Şi de aceea, Dumnezeul nostru, îţi mulţumim şi lăudăm
numele tău glorios .
14 Dar cine sunt eu şi ce este poporul meu, ca să fim în stare
să îţi oferim de bunăvoie în acest fel? Căci toate lucrurile vin
din tine şi din al tău ţi-am dat noi .
15 Fiindcă suntem străini înaintea ta şi locuitori temporari,
precum au fost toţi taţii noştri, zilele noastre pe pământ sunt
ca o umbră şi nu este nimeni să rămână .

269

1 Cronici  29

16 DOAMNE Dumnezeul nostru, toată această avere pe care
am pregătit-o pentru a-ţi construi o casă pentru numele tău
sfânt, vine din mâna ta şi este tot a ta .
17 Cunosc de asemenea, Dumnezeul meu, că tu încerci ini-
ma şi ai plăcere în integritate . Cât despre mine, în integrita-
tea inimii mele, am oferit de bunăvoie toate aceste lucruri;
şi acum am văzut cu bucurie poporul tău, care este prezent
aici, că ţi-au oferit de bunăvoie .
18 DOAMNE Dumnezeul lui Avraam, Isaac şi al lui Israel, ta-
ţii noştri, ţine aceasta pentru totdeauna în închipuirea gân-
durilor inimii poporului tău şi pregăteşte inima lui pentru
tine;
19 Şi dă-i lui Solomon, fiul meu, o inimă desăvârşită, să ţină
poruncile tale, mărturiile tale, statutele tale şi să facă toate
aceste lucruri şi să construiască palatul, pentru care am făcut
pregătiri .
20 Şi David a spus întregii adunări: Acum binecuvântaţi pe
DOMNUL  Dumnezeul  vostru .  Şi  toată  adunarea  a  binecu-
vântat pe DOMNUL Dumnezeul taţilor lor; şi şi-au plecat ca-
petele şi s-au închinat DOMNULUI şi împăratului .
21 Şi au înjunghiat sacrificii DOMNULUI şi au adus oferiri
arse DOMNULUI, a doua zi după acea zi, o mie de tauri, o
mie de berbeci şi o mie de miei, cu oferirile lor de băutură şi
sacrificii din abundenţă pentru tot Israelul;

22 Şi au mâncat şi au băut înaintea DOMNULUI în acea zi cu
mare veselie . Şi l-au făcut pe Solomon, fiul lui David, împă-
rat a doua oară şi l-au uns pentru DOMNUL să fie mai marele
guvernator, şi pe Ţadoc să fie preot .
23 ¶ Atunci Solomon a şezut pe tronul DOMNULUI, ca îm-
părat în locul tatălui său David, şi a prosperat; şi tot Israelul
a ascultat de el .
24 Şi toţi prinţii şi războinicii şi de asemenea toţi fiii împăra-
tului David, s-au supus împăratului Solomon .
25  Şi  DOMNUL  a  preamărit  pe  Solomon,  peste  măsură,  în
ochii întregului Israel şi i-a dăruit o astfel de maiestate îm-
părătească ce nu mai fusese peste vreun împărat înaintea lui,
în Israel .
26 Astfel David, fiul Isai, a domnit peste tot Israelul .
27 Şi timpul cât a domnit peste Israel a fost de patruzeci de
ani; şapte ani a domnit în Hebron şi treizeci şi trei de ani a
domnit în Ierusalim .
28 Şi a murit la o bătrâneţe frumoasă, plin de zile, bogăţii şi
onoare; şi Solomon, fiul său, a domnit în locul său .
29 Şi faptele împăratului David, cele dintâi şi cele din urmă,
iată, ele sunt scrise în cartea lui Samuel, văzătorul, şi în car-
tea profetului Natan şi în cartea lui Gad, văzătorul,
30 Cu toată domnia lui şi puterea lui şi timpurile care au tre-
cut peste el şi peste Israel şi peste toate împărăţiile ţărilor .

270

… 2 Cronici …

Capitolul 1

ŞI  Solomon,  fiul  lui  David,  s-a  întărit  în  împărăţia  sa,

DOMNUL Dumnezeul lui a fost cu el şi l-a preamărit pes-

te măsură .
2  Atunci  Solomon  a  vorbit  întregului  Israel,  căpeteniilor
peste mii şi peste sute şi judecătorilor şi fiecărui guvernator
în tot Israelul, mai marilor dintre taţi .
3 Astfel Solomon şi toată adunarea cu el, au mers la înălţi-
mea care era la Gabaon, fiindcă acolo era tabernacolul întâl-
nirii lui Dumnezeu, pe care Moise, servitorul DOMNULUI,
îl făcuse în pustiu .
4 Dar chivotul lui Dumnezeu l-a adus David de la Chiriat-
Iearim la locul pregătit de David pentru el, căci a înălţat un
cort pentru el la Ierusalim .
5  Mai  mult,  altarul  de  aramă,  pe  care  Beţaleel,  fiul  lui
Uri,  fiul  lui  Hur,  îl  făcuse,  l-a  pus  înaintea  tabernacolului
DOMNULUI; şi Solomon şi adunarea l-au cercetat .
6  Şi  Solomon  s-a  urcat  acolo  la  altarul  de  aramă  înaintea
DOMNULUI, care era la tabernacolul întâlnirii, şi a oferit o
mie de ofrande arse pe el .
7  În  acea  noapte  Dumnezeu  i  s-a  arătat  lui  Solomon  şi  i-a
spus: Cere ce doreşti să îţi dau .
8 Şi Solomon i-a spus lui Dumnezeu: Ai arătat mare milă ta-
tălui meu David, şi m-ai făcut să domnesc în locul lui .
9 Şi, DOAMNE Dumnezeule, să fie întemeiată promisiunea
ta către David, căci m-ai făcut împărat peste un popor nu-
meros ca pulberea pământului .
10 Dă-mi acum înţelepciune şi cunoaştere, ca să ies şi să in-
tru  înaintea  acestui  popor,  fiindcă  cine  poate  judeca  acest
popor al tău, care este atât de mare?
11  Şi  Dumnezeu  i-a  spus  lui  Solomon:  Deoarece  aceasta  a
fost în inima ta şi nu ai cerut bogăţii, avere, sau onoare, nici
viaţa duşmanilor tăi, nici nu ai cerut viaţă lungă, ci ai cerut
înţelepciune şi cunoaştere pentru tine însuţi, ca să judeci po-
porul meu, peste care te-am făcut împărat;
12 Înţelepciune şi cunoaştere îţi este dăruită; şi îţi voi da bo-
găţii şi avere şi onoare, aşa cum nu au avut nici unul dintre
împăraţii care au fost înaintea ta, nici nu va avea la fel vreu-
nul după tine .
13  ¶  Atunci  Solomon  a  venit  de  la  înălţimea  care  era  la
Gabaon, de dinaintea tabernacolului întâlnirii, la Ierusalim;
şi a domnit peste Israel .
14 Şi Solomon a adunat care şi călăreţi; şi a avut o mie patru
sute de care şi douăsprezece mii de călăreţi, pe care i-a pus în
cetăţile pentru care şi cu împăratul, la Ierusalim .
15 Şi împăratul a făcut argintul şi aurul la Ierusalim la fel ca
pietrele, şi cedrii i-a făcut ca pe sicomorii care sunt în vale,
din abundenţă .
16 Şi Solomon a avut cai aduşi din Egipt şi in împletit, co-
mercianţii împăratului primeau inul împletit cu un preţ .
17 Şi au mers şi au adus din Egipt un car pentru şase sute de
şekeli de argint şi un cal pentru o sută cincizeci; şi astfel au
adus ei cai pentru toţi împăraţii hitiţilor şi pentru împăraţii
Siriei, prin mijloacele lor .

CApitoLuL 2

ŞI Solomon a hotărât să construiască o casă pentru nume-

le DOMNULUI şi o casă pentru împărăţia sa .

2 Şi Solomon a numărat şaptezeci de mii de bărbaţi să poarte

sarcini şi optzeci de mii să cioplească piatră la munte şi trei
mii şase sute să îi supravegheze .
3 Şi Solomon a trimis la Hiram, împăratul Tirului, spunând:
Asa cum te-ai purtat cu David, tatăl meu, şi i-ai trimis cedri
să îşi construiască o casă în care să locuiască, tot astfel poar-
tă-te cu mine.
4 Iată, eu construiesc o casă numelui DOMNULUI Dumnezeul
meu,  să  i–o  dedic  lui  şi  să  ard  înaintea  lui  tămâie  dulce  şi
pentru  pâinile  punerii  înainte  neîncetat  şi  pentru  ofrande
arse dimineaţa şi seara, în sabate şi la lunile noi şi la sărbă-
torile solemne ale DOMNULUI Dumnezeul nostru . Aceasta
este o rânduială pentru totdeauna pentru Israel .
5 Şi casa pe care o construiesc este mare, fiindcă mare este
Dumnezeul nostru, peste toţi dumnezeii .
6 Dar cine este în stare să îi construiască o casă, văzând că
cerul şi  cerul cerurilor  nu pot să îl cuprindă?  cine sunt  eu
atunci să îi construiesc o casă, în afară doar de a arde sacri-
ficiu înaintea lui?
7 Trimite-mi de aceea un bărbat iscusit să muncească cu aur
şi cu argint şi cu aramă şi cu fier şi cu purpură şi cu stacojiu
şi cu albastru şi care ştie să cioplească împreună cu oamenii
iscusiţi  care  sunt  cu  mine  în  Iuda  şi  în  Ierusalim,  pe  care
David, tatăl meu, mi i-a dat .
8 Trimite-mi de asemenea cedri, brazi şi santal din Liban,
căci cunosc că servitorii tăi ştiu să taie lemn în Liban; şi, iată,
servitorii mei vor fi cu servitorii tăi,
9 Şi să îmi pregătească lemn din abundenţă, căci casa pe care
mă pregătesc să o construiesc va fi minunată şi mare .
10 Şi, iată, voi da servitorilor tăi, tăietorii care taie lemn, do-
uăzeci de mii de măsuri de grâu bătut, douăzeci de mii de
măsuri de orz şi douăzeci de mii de baţi de vin şi douăzeci
de mii de baţi de untdelemn .
11 ¶ Atunci Hiram, împăratul Tirului, i-a răspuns într-un
înscris, pe care l-a trimis la Solomon: Pentru că DOMNUL a
iubit pe poporul său, te-a făcut împărat peste ei .
12 Hiram a mai spus: Binecuvântat fie DOMNUL Dumnezeul
lui Israel, care a făcut cerul şi pământul, care i-a dat împăra-
tului David un fiu înţelept, umplut cu prudenţă şi înţelegere,
care să poată construi o casă pentru DOMNUL şi o casă pen-
tru împărăţia sa .
13 Şi acum, ţi-am trimis un bărbat iscusit, umplut cu înţele-
gere, de-al tatălui meu, Hiram,
14 Fiul unei femei dintre fiicele lui Dan, şi tatăl său a fost un
bărbat din Tir, iscusit în lucrarea cu aur şi cu argint şi cu ara-
mă şi cu fier şi cu piatră şi cu lemn şi cu purpură şi cu albas-
tru şi cu in subţire şi cu stacojiu, de asemenea să cioplească
orice fel de cioplitură şi să conceapă orice lucru care i se va
da, cu oamenii tăi iscusiţi şi cu oamenii iscusiţi ai domnului
meu David, tatăl tău .
15 Şi, de aceea, grâul şi orzul, untdelemnul şi vinul, despre
care domnul meu a vorbit, să îl trimită servitorilor săi;
16 Şi vom tăia lemn din Liban, cât de mult ai nevoie; şi ţi-l
vom aduce pe plute, pe mare, la Iafo; şi tu îl vei duce până la
Ierusalim .
17 Şi Solomon a numărat pe toţi străinii care erau în ţara lui
Israel, după numărătoarea cu care David, tatăl său, i-a nu-
mărat; şi s-au găsit o sută cincizeci şi trei de mii şase sute .
18 Şi a pus pe şaptezeci de mii dintre ei să fie purtători de
sarcini şi optzeci de mii să fie cioplitori, la munte, şi trei mii

271

2 Cronici  5

şase sute supraveghetori, să pună poporul la muncă .

CApitoLuL 3
început

construirea

ATUNCI  Solomon  a

casei
DOMNULUI  la  Ierusalim,  pe  muntele  Moria,  unde
DOMNUL  i  s-a  arătat  lui  David,  tatăl  său,  în  locul  pe  care
David l-a pregătit în aria lui Ornan iebusitul .
2 Şi a început să construiască în a doua zi a lunii a doua, în al
patrulea an al domniei lui .
3 Şi în acestea Solomon a fost instruit pentru construirea ca-
sei lui Dumnezeu: lungimea în coţi, după prima măsură, era
trei sute de coţi şi lăţimea douăzeci de coţi;
4 Şi porticul care era în faţa casei, lungimea acestuia era con-
form lăţimii casei, douăzeci de coţi şi înălţimea era o sută
douăzeci; şi l-a placat cu aur pur .
5 Şi casa mai mare a căptuşit-o cu brad, pe care l-a placat cu
aur pur şi a pus peste el palmieri şi lanţuri .
6 Şi a împodobit casa cu pietre preţioase, pentru frumuseţe;
şi aurul era aur din Parvaim .
7 Şi a placat de asemenea casa, grinzile, stâlpii şi zidurile ei şi
uşile ei, cu aur; şi a cioplit heruvimi pe pereţi .
8 Şi a făcut casa preasfântă, lungimea ei fiind conform lăţi-
mii casei, douăzeci de coţi şi lăţimea ei douăzeci de coţi; şi a
placat-o cu aur pur, ridicându-se la şase sute de talanţi .
9 Şi greutatea cuielor era de cincizeci de şekeli de aur . Şi a
placat camerele de sus cu aur .
10 ¶ Şi în casa preasfântă a făcut doi heruvimi din lucrare
cioplită şi i-a placat cu aur .
11 Şi aripile heruvimilor aveau lungimea de douăzeci de coţi:
o aripă a unui heruvim avea cinci coţi, ajungând la zidul ca-
sei, şi cealaltă aripă avea de asemenea cinci coţi, ajungând la
aripa celuilalt heruvim .
12  Şi  o  aripă  a  celuilalt  heruvim  avea  cinci  coţi,  ajungând
la zidul casei, şi cealaltă aripă avea cinci coţi de asemenea,
atingând aripa celuilalt heruvim .
13 Aripile acestor heruvimi erau întinse douăzeci de coţi şi
stăteau în picioare şi feţele lor erau spre înăuntru .
14 Şi a făcut vălul din albastru şi purpură şi stacojiu şi in sub-
ţire şi a lucrat heruvimi pe el .
15 De asemenea a făcut înaintea casei doi stâlpi înalţi de trei-
zeci şi cinci de coţi, şi capitelul care era pe capătul de sus al
fiecăruia, era de cinci coţi .
16 Şi a făcut lanţuri, ca în oracol, şi le-a pus pe capitelurile
stâlpilor; şi a făcut o sută de rodii şi le-a pus pe lanţuri .
17 Şi a ridicat stâlpii înaintea templului, unul pe dreapta şi
celalalt pe stânga; şi a pus numele celui din dreapta, Iachin,
şi numele celui din stânga, Boaz .

CApitoLuL 4

MAI  mult,  a  făcut  un  altar  de  aramă,  lungimea  lui  de

douăzeci de coţi şi lăţimea lui de douăzeci de coţi şi

înălţimea lui de zece coţi .
2 De asemenea a făcut o mare turnată de zece coţi de la mar-
gine la margine, rotundă împrejur şi înălţimea ei era de cinci
coţi; şi o linie de treizeci de coţi o înconjura de jur împrejur .
3 Şi sub ea era asemănarea unor boi, care o înconjurau de jur
împrejur: zece pe lungimea unui cot, înconjurând marea de
jur împrejur . Două rânduri de boi au fost turnate când a fost
turnată marea .
4 Stătea pe doisprezece boi, trei privind spre nord şi trei pri-
vind spre vest şi trei privind spre sud şi trei privind spre est;
şi marea era aşezată deasupra pe ei şi toate părţile dinapoi

ale lor erau înăuntru .
5 Şi grosimea ei era un lat de palmă şi marginea ei ca lucra-
rea unei margini de cupă, cu flori de crin; şi primea şi ţinea
trei mii de baţi .
6 A făcut de asemenea zece spălătoare şi a pus cinci pe dreap-
ta şi cinci pe stânga, pentru spălare în ele; şi spălau în ele ace-
le lucruri pe care le aduceau pentru ofranda arsă; dar marea
era pentru preoţi, ca să se spele în ea .
7 Şi a făcut zece sfeşnice de aur conform formei lor şi le-a
aşezat în templu, cinci în dreapta şi cinci în stânga .
8 A făcut de asemenea zece mese şi le-a pus în templu, cinci
în dreapta şi cinci în stânga . Şi a făcut o sută de vase de aur .
9 Mai mult, a făcut curtea preoţilor şi curtea mare şi uşi pen-
tru curte şi a placat uşile lor cu aramă .
10 Şi a aşezat marea în partea dreaptă, spre est, în partea de
sud .
11 ¶ Şi Hiram a făcut oalele şi lopeţile şi vasele . Şi Hiram a
terminat lucrarea pe care trebuia să o facă pentru împăratul
Solomon, pentru casa lui Dumnezeu;
12 Anume, cei doi stâlpi şi globurile şi capitelurile care erau
pe capul celor doi stâlpi şi cele două reţele care să acopere cele
două globuri ale capitelurilor care erau pe capul stâlpilor;
13 Şi patru sute de rodii pe cele două reţele; două rânduri de
rodii pe fiecare reţea, pentru a acoperi cele două globuri ale
capitelurilor care erau pe stâlpi .
14 A făcut de asemenea postamente şi spălătoare a făcut pe
postamente;
15 O mare şi doisprezece boi sub ea .
16 Oalele de asemenea şi lopeţile şi cârligele de carne şi toa-
te uneltele lor, le-a făcut Hiram, maestrul său, împăratului
Solomon, pentru casa DOMNULUI, din aramă strălucitoare .
17 În câmpia din Iordan împăratul le-a turnat, în pământul
argilos între Sucot şi Ţeredata .
18 Astfel Solomon a făcut toate aceste vase în mare număr,
fiindcă greutatea aramei nu a putut fi socotită .
19 Şi Solomon a făcut toate vasele care erau pentru casa lui
Dumnezeu,  de  asemenea  altarul  de  aur  şi  mesele  pe  care
erau pâinile punerii înainte;
20  Mai  mult,  sfeşnicele  cu  lămpile  lor,  pe  care  trebuiau  să
ardă după obiceiul lor, înaintea oracolului, din aur pur;
21 Şi florile şi lămpile şi mucările, le-a făcut din aur, şi aces-
tea din aur în întregime curat;
22 Şi cuţitele şi vasele şi lingurile şi cenuşarele, din aur pur;
şi intrarea casei, uşile interioare ale ei pentru locul preasfânt
şi uşile casei templului, erau din aur .

CApitoLuL 5

ASTFEL toată munca pe care Solomon a făcut-o pentru

casa  DOMNULUI  a  fost  terminată;  şi  Solomon  a  adus
toate lucrurile pe care David, tatăl său, le dedicase; şi argin-
tul şi aurul şi toate uneltele, le-a pus printre tezaurele casei
lui Dumnezeu .
2 Atunci Solomon a adunat pe bătrânii lui Israel şi pe toţi
capii  triburilor,  pe  mai  marii  taţilor  copiilor  lui  Israel,  la
Ierusalim, să aducă chivotul legământului DOMNULUI din
cetatea lui David, care este Sion .
3 De aceea toţi bărbaţii lui Israel s-au adunat la împărat în
sărbătoarea care era în luna a şaptea .
4 Şi toţi bătrânii lui Israel au venit, şi leviţii au luat chivotul .
5 Şi au adus chivotul şi tabernacolul întâlnirii şi vasele sfin-
te care erau în tabernacol; pe acestea, preoţii şi leviţii le-au
adus .

272

2 Cronici  6

6  De  asemenea  împăratul  Solomon  şi  toată  adunarea  lui
Israel care s-au adunat la el înaintea chivotului, au sacrificat
oi şi boi, care nu puteau fi numărate din cauza numărului
lor.
7  Şi  preoţii  au  adus  chivotul  legământului  DOMNULUI
la locul lui, la oracolul casei, în locul preasfânt, sub aripile
heruvimilor,
8 Căci heruvimii îşi întindeau aripile peste locul chivotului
şi heruvimii acopereau chivotul şi drugii lui pe deasupra .
9 Şi au tras drugii chivotului, încât capetele drugilor se ve-
deau afară din chivot înaintea oracolului, dar nu se vedeau
din afară . Şi astfel este până astăzi .
10 Nu era nimic în chivot în afară de cele două table pe care
Moise le-a pus înăuntru, la Horeb, când DOMNUL a făcut un
legământ cu copiii lui Israel, când ei au ieşit din Egipt .
11 ¶ Şi s-a întâmplat, când preoţii ieşiseră din locul preasfânt
(căci toţi preoţii care erau prezenţi erau sfinţiţi şi nu au aş-
teptat atunci la rând;
12 De asemenea leviţii care erau cântăreţi, cu toţi ai lui Asaf,
ai lui Heman, ai lui Iedutun, cu fiii lor şi fraţii lor, fiind în-
veşmântaţi în in alb, având chimvale şi psalterioane şi harpe,
au stat în picioare în partea de est a altarului şi cu ei o sută
douăzeci de preoţi care sunau din trâmbiţe;)
13  Da,  s-a  întâmplat  că,  în  timp  ce  trâmbiţaşii  şi  cântăre-
ţii erau ca unul, făcând să se audă un singur sunet de lau-
dă şi mulţumire DOMNULUI, şi când şi-au înălţat vocea cu
trâmbiţe şi chimvale şi instrumente de muzică şi au lăudat
pe DOMNUL, spunând: Fiindcă este bun, căci mila lui dăi-
nuieşte pentru totdeauna: atunci casa, casa DOMNULUI, s-a
umplut cu un nor;
14  Astfel  încât  preoţii  nu  puteau  sta  să  servească  din  cau-
za  norului,  fiindcă  gloria  DOMNULUI  umpluse  casa  lui
Dumnezeu .

CApitoLuL 6

întuneric gros .

ATUNCI Solomon a zis: DOMNUL a spus că va locui în

2 Dar am construit o casă de locuit pentru tine şi un loc pen-
tru locuinţa ta pentru totdeauna .
3  Şi  împăratul  şi-a  întors  faţa  şi  a  binecuvântat  întreaga
adunare  a  lui  Israel;  şi  toată  adunarea  lui  Israel  stătea  în
picioare .
4  Şi  el  a  spus:  Binecuvântat  fie  DOMNUL  Dumnezeul  lui
Israel, care cu mâinile lui a împlinit ceea ce a vorbit cu gura
lui, tatălui meu, David, spunând:
5 Din ziua în care am scos poporul meu din ţara Egiptului
nu  am  ales  nici  o  cetate  dintre  toate  triburile  lui  Israel,  în
care să construiesc o casă, ca numele meu să fie acolo; nici
nu am ales vreun bărbat să fie conducător peste poporul meu
Israel,
6 Dar am ales Ierusalimul, ca numele meu să fie acolo; şi am
ales pe David să fie peste poporul meu, Israel .
7 Şi a fost în inima tatălui meu, David, să construiască o casă
pentru numele DOMNULUI Dumnezeul lui Israel .
8 Dar DOMNUL i-a spus lui David tat��l, meu: Deşi a fost în
inima ta să construieşti o casă pentru numele meu, ai făcut
bine în aceea că a fost în inima ta;
9 Totuşi, nu tu vei construi casa, ci fiul tău care va ieşi din
coapsele tale; el va construi casa pentru numele meu .
10 Domnul de aceea a împlinit cuvântul său pe care l-a vor-
bit, fiindcă am fost ridicat în locul tatălui meu, David, şi sunt
pus pe tronul lui Israel, precum DOMNUL a promis, şi am

construit  casa  pentru  numele  DOMNULUI  Dumnezeul  lui
Israel .
11  Şi  în  ea  am  pus  chivotul,  în  care  este  legământul
DOMNULUI, pe care l-a făcut cu copiii lui Israel .
12  ¶  Şi  a  stat  în  picioare  înaintea  altarului  DOMNULUI  în
prezenţa întregii adunării a lui Israel şi şi-a întins mâinile;
13 Fiindcă Solomon făcuse o schelă de aramă, lungă de cinci
coţi şi largă de cinci coţi şi înaltă de trei coţi şi a aşezat-o în
mijlocul curţii; şi a stat în picioare pe ea şi a îngenuncheat,
pe genunchi, înaintea întregii adunării a lui Israel şi şi-a în-
tins mâinile spre cer,
14  Şi  a  spus:  DOAMNE  Dumnezeul  lui  Israel,  nu  este
Dumnezeu ca tine, nici în cer, nici pe pământ, care ţine legă-
mântul şi arată milă servitorilor lui, cei care umblă înaintea
ta cu toată inima lor;
15 Tu care ai ţinut cu servitorul tău David, tatăl meu, ceea ce
i-ai promis; şi ai vorbit cu gura ta şi ai împlinit cu mâna ta,
precum este în această zi .
16 Acum, de aceea, DOAMNE Dumnezeul lui Israel, ţine cu
servitorul tău David, tatăl meu, ceea ce i-ai promis, spunând:
Nu va lipsi bărbat din faţa ochilor mei care să şadă pe tronul
lui Israel; numai copiii tăi să ia seama la calea lor să umble în
legea mea, precum ai umblat tu înaintea mea .
17 Şi acum, DOAMNE Dumnezeul lui Israel, să fie adeverit
cuvântul tău, pe care l-ai vorbit servitorului tău, David .
18  Dar  va  locui  Dumnezeu  într-adevăr  cu  oamenii  pe  pă-
mânt? Iată, cerul şi cerul cerurilor nu te pot cuprinde; cu atât
mai puţin această casă pe care am construit-o!
19  De  aceea  priveşte  cu  plăcere  la  rugăciunea  servitorului
tău şi la cererea lui, DOAMNE Dumnezeul meu, pentru a da
ascultare strigătului şi rugăminţii, pe care servitorul tău o
cere înaintea ta;
20 Ca ochii tăi să fie deschişi peste această casă, zi şi noapte,
peste locul peste care tu ai spus că voieşti să pui numele tău
acolo, pentru a da ascultare la rugăciunea pe care servitorul
tău o cere spre acest loc .
21 Dă ascultare de aceea cererilor servitorului tău şi popo-
rului tău Israel, pe care le vor face spre acest loc; ascultă din
această locuinţă a ta, din cer; şi, ascultând, iartă .
22 Dacă un om păcătuieşte împotriva aproapelui şi un jură-
mânt este pus peste el, să îl facă să jure, şi jurământul vine
înaintea altarului tău în această casă,
23 Atunci ascultă din cer şi fă şi judecă pe servitorii tăi, răs-
plătind pe cel stricat, întorcând calea lui asupra propriului
său  cap;  şi  declarând  drept  pe  cel  drept,  dându-i  conform
dreptăţii lui .
24 Şi dacă poporul tău Israel este pus la ce este mai rău înain-
tea duşmanului, pentru că au păcătuit împotriva ta, şi se vor
întoarce şi vor mărturisi numele tău şi se vor ruga şi vor face
cerere înaintea ta în această casă,
25 Atunci ascultă din ceruri şi iartă păcatul poporului tău
Israel şi adu-i din nou în ţara pe care le-ai dat-o lor şi taţilor
lor .
26  Când  cerul  va  fi  închis  şi  nu  va  fi  ploaie,  pentru  că  au
păcătuit împotriva ta, dacă se vor ruga spre acest loc şi vor
mărturisi numele tău şi se vor întoarce de la păcatul lor, când
îi vei chinui,
27 Atunci ascultă din cer şi iartă păcatul servitorilor tăi şi
a poporului tău Israel, când îi vei fi învăţat calea cea bună,
în care ar trebuie să umble; şi trimite ploaie peste ţara ta, pe
care ai dat-o poporului tău ca moştenire .
28  Dacă  este  foamete  în  ţară,  dacă  este  ciumă,  dacă  este

273

2 Cronici  7

tăciune  sau  mană,  lăcuste  sau  omizi,  dacă  duşmanii  lor  îi
asediază în cetăţile ţării lor, orice plagă sau orice boală ar fi,
29 Orice rugăciune sau cerere va fi făcută de vreun om, sau
de tot poporul tău Israel, când fiecare va cunoaşte propria sa
plagă şi propria sa durere şi îşi va întinde mâinile în această
casă,
30  Atunci  ascultă-o  din  cer,  locuinţa  ta,  şi  iartă  şi  întoar-
ce  fiecărui  om  conform  tuturor  căilor  lui,  omul,  a  cărui
inimă  o  cunoşti;  (fiindcă  doar  tu  cunoşti  inimile  copiilor
oamenilor),
31 Ca ei să se teamă de tine, să umble în căile tale, cât trăiesc
în ţara pe care ai dat-o taţilor lor .
32 Mai mult, referitor la străin, care nu este din poporul tău
Israel,  ci  este  venit  dintr-o  ţară  îndepărtată  de  dragul  nu-
melui tău măreţ şi a mâinii tale puternice şi a braţului tău
întins, dacă vin şi se roagă în această casă,
33 Atunci ascultă tu din ceruri, din locuinţa ta, şi fă conform
cu tot ceea ce străinul cere de la tine, ca tot poporul pămân-
tului să cunoască numele tău şi să se teamă de tine, precum
face poporul tău, Israel, şi să ştie că această casă pe care am
construit-o este numită după numele tău .
34 Dacă poporul tău iese la război împotriva duşmanilor lor
pe calea pe care îi vei trimite, iar ei se roagă ţie spre această
cetate pe care ai ales-o şi spre casa pe care am construit-o
pentru numele tău,
35 Atunci ascultă din ceruri rugăciunea lor şi cererile lor şi
susţine cauza lor .
36 Dacă păcătuiesc împotriva ta, (fiindcă nu este om care să
nu păcătuiască) şi tu te mânii pe ei şi îi dai înaintea duşma-
nilor  lor,  iar  ei  îi  duc  în  captivitate  într-o  ţară  îndepărtată
sau apropiată;
37  Totuşi,  dacă  îşi  vor  întoarce  inima  în  ţara  în  care  sunt
duşi captivi şi se vor întoarce şi ţi se vor ruga în ţara captivi-
tăţii lor, spunând: Am păcătuit, am făcut nelegiuire şi ne-am
purtat cu stricăciune;
38 Dacă se întorc la tine cu toată inima lor şi cu tot sufletul
lor în ţara captivităţii lor, în care i-au dus captivi, şi se roagă
spre ţara lor, pe care ai dat-o taţilor lor şi spre cetatea pe care
ai ales-o şi spre casa pe care am construit-o pentru numele
tău,
39 Ascultă din ceruri, din locuinţa ta, rugăciunea lor şi ce-
rerile lor şi susţine cauza lor şi iartă pe poporul tău care a
păcătuit împotriva ta .
40 Acum, Dumnezeul meu, să fie ochii tăi deschişi, te im-
plor, şi să dea ascultare urechile tale la rugăciunea care este
făcută în acest loc .
41 Şi acum, ridică-te, DOAMNE Dumnezeule, la locul tău de
odihnă şi la chivotul tăriei tale; să fie îmbrăcaţi preoţii tăi,
DOAMNE Dumnezeule, cu salvare, şi să se bucure sfinţii tăi
în bunătate .
42  DOAMNE  Dumnezeule,  nu  îţi  întoarce  faţa  de  la  unsul
tău, aminteşte-ţi de îndurările lui David, servitorul tău .

CApitoLuL 7

ŞI,  când  Solomon  a  sfârşit  rugăciunea,  focul  s-a  coborât

din  cer  şi  a  mistuit  ofranda  arsă  şi  sacrificiile;  şi  gloria

DOMNULUI a umplut casa .
2 Şi preoţii nu au putut intra în casa DOMNULUI, deoarece
gloria DOMNULUI umpluse casa DOMNULUI .
3 Şi când toţi copiii lui Israel au văzut cum focul a coborât, şi
au văzut gloria DOMNULUI asupra casei, s-au plecat cu faţa
la pământ pe pavaj şi s-au închinat şi au lăudat pe DOMNUL,

spunând: Fiindcă el este bun; căci mila lui dăinuieşte pentru
totdeauna .
4 Atunci împăratul şi tot poporul au oferit sacrificii înaintea
DOMNULUI .
5 Şi împăratul Solomon a adus un sacrificiu de douăzeci şi
două de mii de boi şi o sută douăzeci de mii de oi; astfel îm-
păratul şi tot poporul au dedicat casa lui Dumnezeu .
6  Şi  preoţii  au  stat  în  serviciile  lor;  leviţii  de  asemenea  cu
instrumentele  muzicale  ale  DOMNULUI,  pe  care  împăra-
tul David le-a făcut ca să laude pe DOMNUL, deoarece mila
lui dăinuieşte pentru totdeauna, cu cântarea de laudă a lui
David în mâna lor; şi preoţii au sunat trâmbiţele înaintea lor
şi tot Israelul a stat în picioare .
7 Mai  mult, Solomon  a sfinţit  mijlocul  curţii  care  era  îna-
intea casei DOMNULUI, căci acolo a adus el ofrande arse şi
grăsimea ofrandelor de pace, deoarece altarul de aramă pe
care Solomon îl făcuse nu era în stare să primească ofrandele
arse şi darurile de mâncare şi grăsimea .
8  Tot  atunci,  Solomon  a  ţinut  sărbătoarea  şapte  zile,  şi  tot
Israelul împreună cu el, o foarte mare adunare, de la intrarea
Hamatului până la râul Egiptului .
9 Şi în a opta zi au făcut o adunare solemnă, fiindcă au ţinut
dedicarea altarului şapte zile, şi sărbătoarea şapte zile .
10 Şi în a douăzeci şi treia zi a lunii a şaptea el a trimis popo-
rul la corturile lor, veseli şi voioşi în inimă pentru bunătatea
pe care DOMNUL a arătat-o lui David şi lui Solomon şi lui
Israel, poporul său .
11 Astfel Solomon a terminat casa DOMNULUI şi casa împă-
ratului; şi tot ce a intrat în inima lui Solomon să facă în casa
DOMNULUI şi în propria casă, a făcut cu prosperitate .
12 ¶ Şi DOMNUL i s-a arătat lui Solomon noaptea şi i-a spus:
Am auzit rugăciunea ta şi am ales acest loc pentru mine în-
sumi, drept casă de sacrificii .
13 Dacă voi închide cerul ca să nu fie ploaie, sau dacă voi po-
runci lăcustelor să mănânce ţara, sau dacă voi trimite ciumă
printre poporul meu,
14 Dacă poporul meu, care este chemat după numele meu, se
va umili şi se va ruga şi va căuta faţa mea şi se va abate de la
căile lui rele, atunci voi asculta din cer şi îi voi ierta păcatul
şi îi voi vindeca ţara .
15 Şi ochii mei vor fi deschişi şi urechile mele atente la rugă-
ciunea care este făcută în acest loc .
16 Fiindcă acum am ales să sfinţesc această casă, ca numele
meu să fie acolo pentru totdeauna; şi ochii mei şi inima mea
să fie acolo în toate zilele .
17 Şi cât despre tine, dacă vei voi să umbli înaintea mea, pre-
cum a umblat tatăl tău, David, şi să faci conform cu tot ceea
ce ţi-am poruncit şi să fi atent la statutele mele şi la judecăţile
mele,
18 Atunci voi întemeia tronul împărăţiei tale, precum am în-
cheiat legământ cu David, tatăl tău, spunând: Nu îţi va lipsi
un bărbat să aibă domnia în Israel .
19 Dar dacă te întorci şi părăseşti statutele şi poruncile mele,
pe care le-am aşezat înaintea ta şi vei merge şi vei servi alţi
dumnezei şi te vei închina lor,
20 Atunci îi voi smulge din rădăcini din ţara mea pe care le-
am dat-o; şi această casă, pe care am sfinţit-o pentru numele
meu, o voi arunca din faţa mea şi o voi face să fie un proverb
şi o zicătoare printre toate naţiunile .
21 Şi această casă, cât este de înaltă, va fi o înmărmurire pen-
tru fiecare om ce trece pe lângă ea, astfel încât va spune: De
ce a făcut DOMNUL astfel acestei ţări şi acestei case?

274

2 Cronici  9

22  Şi  i  se  va  răspunde:  Pentru  că  au  părăsit  pe  DOMNUL
Dumnezeul  taţilor  lor,  care  i-a  scos  din  ţara  Egiptului,  şi
s-au lipit de alţi dumnezei şi li s-au închinat şi le-au servit:
de aceea a adus el tot acest rău peste ei .

CApitoLuL 8

ŞI  s-a  întâmplat,  la  sfârşitul  a  douăzeci  de  ani,  în  care

Solomon construise casa DOMNULUI şi propria lui casă,
2  Că  cetăţile,  pe  care  Hiram  le  întorsese  lui  Solomon,
Solomon le-a construit şi a făcut pe copiii lui Israel să locu-
iască acolo .
3 Şi Solomon a mers la Hamat-Ţoba şi a luat-o .
4 Şi a construit Tadmorul în pustiu şi toate cetăţile de provi-
zie, pe care le-a construit în Hamat .
5  De  asemenea  a  construit  Bet-Horonul  superior  şi  Bet-
Horonul inferior, cetăţi întărite, cu ziduri, porţi şi drugi;
6 Şi Baalat şi toate cetăţile de provizii, pe care Solomon le-a
avut, şi toate cetăţile de care şi cetăţile de călăreţi şi tot ceea
ce Solomon a dorit să construiască în Ierusalim şi în Liban şi
prin toată ţara domniei lui .
7 Cât despre tot poporul care era rămas dintre hitiţi şi amo-
riţi şi periziţi şi hiviţi şi iebusiţi, care nu erau din Israel,
8 Ci dintre copiii lor, care erau rămaşi după ei în ţară, pe care
copiii lui Israel nu i-au nimicit, pe ei Solomon i-a făcut să
plătească tribut până în această zi .
9 Dar dintre copiii lui Israel, Solomon nu a făcut servitori
pentru munca lui, ci ei erau bărbaţi de război şi mai marii
căpeteniilor lui şi căpeteniile carelor şi călăreţilor lui .
10 Şi aceştia erau mai marii ofiţerilor lui Solomon, două sute
cincizeci, care aveau conducerea peste popor .
11 Şi Solomon a adus pe fiica lui Faraon, din cetatea lui David,
la casa pe care o construise pentru ea, căci a spus: Soţia mea
nu va locui în casa lui David, împăratul lui Israel, deoarece
locurile în care chivotul DOMNULUI a venit, sunt sfinte .
12 ¶ Atunci Solomon a adus ofrande arse DOMNULUI pe al-
tarul DOMNULUI, pe care îl construise înaintea porticului,
13 După măsură hotărâtă, zi de zi, sacrificând conform po-
runcilor lui Moise, în sabate şi la lunile noi şi la sărbătorile
solemne, de trei ori pe an, în sărbătoarea azimei şi sărbătoa-
rea săptămânilor şi în sărbătoarea corturilor .
14 Şi a numit, conform ordinului lui David, tatăl său, rân-
durile preoţilor la serviciul lor şi pe leviţi la sarcinile lor, să
laude şi să servească înaintea preoţilor, precum cerea datoria
fiecărei zile; portarii de asemenea la rândurile lor la fiecare
poartă, fiindcă astfel poruncise David, omul lui Dumnezeu .
15 Şi ei nu s-au depărtat de porunca împăratului, dată pre-
oţilor şi leviţilor, referitoare la orice lucru, sau referitoare la
tezaure .
16 Şi toată munca lui Solomon era pregătită până la ziua te-
meliei casei DOMNULUI şi până când a fost terminată . Astfel
casa DOMNULUI a fost desăvârşită .
17 Atunci Solomon a mers la Eţion-Gheber şi la Elot, la ma-
lul mării, în ţara lui Edom .
18 Şi Hiram i-a trimis, prin mâinile servitorilor săi, corăbii
şi servitori care aveau cunoaşterea mării; şi au mers cu servi-
torii lui Solomon la Ofir şi au luat de acolo patru sute cinci-
zeci de talanţi de aur şi i-au adus împăratului Solomon .

CApitoLuL 9

ŞI când împărăteasă din Seba a auzit de faima lui Solomon,

a venit la Ierusalim să îl încerce pe Solomon cu întrebări
grele, cu o mare suită şi cămile care purtau mirodenii şi aur

din abundenţă şi pietre preţioase; şi când a ajuns la Solomon,
a vorbit îndeaproape cu el despre tot ce era în inima ei .
2 Şi Solomon i-a răspuns la toate întrebările ei; şi nu era ni-
mic ascuns de Solomon pe care el să nu i-l spună .
3  Şi  când  împărăteasa  din  Seba  a  văzut  înţelepciunea  lui
Solomon şi casa pe care a construit-o,
4  Şi  mâncarea  de  la  masa  lui  şi  aşezarea  servitorilor  lui  şi
servirea  servitorilor  lui  şi  îmbrăcămintea  lor,  de  asemenea
pe paharnicii săi şi îmbrăcămintea lor, şi urcarea prin care se
urca la casa DOMNULUI, nu a mai fost vlagă în ea .
5  Şi  ea  a  spus  împăratului:  Este  adevărat  cuvântul  pe  care
l-am auzit în ţara mea despre faptele tale şi despre înţelep-
ciunea ta;
6 Totuşi nu am crezut cuvintele lor, până când am venit şi
ochii mei au văzut; şi, iată, nu mi s-a spus nici jumătate din
măreţia înţelepciunii tale, fiindcă întreci faima pe care am
auzit-o .
7 Ferice de oamenii tăi şi ferice de aceşti servitori ai tăi, care
stau continuu înaintea ta şi aud înţelepciunea ta .
8  Binecuvântat  fie  DOMNUL  Dumnezeul  tău,  care  a  găsit
plăcere în tine să te pună pe tronul lui, pentru a fi împărat
pentru DOMNUL Dumnezeul tău; deoarece Dumnezeul tău
a  iubit  pe  Israel,  pentru  a-i  întemeia  pentru  totdeauna,  de
aceea te-a făcut împărat peste ei, să faci judecată şi dreptate .
9 Şi i-a dat împăratului o sută douăzeci de talanţi de aur şi
din mirodenii o mare abundenţă şi pietre preţioase; şi nu era
mirodenii ca cele date împăratului Solomon de împărăteasa
din Seba .
10  Şi  de  asemenea  servitorii  lui  Hiram  şi  servitorii  lui
Solomon, care au adus aur din Ofir, au adus lemn de santal
şi pietre preţioase .
11 Şi împăratul a făcut din lemn de santal terase pentru casa
DOMNULUI şi pentru palatul împăratului şi harpe şi psal-
terioane pentru cântăreţi; şi nu au mai fost văzute astfel de
lucruri în ţara lui Iuda .
12 Şi împăratul Solomon a dat împărătesei din Seba tot ce a
dorit, orice a cerut, în afară de ceea ce ea a adus împăratului .
Astfel ea s-a întors şi a plecat în ţara ei, ea şi servitorii ei .
13 ¶ Şi greutatea aurului care venea la Solomon într-un an
era de şase sute şaizeci şi şase de talanţi de aur,
14 În afară de ceea ce aduceau negustorii şi comercianţii . Şi
toţi împăraţii Arabiei şi guvernatorii ţării aduceau aur şi ar-
gint lui Solomon .
15  Şi  împăratul  Solomon  a  făcut  două  sute  de  paveze  de
aur  bătut,  şase  sute  de  şekeli  de  aur  bătut  au  intrat  într-o
pavăză .
16 Şi trei sute de scuturi a făcut din aur bătut, trei sute de
şekeli de aur au intrat într-un scut . Şi împăratul le-a pus în
casa pădurii din Liban .
17 Mai mult, împăratul a făcut un mare tron din fildeş şi l-a
placat cu aur pur .
18 Şi erau şase trepte până la tron, cu un scăunel de aur pen-
tru picior, care erau prinse de tron, şi braţe de fiecare parte a
locului de şedere şi doi lei stând în picioare lângă braţe;
19 Şi doisprezece lei au stat în picioare acolo pe amândouă
părţile, pe cele şase trepte . Nu era ceva asemănător în nici o
împărăţie .
20 Şi toate vasele de băutură ale împăratului Solomon erau
din aur şi toate vasele casei din pădurea Libanului erau din
aur pur, nici unul nu era din argint, deoarece acesta era so-
cotit de nimic în zilele lui Solomon .
21  Deoarece  corăbiile  împăratului  mergeau  la  Tarsis  cu

275

2 Cronici  11

servitorii lui Hiram, o dată la fiecare trei ani veneau corăbii
din Tarsis, aducând aur şi argint, fildeş şi maimuţe şi păuni .
22 Şi împăratul Solomon a întrecut pe toţi împăraţii pămân-
tului în bogăţii şi înţelepciune .
23  Şi  toţi  împăraţii  pământului  au  căutat  prezenţa  lui
Solomon, să îi audă înţelepciunea, pe care Dumnezeu a pus-
o în inima lui .
24 Iar ei au adus fiecare om, darul său, vase de argint şi vase
de aur şi îmbrăcăminte, armură şi mirodenii, cai şi catâri, o
măsură an de an .
25 Şi Solomon  avea  patru mii de iesle pentru cai şi care  şi
douăsprezece  mii  de  călăreţi,  pe  care  i-a  aşezat  în  cetăţile
pentru care şi cu împăratul, la Ierusalim .
26 Şi a domnit peste toţi împăraţii, de la râu până la ţara fi-
listenilor şi la graniţa Egiptului .
27 Şi împăratul a făcut argintul în Ierusalim ca pietrele, şi
cedrii i-a făcut ca sicomorii care sunt în câmpiile joase, din
abundenţă .
28 Şi i-au adus lui Solomon cai din Egipt şi din toate ţările .
29 Şi restul faptelor lui Solomon, cele dintâi şi cele din urmă,
nu  sunt  ele  scrise  în  cartea  profetului  Natan,  şi  în  profeţia
lui  Ahiia  şilonitul,  şi  în  viziunile  lui  Ido,  văzătorul  despre
Ieroboam, fiul lui Nebat?
30 Şi Solomon a domnit patruzeci de ani în Ierusalim, peste
tot Israelul .
31 Şi Solomon a adormit cu taţii lui şi a fost îngropat în ce-
tatea lui David, tatăl său; şi Roboam, fiul său, a domnit în
locul său .

CApitoLuL 10

să îl facă împărat .

ŞI Roboam a mers la Sihem, căci la Sihem venise tot Israelul

2  Şi  s-a  întâmplat,  când  a  auzit  aceasta  Ieroboam,  fiul  lui
Nebat, care era în Egipt, unde fugise din prezenţa împăratu-
lui Solomon, că Ieroboam s-a întors din Egipt .
3 Şi au trimis şi l-au chemat . Astfel Ieroboam şi tot Israelul
au venit şi au vorbit lui Roboam, spunând:
4  Tatăl  tău  a  făcut  jugul  nostru  apăsător;  acum,  de  aceea,
uşurează puţin acest serviciu apăsător al tatălui tău şi jugul
său greu pe care l-a pus peste noi şi îţi vom servi .
5  Iar  el  le-a  spus:  Veniţi  din  nou  la  mine  după  trei  zile .  Şi
poporul s-a depărtat .
6 Şi împăratul Roboam a ţinut sfat cu bătrânii care au stat
în picioare înaintea lui Solomon, tatăl său, în timp ce el încă
trăia, spunând: Ce sfat îmi daţi ca să mă întorc să răspund
acestui popor?
7 Iar ei i-au vorbit, spunând: Dacă eşti bun cu acest popor şi
le vei plăcea şi le vei vorbi cuvinte bune, ei vor fi servitorii tăi
pentru totdeauna .
8 Dar el a părăsit sfatul pe care bătrânii i l-au dat şi a ţinut
sfat cu tinerii care au crescut cu el, care au stat înaintea lui .
9  Şi  le-a  spus:  Ce  sfat  îmi  daţi  ca  să  mă  întorc  să  răspund
acestui popor, care mi-a vorbit, spunând: Uşurează puţin ju-
gul pe care tatăl tău l-a pus peste noi?
10 Şi tinerii care au fost crescuţi cu el i-au vorbit, spunând:
Astfel  să  răspunzi  poporului  care  ţi-a  vorbit,  zicând:  Tatăl
tău ne-a făcut jugul greu, dar tu fă-l puţin mai uşor pentru
noi; astfel să le spui: Degetul meu mic va fi mai gros decât
coapsele tatălui meu .
11 Şi acum, dacă tatăl meu a pus un jug greu peste voi, eu voi
pune mai mult peste jugul vostru; tatăl meu v-a pedepsit cu
bice, dar eu vă voi pedepsi cu scorpioni .

12 ¶ Astfel Ieroboam şi tot poporul au venit la Roboam în a
treia zi, precum a cerut împăratul, spunând: Veniţi din nou
la mine în a treia zi .
13  Şi  împăratul  le-a  răspuns  cu  duritate;  şi  împăratul
Roboam a părăsit sfatul bătrânilor,
14 Şi le-a răspuns după sfatul tinerilor, spunând: Tatăl meu
v-a făcut jugul greu, dar eu voi adăuga la acesta; tatăl meu
v-a pedepsit cu bice, dar eu vă voi pedepsi cu scorpioni .
15 Astfel împăratul nu a dat ascultare poporului, căci răz-
vrătirea era de la Dumnezeu, ca să îşi împlinească DOMNUL
cuvântul pe care l-a vorbit prin mâna lui Ahiia şilonitul, lui
Ieroboam, fiul lui Nebat .
16  Şi  când  tot  Israelul  a  văzut  că  împăratul  a  refuzat  să  le
dea ascultare, poporul a răspuns împăratului, spunând: Ce
parte avem noi în David? Şi nu avem nici o moştenire în fiul
lui Isai; fiecare bărbat la corturile voastre, Israele; şi acum,
David, vezi-ţi de propria ta casă . Astfel tot Israelul a mers la
corturile lor .
17 Dar cât despre copiii lui Israel care au locuit în cetăţile lui
Iuda, Roboam a domnit peste ei .
18 Atunci împăratul Roboam a trimis pe Hadoram, care era
peste tribut; şi copiii lui Israel l-au împroşcat cu pietre, încât
a murit . Dar împăratul Roboam s-a grăbit să îl i-a în carul
său, să fugă la Ierusalim .
19 Şi  Israel s-a răzvrătit  împotriva  casei lui  David până în
această zi .

CApitoLuL 11

ŞI când Roboam a venit la Ierusalim, a strâns din casa lui

Iuda şi a lui Beniamin, o sută optzeci de mii de bărbaţi
aleşi, care erau războinici, să lupte împotriva lui Israel, ca să
aducă împărăţia înapoi la Roboam .
2  Dar  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  Şemaia,  omul  lui
Dumnezeu, spunând:
3 Vorbeşte lui Roboam, fiul lui Solomon, împăratul lui Iuda,
şi întregului Israel în Iuda şi Beniamin, zicând:
4 Astfel spune DOMNUL: Să nu urcaţi, nici să nu luptaţi îm-
potriva fraţilor voştri: întoarceţi-vă, fiecare om, la casa lui,
fiindcă  acest  lucru  este  făcut  de  mine .  Şi  ei  au  ascultat  de
cuvintele DOMNULUI, şi s-au întors de la a merge împotriva
lui Ieroboam .
5 Şi Roboam a locuit în Ierusalim şi a construit cetăţi de apă-
rare în Iuda .
6 A construit chiar Betleem şi Etam şi Tecoa,
7 Şi Bet-Ţur şi Soco şi Adulam,
8 Şi Gat şi Mareşa şi Zif,
9 Şi Adoraim şi Lachis şi Azeca,
10  Şi  Ţoreea  şi  Aialon  şi  Hebron,  care  sunt  în  Iuda  şi
Beniamin, cetăţi întărite .
11 Şi a fortificat întăriturile şi a pus căpetenii în ele şi provi-
zii de mâncare şi de untdelemn şi vin .
12 Şi în fiecare cetate a pus scuturi şi suliţe şi le-a făcut peste
măsură de tari, având pe Iuda şi pe Beniamin de partea sa .
13 ¶ Şi preoţii şi leviţii, care erau în tot Israelul, au venit la el
din toate hotarele lor,
14 Fiindcă leviţii şi-au părăsit împrejurimile şi toate stăpâ-
nirile lor şi au venit la Iuda şi Ierusalim, căci Ieroboam şi fiii
lui îi alungaseră din îndeplinirea serviciului preoţesc pentru
DOMNUL;
15 Şi a rânduit preoţi pentru înălţimi şi pentru draci şi pen-
tru viţeii pe care i-a făcut .
16 Şi, după ei, din toate triburile lui Israel, aceia care au pus

276

2 Cronici  13

în inima lor să caute pe DOMNUL Dumnezeul lui Israel, au
venit la Ierusalim să sacrifice DOMNULUI Dumnezeului ta-
ţilor lor .
17  Astfel  ei  au  întărit  împărăţia  lui  Iuda  şi  au  întărit  pe
Roboam, fiul lui Solomon, trei ani, căci trei ani au umblat în
calea lui David şi Solomon .
18 Şi Roboam şi-a luat pe Mahalat, fiica lui Ierimot, fiul lui
David, ca soţie, şi pe Abihail, fiica lui Eliab, fiul Isai,
19 Care i-a născut copii: pe Ieuş şi pe Şemaria şi pe Zaham .
20 Şi după ea a luat pe Maaca, fiica lui Absalom, care i-a năs-
cut pe Abiia şi pe Atai şi pe Ziza şi pe Şelomit .
21 Şi Roboam a iubit pe Maaca, fiica lui Absalom, mai pre-
sus de toate soţiile şi concubinele lui (căci a luat optsprezece
soţii şi şaizeci de concubine; şi a născut douăzeci şi opt de fii
şi şaizeci de fiice) .
22  Şi  Roboam  l-a  făcut  pe  Abiia,  fiul  Maachei,  mai  mare-
le, să fie conducător între fraţii lui, căci s-a gândit să îl facă
împărat .
23  Şi  s-a  purtat  cu  înţelepciune  şi  a  împrăştiat  pe  toţi  co-
pii lui prin toate ţările lui Iuda şi Beniamin, până la fiecare
cetate întărită, şi le-a dat hrana din abundenţă . Şi a dorit o
mulţime de soţii .

CApitoLuL 12

ŞI s-a întâmplat, când Roboam şi-a întemeiat împărăţia şi

s-a  întărit,  că  a  părăsit  legea  DOMNULUI  şi  tot  Israelul

împreună cu el .
2  Şi  s-a  întâmplat,  în  al  cincilea  an  al  împăratului
Roboam,  că  Şişac,  împăratul  Egiptului,  s-a  ridicat  împo-
triva Ierusalimului, deoarece ei au încălcat legea împotriva
DOMNULUI,
3 Cu trei sute de care şi şaizeci de mii de călăreţi; şi poporul
care a venit cu el din Egipt era fără număr: lubimii, suchie-
mii şi etiopienii .
4 Şi el a luat cetăţile apărate care au aparţinut de Iuda şi a
venit la Ierusalim .
5 Atunci a venit profetul Şemaia la Roboam şi la prinţii lui
Iuda, care s-au adunat la Ierusalim din cauza lui Şişac şi le-a
spus: Astfel spune DOMNUL: M-aţi părăsit şi de aceea v-am
lăsat şi eu în mâna lui Şişac .
6 La aceasta prinţii lui Israel şi împăratul s-au umilit şi au
spus: DOMNUL este drept .
7  Şi  când  DOMNUL  a  văzut  că  ei  s-au  umilit,  cuvântul
DOMNULUI a venit la Şemaia, spunând: Ei s-au umilit; de
aceea nu îi voi nimici, ci le voi dărui puţină eliberare; şi furia
mea nu va fi turnată peste Ierusalim prin mâna lui Şişac .
8 Totuşi, vor fi servitorii lui, ca să cunoască lucrarea mea şi
lucrarea împărăţiilor ţărilor .
9  Astfel  Şişac,  împăratul  Egiptului,  s-a  ridicat  împotriva
Ierusalimului şi a dus tezaurele casei DOMNULUI şi tezaure-
le casei împăratului; a luat totul; a dus de asemenea scuturile
de aur pe care Solomon le făcuse,
10 În schimbul cărora împăratul Roboam făcuse scuturi de
aramă şi le-a încredinţat în mâinile mai marelui gărzii, care
păzea intrarea la casa împăratului .
11  Şi  oricând  împăratul  intra  în  casa  DOMNULUI,  garda
venea  şi  le  purta,  iar  apoi  le  aducea  din  nou  în  camera  de
gardă .
12 Şi când el s-a umilit, furia DOMNULUI s-a întors de la el,
ca să nu îl nimicească cu totul; şi de asemenea în Iuda lucru-
rile au mers bine .
13 ¶ Astfel împăratul Roboam s-a întărit în Ierusalim şi a

domnit, căci Roboam era în vârstă de patruzeci de ani când
a  început  să  domnească  şi  a  domnit  şaptesprezece  ani  la
Ierusalim, cetatea pe care DOMNUL a ales-o dintre toate tri-
burile  lui  Israel,  pentru  a-şi  pune  numele  acolo .  Şi  numele
mamei lui era Naama, o amonită .
14 Şi el a făcut ce este rău, deoarece nu şi-a pregătit inima să
caute pe DOMNUL .
15 Şi faptele lui Roboam, cele dintâi şi cele din urmă, nu sunt
ele scrise în cartea profetului Şemaia şi a lui Ido, văzătorul
referitor  la  genealogii?  Şi  au  fost  războaie  între  Roboam  şi
Ieroboam continuu .
16 Şi Roboam a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat în ceta-
tea lui David; şi Abiia, fiul său, a domnit în locul lui .

CApitoLuL 13

ÎN al optsprezecelea an al împăratului Ieroboam a început

să domnească Abiia peste Iuda .

2 Şi a domnit trei ani în Ierusalim . Şi numele mamei lui era
Micaia, fiica lui Uriel, din Ghibea . Şi a fost război între Abiia
şi Ieroboam .
3  Şi  Abiia  s-a  desfăşurat  pentru  bătălie  cu  o  armată  de
războinici, patru sute de mii de bărbaţi aleşi; Ieroboam de
asemenea  s-a  desfăşurat  pentru  bătălie  împotriva  lui  cu
opt sute de mii de bărbaţi aleşi, războinici viteji .
4 Şi Abiia s-a ridicat în picioare pe muntele Ţemaraim, care
este în muntele Efraim, şi a spus: Ascultă-mă Ieroboam, tu
şi tot Israelul;
5 Nu ar trebui să ştiţi că DOMNUL Dumnezeul lui Israel i-a
dat pentru totdeauna împărăţia peste Israel lui David, lui şi
fiilor lui printr-un legământ de sare?
6  Totuşi  Ieroboam,  fiul  lui  Nebat,  servitorul  lui  Solomon,
fiul lui David, s-a ridicat şi s-a răzvrătit împotriva domnului
său .
7 Şi s-au adunat la el bărbaţi de nimic, copiii lui Belial, şi s-au
întărit împotriva lui Roboam, fiul lui Solomon, când Roboam
era tânăr şi fraged la inimă şi nu li s-a putut împotrivi .
8 Şi acum voi credeţi că vă împotriviţi împărăţiei DOMNULUI
din mâna fiilor lui David; şi sunteţi o mare mulţime şi sunt cu
voi viţei de aur, pe care Ieroboam vi i-a făcut ca dumnezei .
9 Nu aţi alungat voi pe preoţii DOMNULUI, fiii lui Aaron, şi
pe leviţi şi v-aţi făcut preoţi după felul naţiunilor altor ţări?
Astfel încât oricine vine să se consacre cu un taur tânăr şi
şapte berbeci, poate fi preot al celor care nu sunt dumnezei .
10 Dar cât despre noi, DOMNUL este Dumnezeul nostru şi
noi nu l-am părăsit; şi preoţii, care servesc DOMNULUI, sunt
fiii lui Aaron şi leviţii îndeplinesc serviciul lor:
11 Şi ei ard DOMNULUI în fiecare dimineaţă şi în fiecare sea-
ră sacrificii arse şi tămâie dulce; pâinile punerii înainte de
asemenea le pun ei în ordine pe masa pură, şi sfeşnicul de aur
cu lămpile lui, să ardă în fiecare seară, fiindcă noi ţinem po-
runca DOMNULUI Dumnezeul nostru, dar voi l-aţi părăsit .
12  Şi,  iată,  Dumnezeu  însuşi  este  cu  noi  ca  şi  căpetenia
noastră şi preoţii lui cu trâmbiţe răsunătoare să sune alar-
ma  împotriva  voastră .  Copii  ai  lui  Israel,  nu  luptaţi  împo-
triva DOMNULUI Dumnezeul taţilor voştri, fiindcă nu veţi
prospera .
13 ¶ Dar Ieroboam a pus oameni la pândă să vină din spate-
le lor, astfel ei erau înaintea lui Iuda şi oamenii de la pândă
erau în spatele lor .
14  Şi  când  Iuda  s-a  uitat  înapoi,  iată,  bătălia  era  înainte  şi
înapoi;  şi  au  strigat  către  DOMNUL  şi  preoţii  au  sunat  cu
trâmbiţe .

277

2 Cronici  16

15 Atunci bărbaţii lui Iuda au strigat, şi pe când bărbaţii din
Iuda strigau, s-a întâmplat, că Dumnezeu a lovit pe Ieroboam
şi pe tot Israelul înaintea lui Abiia şi Iuda .
16  Şi  copiii  lui  Israel  au  fugit  de  dinaintea  lui  Iuda  şi
Dumnezeu i-a dat în mâna lor .
17 Şi Abiia şi poporul său i-au ucis cu un mare măcel; astfel
au căzut ucişi din Israel cinci sute de mii de bărbaţi aleşi .
18 Astfel copiii lui Israel au fost supuşi de acea dată şi co-
piii lui Iuda au învins, deoarece s-au încrezut în DOMNUL
Dumnezeul taţilor lor .
19 Şi Abiia l-a urmărit pe Ieroboam şi a luat cetăţi de la el:
Betel cu oraşele ei şi Ieşana cu oraşele ei şi Efraim cu oraşele
ei .
20  Şi  Ieroboam  nu  a  mai  avut  putere  în  zilele  lui  Abiia;  şi
DOMNUL l-a lovit şi el a murit .
21 Dar Abiia s-a întărit şi s-a căsătorit cu paisprezece soţii şi
a născut douăzeci şi doi de fii şi şaisprezece fiice .
22 Şi restul faptelor lui Abiia şi căile lui şi spusele lui, sunt
scrise în istoria profetului Ido .

CApitoLuL 14

ASTFEL  Abiia  a  adormit  cu  taţii  săi  şi  l-au  îngropat  în

cetatea lui David; şi Asa, fiul său, a domnit în locul său .

În zilele lui, ţara a fost liniştită zece ani .
2 Şi Asa a făcut ceea ce era bine şi drept în ochii DOMNULUI
Dumnezeul său,
3 Căci a îndepărtat altarele dumnezeilor străini şi înălţimile
şi a spart statuile şi a retezat dumbrăvile;
4  Şi  a  poruncit  lui  Iuda  să  caute  pe  DOMNUL  Dumnezeul
taţilor lor şi să împlinească legea şi porunca .
5 De asemenea a îndepărtat înălţimile şi idolii din toate cetă-
ţile lui Iuda, şi împărăţia a fost liniştit înaintea lui .
6 Şi a construit cetăţi întărite în Iuda, căci ţara avea odih-
nă şi nu a avut război în acei ani, căci DOMNUL îi dăduse
odihnă .
7 De aceea el a spus lui Iuda: Să construim aceste cetăţi şi să
facem în jurul lor ziduri şi turnuri, porţi şi drugi, cât timp
ţara este încă înaintea noastră; pentru că noi am căutat pe
Dumnezeul nostru, l-am căutat şi el ne-a dat odihnă de fie-
care parte . Astfel au construit şi au prosperat .
8 Şi Asa a avut o armată care purta paveze şi suliţe, din Iuda,
trei sute de mii, şi din Beniamin, cei care purtau scuturi şi
trăgeau cu arcul, două sute optzeci de mii, toţi aceştia erau
războinici viteji .
9 ¶ Şi a ieşit împotriva lor Zerah etiopianul, cu o oştire de o
mie de mii şi trei sute de care; şi au venit la Mareşa .
10 Atunci Asa a ieşit împotriva lui şi s-a desfăşurat pentru
bătălie în valea din Zefata, la Mareşa .
11 Şi Asa a strigat către DOMNUL Dumnezeul său şi a spus:
DOAMNE,  este  nimic  pentru  tine  să  ajuţi,  fie  cu  mulţi,  fie
cu  cei  fără  putere;  ajută-ne,  DOAMNE  Dumnezeul  nostru,
fiindcă ne încredem în tine şi în numele tău mergem noi îm-
potriva acestei mulţimi . DOAMNE, tu eşti Dumnezeul nos-
tru, nu lăsa pe om să învingă împotriva ta .
12  Astfel  DOMNUL  a  lovit  pe  etiopieni  înaintea  lui  Asa  şi
înaintea lui Iuda, şi etiopienii au fugit .
13 Şi Asa şi poporul care era cu el i-au urmărit până la Gherar;
şi mulţi dintre etiopieni au căzut, încât nu şi-au mai recăpătat
puterea, fiindcă au fost nimiciţi înaintea DOMNULUI şi înain-
tea oştirii sale; iar ei au dus multă pradă .
14 Şi au lovit toate cetăţile din jurul Gherarului, fiindcă frica
de DOMNUL a venit peste ei; şi au prădat toate cetăţile, căci

era foarte multă pradă în ele .
15 Au lovit de asemenea corturile vitelor şi au dus oi şi cămi-
le din abundenţă şi s-au întors la Ierusalim .

CApitoLuL 15

Oded;

ŞI  Duhul  lui  Dumnezeu  a  venit  peste  Azaria,  fiul  lui

2 Şi el a ieşit să îl întâmpine pe Asa şi i-a spus: Ascultaţi-mă,
Asa şi tot Iuda şi Beniamin! DOMNUL este cu voi, cât timp
sunteţi cu el; şi dacă îl căutaţi, el va fi găsit de voi; dar dacă îl
părăsiţi, el vă va părăsi .
3  Şi  pentru  o  lungă  perioadă,  Israel  a  fost  fără  adevăratul
Dumnezeu şi fără un preot învăţător şi fără lege .
4 Dar când ei, în tulburarea lor, s-au întors către  DOMNUL
Dumnezeul lui Israel şi l-au căutat, el a fost găsit de ei .
5 Şi în acele timpuri nu era pace cu cel care ieşea, nici cu cel
care intra, ci mari chinuiri erau peste toţi locuitorii ţărilor .
6 Şi naţiune era distrusă de naţiune şi cetate de cetate, fiind-
că Dumnezeu îi chinuia cu toată restriştea .
7 Fiţi tari de aceea şi nu lăsaţi mâinile voastre să slăbească,
pentru că munca voastră va fi răsplătită .
8 ¶ Şi când Asa a auzit aceste cuvinte şi profeţia profetului
Oded,  a  prins  curaj  şi  a  înlăturat  idolii  scârboşi  din  toată
ţara lui Iuda şi Beniamin şi din cetăţile pe care le luase de
la muntele Efraim şi a reînnoit altarul DOMNULUI, care era
înaintea porticului DOMNULUI .
9 Şi a strâns pe tot Iuda şi pe Beniamin şi pe străinii care erau
cu ei din Efraim şi din Manase şi din Simeon, căci au trecut
din abundenţă la el din Israel, când au văzut că  DOMNUL
Dumnezeul lui era cu el .
10 Astfel s-au adunat la Ierusalim în luna a treia, în al cinci-
sprezecelea an al domniei lui Asa .
11 Şi au sacrificat DOMNULUI în acea zi din prada pe care au
adus-o: şapte sute de boi şi şapte mii de oi .
12 Şi au intrat în legământ să caute pe DOMNUL Dumnezeul
taţilor lor cu toată inima lor şi cu tot sufletul lor,
13 Şi oricine nu va voi să caute pe DOMNUL Dumnezeul lui
Israel  să  fie  dat  la  moarte,  fie  mare,  fie  mic,  fie  bărbat,  fie
femeie .
14  Şi  au  jurat  DOMNULUI  cu  voce  tare  şi  cu  strigăt  şi  cu
trâmbiţe şi corni .
15  Şi  tot  Iuda  s-a  bucurat  la  jurământ,  fiindcă  juraseră  cu
toată inima lor şi l-au căutat cu întreaga lor dorinţă; şi el a
fost găsit de ei şi DOMNUL le-a dat odihnă de jur împrejur .
16 Şi de asemenea referitor la Maaca, mama împăratului Asa,
el a îndepărtat-o de a fi împărăteasă, deoarece ea îşi făcuse
un idol într-o dumbravă; şi Asa i-a tăiat în bucăţi idolul şi l-a
călcat în picioare şi l-a ars la pârâul Chedronului .
17 Dar înălţimile nu au fost îndepărtate din Israel, cu toate
acestea inima lui Asa a fost desăvârşită în toate zilele lui .
18 Şi el a adus în casa lui Dumnezeu lucrurile pe care tatăl
său le-a dedicat şi pe care el însuşi le dedicase, argint şi aur
şi vase .
19 Şi nu a mai fost război până în al treizeci şi cincilea an al
domniei lui Asa .

CApitoLuL 16

ÎN al treizeci şi şaselea an al domniei lui Asa, Baaşa, împă-

ratul lui Israel, s-a ridicat împotriva lui Iuda şi a construit
Rama, pentru a nu lăsa pe nimeni să iasă sau să intre la Asa,
împăratul lui Iuda .
2  Atunci  Asa  a  adus  argint  şi  aur  din  tezaurele  casei

278

2 Cronici  18

DOMNULUI  şi  din  casa  împăratului  şi  i-a  trimis  lui  Ben-
Hadad, împăratul Siriei, care locuia la Damasc, spunând:
3 Să fie alianţă între mine şi tine, precum a fost între tatăl
meu şi tatăl tău; iată, ţi-am trimis argint şi aur; du-te, rupe
înţelegerea cu Baaşa, împăratul lui Israel, ca să se depărteze
de mine .
4 Şi Ben-Hadad a dat ascultare împăratului Asa şi a trimis
căpeteniile armatelor lui împotriva cetăţilor lui Israel; şi au
lovit  Iion  şi  Dan  şi  Abel-Maim  şi  toate  cetăţile  de  provizii
din Neftali .
5 Şi s-a întâmplat, când Baaşa a auzit aceasta, că a părăsit
construirea Ramei şi a încetat munca lui .
6 Atunci împăratul Asa a luat pe tot Iuda şi au dus pietrele
din Rama şi lemnul ei, cu care Baaşa construia; şi a construit
cu acestea, Gheba şi Miţpa .
7 ¶ Şi în acel timp, Hanani, văzătorul, a venit la Asa, împă-
ratul lui Iuda, şi i-a spus: Deoarece te-ai bizuit pe împăratul
Siriei şi nu te-ai bizuit pe DOMNUL Dumnezeul tău, de ace-
ea a scăpat oastea împăratului Siriei din mâna ta .
8  Nu  au  fost  etiopienii  şi  lubimii  o  oaste  uriaşă,  cu  foar-
te  multe  care  şi  călăreţi?  Totuşi,  pentru  că  te-ai  bizuit  pe
DOMNUL, el i-a dat în mâna ta .
9 Fiindcă ochii DOMNULUI aleargă încoace şi încolo pe tot
pământul, pentru a se arăta puternic de partea celor a căror
inimă este desăvârşită spre el . În aceasta te-ai purtat prosteş-
te, de aceea de acum înainte vei avea războaie .
10 Atunci Asa s-a înfuriat pe văzător şi l-a pus în casa butu-
cilor, fiindcă era înfuriat pe el din cauza acestui lucru. Şi Asa
a oprimat câţiva oameni în acelaşi timp .
11 Şi, iată, faptele lui Asa, cele dintâi şi cele din urmă, iată,
ele sunt scrise în cartea împăraţilor lui Iuda şi Israel .
12 Şi Asa, în al treizeci şi nouălea an al domniei lui, a fost
bolnav de picioare, până când boala lui a fost peste măsură
de mare, totuşi în boala lui nu a căutat pe DOMNUL, ci pe
medici .
13 Şi Asa a adormit cu taţii lui şi a murit în al patruzeci şi
unulea an al domniei lui .
14  Şi  l-au  îngropat  în  propriile  lui  morminte,  pe  care  şi  le
făcuse  în  cetatea  lui  David,  şi  l-au  pus  în  patul  umplut  cu
arome dulci şi diverse feluri de mirodenii, pregătite prin arta
farmacistului; şi ei au făcut o mare ardere pentru el .

CApitoLuL 17

potriva lui Israel .

ŞI Iosafat, fiul său, a domnit în locul său şi s-a întărit îm-

2 Şi a pus trupe în toate cetăţile întărite din Iuda şi a pus gar-
nizoane în ţara lui Iuda şi în cetăţile lui Efraim, pe care Asa,
tatăl său, le luase .
3 Şi DOMNUL a fost cu Iosafat, deoarece a umblat în căile
dintâi ale tatălui său, David, şi nu a căutat pe Baali,
4 Ci l-a căutat pe DOMNUL Dumnezeul tatălui său şi a um-
blat în poruncile lui şi nu după faptele lui Israel .
5 De aceea DOMNUL a întemeiat împărăţia în mâna lui şi tot
Iuda a adus lui Iosafat daruri; şi el a avut bogăţii şi onoare
din abundenţă .
6 Şi inima lui a fost înălţată în căile DOMNULUI, mai mult, a
îndepărtat înălţimile şi dumbrăvile din Iuda .
7 De asemenea, în al treilea an al domniei lui, a trimis după
prinţii  săi:  Ben-Hail  şi  Obadia  şi  Zaharia  şi  Natanael  şi
Micaia, pentru a învăţa poporul în cetăţile lui Iuda .
8 Şi cu ei a trimis leviţi: pe Şemaia şi pe Netania şi pe Zebadia
şi  pe  Asael  şi  pe  Şemiramot  şi  pe  Ionatan  şi  pe  Adonia  şi

pe Tobia şi pe Tob-Adonia, leviţii; şi cu ei pe Elişama şi pe
Ioram, preoţii .
9  Şi  ei  au  învăţat  poporul  în  Iuda  şi  au  avut  cartea  legii
DOMNULUI cu ei şi au mers prin toate cetăţile lui Iuda şi au
învăţat poporul .
10 ¶ Şi frica DOMNULUI a căzut peste toate împărăţiile ţări-
lor în jurul lui Iuda, astfel încât nu au făcut război împotriva
lui Iosafat .
11 De asemenea câţiva dintre filisteni au adus lui Iosafat da-
ruri şi tribut de argint; şi arabii i-au adus turme, şapte mii şi
şapte sute de berbeci şi şapte mii şi şapte sute de ţapi .
12 Şi Iosafat s-a înălţat mult peste măsură; şi a construit ce-
tăţui în Iuda şi cetăţi de provizii .
13 Şi a avut multe afaceri în cetăţile lui Iuda; şi bărbaţii de
război, războinicii viteji, erau în Ierusalim .
14 Şi acesta este numărul lor, conform casei taţilor lor: Din
Iuda, căpeteniile peste mii: Adna, mai marele, şi cu el răz-
boinici viteji, trei sute de mii .
15 Şi lângă el era căpetenia Iohanan şi cu el două sute şi opt-
zeci de mii .
16 Şi lângă el era Amasia, fiul lui Zicri, care de bunăvoie s-a
oferit  DOMNULUI;  şi  cu  el  două  sute  de  mii  de  războinici
viteji .
17 Şi din Beniamin: Eliada, un războinic viteaz, şi cu el băr-
baţi înarmaţi cu arc şi scut, două sute de mii .
18 Şi lângă el era Iozabad şi cu el o sută optzeci de mii, gata
pregătiţi pentru război .
19  Aceştia  au  servit  împăratului,  în  afară  de  aceia  pe  care
împăratul i-a pus în cetăţile întărite prin tot Iuda .

CApitoLuL 18

cuscrit cu Ahab .

ŞI Iosafat a avut bogăţii şi onoare din abundenţă şi s-a în-

2  Şi  după  un  anumit  număr  de  ani,  a  coborât  la  Ahab,  în
Samaria . Şi Ahab a înjunghiat oi şi boi din abundenţă pentru
el şi pentru poporul care era cu el şi l-a convins să se urce cu
el la Ramot-Galaad .
3 Şi Ahab, împăratul lui Israel, i-a spus lui Iosafat, împăratul
lui Iuda: Voieşti să mergi cu mine la Ramot-Galaad? Şi el i-a
răspuns: Eu sunt precum tu eşti şi poporul meu ca poporul
tău; şi vom fi cu tine în război .
4 ¶ Şi Iosafat i-a spus împăratului lui Israel: Cercetează, te
rog, din cuvântul DOMNULUI astăzi .
5  De  aceea  împăratul  lui  Israel  a  adunat  patru  sute  dintre
profeţi şi le-a spus: Să mergem la Ramot-Galaad în bătălie,
sau să nu merg? Iar ei au spus: Urcă-te, fiindcă Dumnezeu îl
va da în mâna împăratului .
6 Dar Iosafat a spus: Nu este aici un alt profet al DOMNULUI,
ca să cercetăm de la el?
7 Şi împăratul lui Israel i-a spus lui Iosafat: Mai este un om,
prin care am putea cerceta de la DOMNUL, dar îl urăsc, fi-
indcă niciodată nu îmi profeţeşte bine, ci întotdeauna rău:
acesta este Micaia, fiul lui Imla . Şi Iosafat a spus: Să nu spună
împăratul astfel .
8 Şi împăratul lui Israel a chemat pe unul dintre ofiţerii lui şi
a spus: Adu repede pe Micaia, fiul lui Imla .
9 Şi împăratul lui Israel şi Iosafat, împăratul lui Iuda, au şe-
zut fiecare pe tronul lui, îmbrăcaţi în robele lor, şi au şezut
într-un loc deschis, la intrarea porţii Samariei; şi toţi profeţii
profeţeau înaintea lor .
10 Şi Zedechia, fiul lui Chenaana, îşi făcuse coarne de fier şi
spunea: Astfel spune DOMNUL: Cu acestea tu vei împunge

279

2 Cronici  20

Siria până vor fi nimiciţi .
11  Şi  toţi  profeţii  au  profeţit  astfel,  spunând:  Urcă-te  la
Ramot-Galaad  şi  prosperă,  fiindcă  DOMNUL  îl  va  da  în
mâna împăratului .
12  Şi  mesagerul  care  a  mers  să  cheme  pe  Micaia  i-a  spus,
zicând: Iată, cuvintele profeţilor vestesc bine împăratului o
singură înţelegere; să fie cuvântul tău de aceea, te rog, ca al
unuia dintre ei şi vorbeşte de bine .
13 Şi Micaia a spus: Precum DOMNUL trăieşte, ceea ce îmi
spune Dumnezeul meu, voi vorbi aceea, negreşit .
14 Şi când a venit la împărat, împăratul i-a spus: Micaia, să
mergem  la  Ramot-Galaad  la  bătălie,  sau  să  aştept?  Şi  el  a
spus: Urcaţi-vă şi prosperaţi şi ei vor fi daţi în mâna voastră .
15 Şi împăratul i-a spus: De câte ori să te conjur că îmi spui
doar adevărul în numele DOMNULUI?
16  Atunci  el  a  spus:  Am  văzut  tot  Israelul  împrăştiat  pe
munţi, ca oi care nu au păstor, şi DOMNUL a spus: Aceştia
nu au stăpân; să se întoarcă fiecare om la casa lui în pace .
17 Şi împăratul lui Israel i-a spus lui Iosafat: Nu ţi-am spus
că nu îmi va profeţi bine, ci rău?
18 Din nou el a spus: De aceea ascultă cuvântul DOMNULUI:
Am văzut pe DOMNUL şezând pe tronul lui şi toată oştirea
cerului stând în picioare la dreapta lui şi la stânga lui .
19 Şi DOMNUL a spus: Cine va ademeni pe Ahab, împăratul
lui Israel, ca să se urce şi să cadă la Ramot-Galaad? Şi unul a
vorbit spunând în acest fel şi un altul spunând altfel .
20  Atunci  a  ieşit  un  duh  şi  a  stat  în  picioare  înaintea
DOMNULUI  şi  a  spus:  Eu  îl  voi  ademeni .  Şi  DOMNUL  i-a
spus: Cu ce?
21 Şi el a spus: Voi ieşi şi voi fi un duh mincinos în gura tutu-
ror profeţilor lui . Şi DOMNUL a spus: Tu îl vei ademeni şi vei
învinge de asemenea; ieşi şi fă astfel .
22 Şi acum, iată, DOMNUL a pus un duh mincinos în gura
acestor profeţi ai tăi şi DOMNUL a vorbit rău împotriva ta .
23 Atunci Zedechia, fiul lui Chenaana, s-a apropiat şi a lo-
vit pe Micaia peste obraz şi a spus: Pe ce cale a ieşit Duhul
DOMNULUI de la mine pentru a-ţi vorbi ţie?
24 Şi Micaia a spus: Iată, vei vedea în acea zi când vei intra în
camera dinăuntru să te ascunzi .
25  Atunci  împăratul  lui  Israel  a  spus:  Luaţi-l  pe  Micaia  şi
duceţi-l înapoi la Amon, guvernatorul cetăţii, şi la Ioas, fiul
împăratului;
26  Şi  spuneţi:  Astfel  spune  împăratul:  Puneţi  pe  acesta  în
închisoare şi hrăniţi-l cu pâinea chinuirii şi cu apa chinuirii,
până când mă voi întoarce în pace .
27  Şi  Micaia  a  spus:  Dacă  te  vei  întoarce  negreşit  în  pace,
atunci DOMNUL nu a vorbit prin mine . Şi a spus: Daţi ascul-
tare, voi, tot poporul .
28 ¶ Astfel împăratul lui Israel şi Iosafat, împăratul lui Iuda,
s-au urcat la Ramot-Galaad .
29 Şi împăratul lui Israel i-a spus lui Iosafat: Îmi voi schimba
hainele ca să nu fiu recunoscut şi voi merge la bătălie, dar tu
îmbracă  robele  tale .  Astfel  împăratul  lui  Israel  şi-a  schim-
bat  hainele  ca  să  nu  fie  recunoscut  şi  amândoi  au  mers  la
bătălie .
30  Şi  împăratul  Asiriei  poruncise  căpeteniilor  carelor  care
erau cu el, spunând: Nu vă luptaţi cu mici sau mari, în afară
de împăratul lui Israel .
31  Şi  s-a  întâmplat,  când  căpeteniile  carelor  l-au  văzut  pe
Iosafat, că au spus: Este împăratul lui Israel . De aceea l-au
înconjurat să se lupte, dar Iosafat a strigat şi  DOMNUL l-a
ajutat; şi Dumnezeu i-a ademenit să se depărteze de el .

32 Fiindcă s-a întâmplat, atunci când căpeteniile carelor şi-
au dat seama că nu era împăratul lui Israel, că s-au întors de
la a-l mai urmări .
33 Şi un anumit om a tras cu arcul la întâmplare şi l-a lovit
pe împăratul lui Israel între încheieturile armurii, de aceea
el a spus conducătorului carului său: Întoarce-ţi mâna, ca să
mă scoţi afară din oaste, căci sunt rănit .
34 Şi bătălia a crescut în acea zi, totuşi împăratul lui Israel a
stat drept în carul său împotriva sirienilor până seara; iar pe
la apusul soarelui a murit .

CApitoLuL 19

în Ierusalim .

ŞI Iosafat, împăratul lui Iuda, s-a întors la casa lui, în pace,

2 Şi Iehu, fiul lui Hanani, văzătorul, a ieşit să îl întâmpine şi a
spus împăratului Iosafat: Este drept să ajuţi pe cei neevlavioşi
şi să îi iubeşti pe cei care urăsc pe DOMNUL? De aceea este
furie peste tine dinaintea DOMNULUI .
3 Totuşi sunt s-au găsit lucruri bune în tine, în aceea că ai în-
depărtat dumbrăvile din ţară şi ţi-ai pregătit inima să cauţi
pe Dumnezeu .
4 Şi Iosafat a locuit la Ierusalim şi a ieşit din nou prin po-
porul de la Beer-Şeba la muntele Efraim şi i-a adus înapoi la
DOMNUL Dumnezeul taţilor lor .
5 ¶ Şi a aşezat judecători în ţară prin toate cetăţile întărite
din Iuda, cetate de cetate,
6  Şi  a  spus  judecătorilor:  Luaţi  seama  ce  faceţi,  fiindcă  nu
judecaţi pentru om, ci pentru DOMNUL, care este cu voi în
judecată .
7  De  aceea  acum,  să  fie  frica  de  DOMNUL  peste  voi;  luaţi
seama şi faceţi aceasta, căci nu este nelegiuire cu DOMNUL
Dumnezeul nostru, nici căutare la faţa omului, nici primire
de daruri .
8  Mai  mult,  Iosafat  a  aşezat  în  Ierusalim  dintre  leviţi  şi
preoţi şi dintre mai marii taţilor lui Israel, pentru judecata
DOMNULUI şi pentru certe, când s-au întors la Ierusalim .
9  Şi  le-a  poruncit,  spunând:  Astfel  să  faceţi  în  frică  de
DOMNUL, cu credincioşie şi cu o inimă desăvârşită .
10 Şi orice cauză va veni la voi dintre fraţii voştri care locu-
iesc în cetăţile lor, între sânge şi sânge, între lege şi poruncă,
statute şi judecăţi, să îi avertizaţi să nu încalce legea împotri-
va DOMNULUI şi astfel furie să vină peste voi şi peste fraţii
voştri; faceţi aceasta şi nu veţi încălca legea .
11 Şi, iată, Amaria, mai marele preot, este peste voi în toate
treburile  DOMNULUI; şi Zebadia, fiul lui Işmael, conducă-
torul  casei  lui  Iuda,  pentru  toate  treburile  împăratului;  de
asemenea leviţii vor fi administratori pentru voi . Purtaţi-vă
curajos şi DOMNUL va fi cu cel bun .

CApitoLuL 20

ŞI s-a întâmplat de asemenea după aceasta, că au venit co-

piii lui Moab şi copiii lui Amon şi cu ei alţii în afară de

amoniţi, împotriva lui Iosafat, la bătălie .
2  Atunci  au  venit  câţiva  care  i-au  spus  lui  Iosafat,  zicând:
Vine o mare mulţime împotriva ta, de dincolo de mare, de
partea aceasta a Siriei; şi, iată, ei sunt în Haţaţon-Tamar, care
este En-Ghedi .
3 Şi Iosafat s-a temut şi s-a pus să caute pe DOMNUL şi a pro-
clamat un post prin tot Iuda .
4 Şi Iuda s-a strâns împreună să ceară ajutor de la DOMNUL,
din toate cetăţile lui Iuda au venit să caute pe DOMNUL .
5 Şi Iosafat a stat în picioare în adunarea lui Iuda şi Ierusalim,

280

2 Cronici  21

în casa DOMNULUI, înaintea curţii noi,
6  Şi  a  spus:  DOAMNE  Dumnezeul  taţilor  noştri,  nu  eşti  tu
Dumnezeu în cer? Şi nu domneşti peste toate împărăţiilor
păgânilor? Şi nu este în mâna ta putere şi tărie, astfel încât
nimeni nu este în stare să ţi se împotrivească?
7 Nu eşti tu Dumnezeul nostru, care ai alungat pe locuitorii
acestei ţări dinaintea poporului tău, Israel, şi ai dat-o semin-
ţei lui Avraam, prietenul tău, pentru totdeauna?
8 Şi au locuit în ea şi ţi-au construit în ea un sanctuar pentru
numele tău, spunând:
9 Când răul vine peste noi, ca sabia, judecata sau ciuma sau
foametea, dacă noi stăm înaintea acestei case şi în prezen-
ţa ta (fiindcă numele tău este în această casă) şi strigăm că-
tre  tine  în  nenorocirea  noastră,  atunci  tu  vei  asculta  şi  vei
ajuta .
10 Şi acum, iată, copiii lui Amon şi ai lui Moab şi ai celor din
muntele Seir, împotriva cărora nu ai lăsat pe Israel să lupte
când au ieşit din ţara Egiptului, ci s-au abătut de la ei şi nu
i-au nimicit;
11 Iată, spun, cum ne răsplătesc, să vină şi să ne arunce din
stăpânirea ta, pe care ne-ai dat-o să o moştenim .
12 O Dumnezeul nostru, nu îi vei judeca? Fiindcă nu avem
putere împotriva acestei mari cete care vine împotriva noas-
tră; nici nu ştim ce să facem, dar ochii noştri sunt la tine .
13 Şi tot Iuda a stat în picioare înaintea DOMNULUI, cu mi-
cuţii lor, soţiile lor şi copiii lor .
14 ¶ Atunci a venit Duhul DOMNULUI în mijlocul adunării
peste Iahaziel, fiul lui Zaharia, fiul lui Benaia, fiul lui Ieiel,
fiul lui Matania, un levit dintre fiii lui Asaf;
15  Şi  el  a  spus:  Daţi  ascultare,  tot  Iuda  şi  voi  locuitori
ai  Ierusalimului  şi  tu,  împărate  Iosafat .  Astfel  vă  spune
DOMNUL: Nu vă înfricoşaţi, nici nu vă descurajaţi din cau-
za acestei mari mulţimi, fiindcă bătălia nu este a voastră, ci
a lui Dumnezeu .
16 Mâine să coborâţi împotriva lor; iată, ei urcă urcuşul din
Ţiţ; şi îi veţi găsi la capătul pârâului, înaintea pustiului lui
Ieruel .
17  Nu  va  fi  nevoie  să  luptaţi  în  această  bătălie;  aşezaţi-vă,
staţi liniştiţi şi vedeţi salvarea DOMNULUI pe care v-o va da;
O,  Iuda  şi  Ierusalim,  nu  vă  temeţi,  nici  nu  vă  descurajaţi;
mâine ieşiţi împotriva lor, fiindcă DOMNUL va fi cu voi .
18 Şi Iosafat şi-a plecat capul cu faţa la pământ; şi tot Iuda şi
locuitorii  Ierusalimului  au  căzut  înaintea  DOMNULUI,  în-
chinându-se DOMNULUI .
19 Şi leviţii, dintre copiii cohetiţilor şi dintre copiii coreiţi-
lor, au stat în picioare să laude pe DOMNUL Dumnezeul lui
Israel cu voce tare .
20 ¶ Şi s-au ridicat devreme dimineaţa şi au ieşit în pustiul
din Tecoa; şi cum au ieşit, Iosafat a stat în picioare şi a spus:
Ascultaţi-mă, Iuda şi voi locuitori ai Ierusalimului; Credeţi
în DOMNUL Dumnezeul vostru, astfel veţi fi voi întemeiaţi;
credeţi pe profeţii lui, astfel veţi prospera .
21  Şi  după  ce  s-a  sfătuit  cu  poporul,  a  rânduit  cântăreţi
DOMNULUI  şi  pe  cei  care  să  laude  frumuseţea  sfinţeni-
ei; şi pe când ieşeau înaintea armatei, spuneau: Lăudaţi pe
DOMNUL, fiindcă mila lui dăinuieşte pentru totdeauna .
22 Şi când au început să cânte şi să laude, DOMNUL a pus
pânde împotriva copiilor lui Amon, lui Moab şi a celor din
muntele  Seir,  care  veniseră  împotriva  lui  Iuda;  şi  au  fost
loviţi .
23 Căci copiii lui Amon şi ai lui Moab s-au ridicat împotriva
locuitorilor muntelui Seir, să îi ucidă şi să îi nimicească în

întregime; şi când au terminat cu locuitorii din Seir, fiecare
a ajutat pentru a nimici pe altul .
24 Şi când Iuda a venit spre turnul de veghe în pustiu, s-au
uitat la mulţime şi, iată, ei erau trupuri moarte căzute la pă-
mânt şi nimeni nu a scăpat .
25 Şi când Iosafat şi poporul său au venit să ia prada de la ei,
au găsit printre ei din abundenţă, deopotrivă bogăţii la tru-
purile moarte şi bijuterii preţioase, pe care le-au smuls de pe
ei, mai mult decât puteau duce şi au fost trei zile în strânge-
rea prăzii, atât era de multă .
26 Şi în a patra zi s-au adunat în valea lui Beraca, pentru că
acolo au binecuvântat pe DOMNUL, de aceea numele acelui
loc este chemat: Valea lui Beraca, până în această zi .
27 Apoi s-au întors, fiecare om din Iuda şi Ierusalim şi Iosafat
în fruntea lor, să meargă din nou la Ierusalim cu bucurie, fi-
indcă DOMNUL îi făcuse să se bucure de duşmanii lor .
28 Şi au venit la Ierusalim cu psalterioane şi harpe şi trâmbi-
ţe până la casa DOMNULUI .
29 Şi frica de DOMNUL era în toate împărăţiile acestor ţări,
când  au  auzit  că  DOMNUL  a  luptat  împotriva  duşmanilor
lui Israel .
30  Astfel  împărăţia  lui  Iosafat  era  liniştită,  pentru  că
Dumnezeul lui i-a dat odihnă de jur împrejur .
31 ¶ Şi Iosafat a domnit peste Iuda şi era în vârstă de treizeci
şi cinci de ani când a început să domnească; şi a domnit do-
uăzeci şi cinci de ani în Ierusalim . Şi numele mamei lui era
Azuba, fiica lui Şilhi .
32 Şi a umblat în calea lui Asa, tatăl său, şi nu s-a depărtat de
ea, făcând ceea ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI .
33  Totuşi,  înălţimile  nu  au  fost  îndepărtate,  căci  poporul
încă nu şi-a îndreptat inima către Dumnezeul taţilor lor .
34 Şi restul faptelor lui Iosafat, cele dintâi şi cele din urmă,
iată, sunt scrise în cartea lui Iehu, fiul lui Hanani, care este
menţionat în cartea împăraţilor lui Israel .
35 Şi, după aceasta, Iosafat, împăratul lui Iuda, s-a alăturat lui
Ahazia, împăratul lui Israel, care s-a purtat foarte stricat;
36  Şi  s-a  alăturat  lui  pentru  a  face  corăbii  ca  să  meargă  la
Tarsis; şi au făcut corăbiile în Eţion-Gheber .
37  Atunci  Eliezer,  fiul  lui  Dodava,  din  Mareşa,  a  profeţit
împotriva  lui  Iosafat,  spunând:  Deoarece  te-ai  alăturat  lui
Ahazia, DOMNUL a frânt lucrările tale . Şi corăbiile au fost
frânte, încât nu au fost în stare să meargă la Tarsis .

Capitolul 21

ŞI Iosafat a adormit cu taţii săi şi a fost îngropat cu taţii

săi  în  cetatea  lui  David .  Şi  Ioram,  fiul  său,  a  domnit  în

locul său .
2 Şi a avut fraţi, pe fiii lui Iosafat: Azaria şi Iehiel şi Zaharia şi
Azaria şi Mihail şi Şefatia, toţi aceştia au fost fiii lui Iosafat,
împăratul lui Israel .
3 Şi tatăl lor le-a dat daruri mari de argint şi de aur şi de lu-
cruri preţioase, cu cetăţi întărite în Iuda, dar împărăţia i-a
dat-o lui Ioram, deoarece el era întâiul născut .
4 Şi când Ioram a fost înălţat la împărăţia tatălui său, el s-a
întărit şi a ucis pe toţi fraţii săi cu sabia şi de asemenea pe
câţiva dintre prinţii lui Israel .
5 Ioram era în vârstă de treizeci şi doi de ani când a început
să domnească şi a domnit opt ani în Ierusalim .
6 Şi a umblat în calea împăraţilor lui Israel, cum a făcut casa
lui Ahab, căci o avea pe fiica lui Ahab de soţie; şi a lucrat ceea
ce era rău în ochii DOMNULUI .
7 Totuşi DOMNUL a refuzat să distrugă casa lui David, din

281

2 Cronici  23

cauza legământului pe care l-a făcut cu David şi precum a
promis să de-a o lumină lui şi fiilor lui pentru totdeauna .
8 În zilele lui, edomiţii s-au răzvrătit de sub dominaţia lui
Iuda şi şi-au pus un împărat peste ei .
9 Atunci Ioram a ieşit cu prinţii săi şi toate carele lui cu el; şi
s-a ridicat noaptea şi a lovit pe edomiţii care îl înconjuraseră
şi pe căpeteniile carelor .
10 Astfel edomiţii s-au răzvrătit de sub mâna lui Iuda până
în  această  zi .  În  acelaşi  timp  de  asemenea  Libna  s-a  răz-
vrătit de sub mâna lui, pentru că el a părăsit pe  DOMNUL
Dumnezeul taţilor săi .
11  Mai  mult,  a  făcut  înălţimi  în  munţii  lui  Iuda  şi  a  făcut
pe locuitorii Ierusalimului să curvească şi a constrâns şi pe
Iuda să facă la fel.
12 ¶ Şi a venit o scriere la el de la profetul Ilie, spunând: Astfel
spune DOMNUL Dumnezeul lui David, tatăl tău: Pentru că
nu  ai  umblat  în  căile  lui  Iosafat,  tatăl  tău,  nici  în  căile  lui
Asa, împăratul lui Iuda,
13 Ci ai umblat în calea împăraţilor lui Israel şi ai făcut pe
Iuda şi pe locuitorii Ierusalimului să curvească după curvii-
le casei lui Ahab; şi de asemenea ai ucis pe fraţii tăi din casa
tatălui tău, care erau mai buni decât tine,
14 Iată, cu o mare plagă va lovi DOMNUL poporul tău şi co-
piii tăi şi soţiile tale şi toate bunurile tale;
15 Şi tu vei cădea în boală cumplită, o boală de măruntaie,
până când, din cauza bolii, măruntaiele tale vor cădea zi de
zi .
16 Mai mult, DOMNUL a stârnit împotriva lui Ioram, duhul
filistenilor şi al arabilor, care erau aproape de etiopieni;
17 Şi s-au urcat în Iuda şi au năvălit în ea şi au dus toată ave-
rea care s-a găsit în casa împăratului şi pe fiii lui de aseme-
nea şi pe soţiile lui, astfel încât nu i-a fost lăsat nici un fiu, în
afară de Ioahaz, cel mai tânăr dintre fiii săi .
18 Şi, după toate acestea, DOMNUL l-a lovit în măruntaiele
lui cu o boală fără vindecare .
19 Şi s-a întâmplat că, după un timp, la sfârşitul a doi ani,
măruntaiele lui au căzut din cauza bolii lui, astfel a murit de
boli cumplite . Şi poporul său nu a făcut ardere pentru el, ca
arderea pentru taţii lui .
20 A fost în vârstă de treizeci şi doi de ani când a început să
domnească şi a domnit în Ierusalim opt ani şi a plecat fără
să fie dorit . Totuşi l-au îngropat în cetatea lui David, dar nu
în mormântul împăraţilor .

CApitoLuL 22

ŞI  locuitorii  Ierusalimului  l-au  făcut  pe  Ahazia,  cel  mai

tânăr fiu al său, împărat în locul său, fiindcă ceata care
a venit cu arabii în tabără au ucis pe toţi cei mai în vârstă .
Astfel a domnit Ahazia, fiul lui Ioram, împăratul lui Iuda .
2  Ahazia  a  fost  în  vârstă  de  patruzeci  şi  doi  de  ani  când  a
început să domnească şi a domnit un an în Ierusalim . Şi nu-
mele mamei lui era Atalia, fiica lui Omri .
3  El  de  asemenea  a  umblat  în  căile  casei  lui  Ahab,  fiindcă
mama lui i-a dat sfat să facă rău .
4 De aceea, a făcut ce este rău înaintea ochilor DOMNULUI
precum a făcut casa lui Ahab, fiindcă ei i-au dat sfat după
moartea tatălui său, spre nimicirea lui .
5 A umblat de asemenea după sfatul lor şi a mers cu Ioram,
fiul lui Ahab, împăratul lui Israel, să se războiască împotriva
lui Hazael, împăratul Siriei, la Ramot-Galaad, şi sirienii l-au
lovit pe Ioram .
6 Şi s-a întors să fie vindecat în Izreel din cauza rănilor care

i-au fost făcute la Rama, când a luptat cu Hazael, împăratul
Siriei . Şi Azaria, fiul lui Ioram, împăratul lui Iuda, a cobo-
rât să îl vadă pe Ioram, fiul lui Ahab, la Izreel, pentru că era
bolnav .
7  Şi  nimicirea  lui  Ahazia,  venind  la  Ioram,  era  de  la
Dumnezeu, deoarece când a venit, a ieşit cu Ioram împotri-
va lui Iehu, fiul lui Nimşi, pe care DOMNUL l-a uns pentru a
stârpi casa lui Ahab .
8  Şi  s-a  întâmplat,  pe  când  Iehu  făcea  judecată  asupra  ca-
sei lui Ahab şi a găsit pe prinţii lui Iuda şi pe fiii fraţilor lui
Ahazia, care au servit lui Ahazia, că i-a ucis .
9 Şi a căutat pe Ahazia şi l-au prins (pentru că era ascuns în
Samaria) şi l-au adus la Iehu; şi după ce l-au ucis, l-au îngro-
pat, deoarece, au spus ei, este fiul lui Iosafat, care a căutat pe
DOMNUL cu toată inima lui . Astfel casa lui Ahazia nu a mai
avut putere să ţină împărăţia .
10 ¶ Dar când Atalia, mama lui Ahazia, a văzut că fiul ei era
mort, s-a ridicat şi a nimicit toată sămânţa împărătească din
casa lui Iuda .
11  Dar  Ioşabeat,  fiica  împăratului,  a  luat  pe  Ioas,  fiul  lui
Ahazia, şi l-a luat pe furiş dintre fiii împăratului care au fost
ucişi şi l-a pus pe el şi pe dădaca lui într-o cameră de dor-
mit . Astfel Ioşabeat, fiica împăratului Ioram, soţia preotului
Iehoiada (căci era sora lui Ahazia) l-a ascuns de Atalia, astfel
că ea nu l-a ucis .
12 Şi el a fost cu ei ascuns în casa lui Dumnezeu, şase ani; şi
Atalia a domnit peste ţară .

CApitoLuL 23

ŞI în al şaptelea an, Iehoiada s-a întărit şi a luat pe căpete-

niile peste sute, pe Azaria, fiul lui Ieroham, şi pe Ismael,
fiul lui Iohanan, şi pe Azaria, fiul lui Obed, şi pe Maaseia, fiul
lui Adaia, şi pe Elişafat, fiul lui Zicri, în legământ cu el .
2  Şi  au  străbătut  Iuda  şi  au  adunat  pe  leviţii  din  toate  ce-
tăţile lui Iuda şi pe mai marii taţilor lui Israel şi au venit la
Ierusalim .
3 Şi toată adunarea a făcut un legământ cu împăratul în casa
lui Dumnezeu . Şi le-a spus: Iată, fiul împăratului va domni,
precum DOMNUL a spus despre fiii lui David .
4 Acesta este lucrul pe care să îl faceţi: O treime dintre voi,
care intră în sabat, dintre preoţi şi dintre leviţi, să fie portari
la uşi;
5 Şi o treime să fie la casa împăratului; şi o treime la poarta
temeliei; şi tot poporul să fie în curţile casei DOMNULUI .
6 Dar să nu lăsaţi pe nimeni să intre în casa DOMNULUI, în
afară de preoţi şi de cei dintre leviţi care servesc; ei să intre,
fiindcă sunt sfinţi; dar tot poporul să păzească cele de păzit
ale DOMNULUI .
7 Şi leviţii să înconjoare pe împărat de jur împrejur, fiecare
om cu armele lui în mână; şi oricine altcineva intră în casă,
să fie dat la moarte; dar voi să fiţi cu împăratul când intră şi
când iese .
8 Astfel leviţii şi tot Iuda au făcut conform cu toate lucrurile
pe care preotul Iehoiada le-a poruncit şi fiecare a luat pe oa-
menii lui care trebuiau să intre în sabat, cu cei care trebuiau
să  iasă  în  sabat,  fiindcă  preotul  Iehoiada  nu  a  dat  drumul
rândurilor .
9  Mai  mult,  preotul  Iehoiada  a  dat  căpeteniilor  peste  sute,
suliţe şi paveze şi scuturi, care au fost ale împăratului David,
care erau în casa lui Dumnezeu .
10  Şi  a  pus  tot  poporul,  fiecare  om  având  arma  lui  în
mână,  din  partea  dreaptă  a  templului  la  partea  stângă  a

282

2 Cronici  24

templului,  de-a  lungul  altarului  şi  al  templului,  de  jur  îm-
prejurul împăratului .
11 Atunci au scos pe fiul împăratului şi i-au pus coroana şi
i-au dat mărturia şi l-au făcut împărat . Şi Iehoiada şi fiii lui
l-au uns şi au spus: Trăiască împăratul .
12 ¶ Şi când Atalia a auzit zgomotul poporului alergând şi
lăudând pe împărat, a venit la popor în casa DOMNULUI;
13 Şi s-a uitat şi, iată, împăratul stătea în picioare lângă stâl-
pul lui, la intrare, şi prinţii şi trâmbiţele erau lângă împărat;
şi tot poporul ţării se bucura şi suna din trâmbiţe, de aseme-
nea cântăreţii cu instrumente de muzică şi cei care învăţau
pe  alţii  să  cânte  laudă .  Atunci  Atalia  şi-a  rupt  hainele  şi  a
spus: Trădare! Trădare!
14 Şi preotul Iehoiada a adus căpeteniile peste sute care erau
puşi peste oaste şi le-a spus: Scoateţi-o afară dintre rânduri,
şi oricine o urmează, să fie ucis cu sabia . Fiindcă preotul a
spus: Nu o ucideţi în casa DOMNULUI .
15 Astfel au pus mâinile pe ea şi când ea a ajuns la intrarea
Porţii Calului, lângă casa împăratului, au ucis-o acolo .
16 Şi Iehoiada a făcut un legământ între el şi tot poporul şi
împărat, că vor fi poporul DOMNULUI .
17 Atunci tot poporul a intrat în casa lui Baal şi au dărâmat-
o şi i-au spart în bucăţi altarele şi idolii şi au ucis pe Matan,
preotul lui Baal, înaintea altarelor .
18  De  asemenea  Iehoiada  a  rânduit  serviciile  casei
DOMNULUI  în  mâna  preoţilor,  leviţii,  pe  care  David
i-a  împărţit  în  casa  DOMNULUI,  să  aducă  ofrande  arse
DOMNULUI, precum este scris în legea lui Moise, cu bucu-
rie şi cu cântare, după rânduiala lui David .
19 Şi a pus portarii la porţile casei DOMNULUI, ca nimic ce
era necurat în orice lucru, să nu intre .
20 Şi a luat pe căpeteniile peste sute şi pe nobili şi pe guverna-
torii poporului şi pe tot poporul ţării şi a coborât pe împărat
din casa DOMNULUI; şi au venit prin Poarta Înaltă în casa
împăratului şi l-au pus pe împărat pe tronul împărăţiei .
21 Şi după ce au ucis pe Atalia cu sabia, tot poporul ţării s-a
bucurat şi cetatea a fost liniştită .

CApitoLuL 24

iOAS a fost în vârstă de şaptesprezece ani când a început

să domnească şi a domnit patruzeci de ani în Ierusalim . Şi

numele mamei lui a fost Ţibia, din Beer-Şeba .
2 Şi Ioas a făcut ceea ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI
toate zilele vieţii preotului Iehoiada .
3 Şi Iehoiada i-a luat două soţii şi el a născut fii şi fiice .
4 Şi s-a întâmplat după aceasta, că Ioas s-a gândit să repare
casa DOMNULUI .
5 Şi a adunat pe preoţi şi pe leviţi şi le-a spus: Ieşiţi la cetăţile
lui Iuda şi adunaţi din tot Israelul, bani pentru a repara casa
Dumnezeului vostru din an în an, grăbiţi-vă în acest lucru .
Totuşi leviţii nu s-au grăbit în aceasta .
6  Şi  împăratul  a  chemat  pe  Iehoiada,  mai  marele  preot,  şi
i-a spus: De ce nu ai cerut de la leviţi să aducă din Iuda şi
din  Ierusalim  darea,  conform  poruncii  lui  Moise,  servito-
rul DOMNULUI şi a adunării lui Israel, pentru tabernacolul
mărturiei?
7  Fiindcă  fiii  lui  Atalia,  acea  femeie  stricată,  au  spart  casa
lui Dumnezeu şi de asemenea toate lucrurile dedicate casei
DOMNULUI le-au întrebuinţat pentru Baali .
8 Şi la porunca împăratului au făcut o ladă şi au pus-o afară,
la poarta casei DOMNULUI .
9 Şi au făcut o proclamaţie prin Iuda şi Ierusalim, să aducă

DOMNULUI darea pe care Moise, servitorul lui Dumnezeu,
a pus-o peste Israel, în pustiu .
10 Şi toţi prinţii şi tot poporul s-a bucurat şi au adus şi au
aruncat în ladă până s-a umplut .
11 Şi s-a întâmplat, când lada a fost adusă în visteria împă-
ratului  prin  mâna  leviţilor  şi  când  au  văzut  că  acolo  erau
mulţi bani, că scribul împăratului şi ofiţerul marelui preot
au venit  şi au  golit lada şi au luat-o şi au dus-o  din  nou la
locul ei . Astfel au făcut ei zi de zi şi au adunat mulţi bani din
abundenţă .
12 Şi împăratul şi Iehoiada i-au dat celor care făceau lucrarea
serviciului casei DOMNULUI şi au angajat zidari şi tâmplari
să repare casa DOMNULUI şi de asemenea celor care au lu-
crat cu fier şi aramă să repare casa DOMNULUI .
13 Astfel lucrătorii au lucrat şi lucrarea a fost desăvârşită de
ei şi au pus casa lui Dumnezeu în ordine şi au întărit-o .
14 Şi după ce au terminat-o, au adus înaintea împăratului şi
a lui Iehoiada restul de bani, din care s-au făcut vase pen-
tru  casa  DOMNULUI,  vase  pentru  servire  şi  pentru  a  ofe-
ri în întregime şi linguri şi vase de aur şi argint . Şi au adus
continuu ofrande arse în casa DOMNULUI, în toate zilele lui
Iehoiada .
15 ¶ Dar Iehoiada a îmbătrânit şi a fost plin de zile când a
murit; era în vârstă de o sută treizeci de ani când a murit .
16 Şi l-au îngropat în cetatea lui David, printre împăraţi, de-
oarece  făcuse  bine  în  Israel,  deopotrivă  spre  Dumnezeu  şi
spre casa lui .
17  Şi,  după  moartea  lui  Iehoiada,  au  venit  prinţii  lui  Iuda
şi  s-au  prosternat  împăratului .  Atunci  împăratul  le-a  dat
ascultare .
18  Şi  au  părăsit  casa  DOMNULUI  Dumnezeul  taţilor  lor  şi
au servit dumbrăvilor şi idolilor: şi furie a venit peste Iuda şi
Ierusalim pentru această fărădelege a lor .
19  Totuşi  el  a  trimis  profeţi  la  ei,  să  îi  aducă  din  nou  la
DOMNUL; şi au mărturisit împotriva lor, dar au refuzat să
deschidă urechea .
20 Şi Duhul lui Dumnezeu a venit peste Zaharia, fiul preo-
tului Iehoiada, care a stat în picioare deasupra poporului şi
le-a spus: Astfel spune DOMNUL: De ce încălcaţi poruncile
DOMNULUI,  ca  să  nu  prosperaţi?  Pentru  că  aţi  părăsit  pe
DOMNUL, el de asemenea v-a părăsit .
21 Şi ei au uneltit împotriva lui şi l-au împroşcat cu pietre la
porunca împăratului, în curtea casei DOMNULUI .
22  Astfel  împăratul  Ioas  nu  şi-a  amintit  de  binele  pe  care
Iehoiada, tatăl lui, i l-a făcut, ci a ucis pe fiul lui . Şi când a
murit, a spus: DOMNUL a văzut aceasta şi va cere socoteală .
23 Şi s-a întâmplat la sfârşitul anului, că oastea Siriei s-a ur-
cat împotriva lui; şi au venit la Iuda şi Ierusalim şi au nimicit
pe toţi prinţii poporului dintre popor şi au trimis toată pra-
da de la ei la împăratul Damascului .
24  Fiindcă  armata  sirienilor  a  venit  cu  o  mică  ceată  şi
DOMNUL a dat o mare oaste în mâna lor, deoarece ei au pă-
răsit pe DOMNUL Dumnezeul taţilor lor . Astfel ei au făcut
judecată împotriva lui Ioas .
25 Şi după ce s-au îndepărtat de la el, (căci l-au lăsat în boli
cumplite) propriii lui servitori au uneltit împotriva lui pen-
tru sângele fiilor preotului Iehoiada şi l-au ucis în patul său
şi el a murit; şi l-au îngropat în cetatea lui David, dar nu l-au
îngropat în mormintele împăraţilor .
26 Şi aceştia sunt cei care au uneltit împotriva lui: Zabad, fiul
Şimeatei, o amonită, şi Iozabad, fiul Şimritei, o moabită .
27 Şi, referitor la fiii lui şi la mărimea poverilor puse peste

283

2 Cronici  26

el şi la repararea casei lui Dumnezeu, iată, ele sunt scrise
în istoria cărţii împăraţilor . Şi Amaţia, fiul lui, a domnit
în locul lui .

CApitoLuL 25

AMAŢIA era în vârstă de douăzeci şi cinci de ani când

a început să domnească; şi a domnit douăzeci şi nouă
de  ani  în  Ierusalim .  Şi  numele  mamei  lui  era  Ioadan,  din
Ierusalim .
2 Şi el a făcut ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI, dar
nu cu o inimă desăvârşită .
3  Şi  s-a  întâmplat,  când  împărăţia  i-a  fost  întemeiată,  că  a
ucis pe servitorii care l-au ucis pe împăratul, tatăl lui .
4 Dar nu a ucis pe copiii lor, ci a făcut precum este scris în
lege,  în  cartea  lui  Moise,  unde  DOMNUL  a  poruncit,  spu-
nând: Taţii să nu moară pentru copii, nici copiii să nu moa-
ră  pentru  taţi,  ci  fiecare  om  să  moară  pentru  propriul  lui
păcat .
5 Mai mult, Amaţia a adunat pe Iuda la un loc şi i-a făcut
căpetenii peste mii şi căpetenii peste sute, conform cu case-
le taţilor lor, prin tot Iuda şi Beniamin; şi i-a numărat de la
douăzeci de ani în sus şi i-a găsit trei sute de mii de bărbaţi
aleşi, în stare să meargă la război, care să poată mânui suliţă
şi scut .
6 A angajat de asemenea o sută de mii de războinici viteji din
Israel pentru o sută de talanţi de argint .
7  Dar  a  venit  un  om  al  lui  Dumnezeu  la  el,  spunând:
Împărate, nu lăsa armata lui Israel să meargă cu tine, fiindcă
DOMNUL nu este cu Israel, şi, cu atât mai puţin cu toţi copiii
lui Efraim .
8 Dar dacă vei merge, fă-o, fii tare pentru bătălie; Dumnezeu
te  va  face  să  cazi  înaintea  duşmanului,  fiindcă  Dumnezeu
are putere să ajute şi să doboare .
9 Şi Amaţia a spus omului lui Dumnezeu: Dar ce să facem
pentru  cei  o  sută  de  talanţi  pe  care  i-am  dat  armatei  lui
Israel? Şi omul lui Dumnezeu a răspuns:  DOMNUL este în
stare să îţi dea mult mai mult decât aceasta .
10 Atunci Amaţia i-a pus deoparte, adică, armata care a ve-
nit la el din Efraim, să meargă înapoi acasă; de aceea mânia
lor s-a aprins foarte tare împotriva lui Iuda şi s-au întors aca-
să, arzând de mânie .
11 Şi Amaţia s-a întărit şi a condus poporul său şi a mers în
valea sării şi a lovit dintre copiii lui Seir, zece mii .
12 Şi pe alţi zece mii rămaşi în viaţă i-au dus în captivitate
copiii lui Iuda şi i-au adus pe vârful stâncii şi i-au aruncat jos
de pe vârful stâncii, încât toţi au fost sfărâmaţi în bucăţi .
13 Dar soldaţii armatei pe care Amaţia i-a trimis înapoi, ca
să nu meargă cu el la bătălie, au căzut peste cetăţile lui Iuda,
de la Samaria chiar până la Bet-Horon, şi au lovit trei sute de
mii dintre ei şi au luat multă pradă .
14 ¶ Şi s-a întâmplat, după ce Amaţia a venit de la măcelul
edomiţilor, că  a adus  dumnezeii copiilor  lui  Seir  şi  i-a  pus
să fie dumnezeii lui şi s-a prosternat înaintea lor şi le-a ars
tămâie .
15  De  aceea  mânia  DOMNULUI  s-a  aprins  împotriva  lui
Amaţia şi a trimis la el un profet, care i-a spus: De ce ai că-
utat după dumnezeii poporului, care nu pot elibera pe pro-
priul lor popor din mâna ta?
16  Şi  s-a  întâmplat,  precum  vorbea  cu  el,  că  împăratul  i-a
spus:  Eşti  tu  rânduit  pentru  a  sfătui  pe  împărat?  Lasă-mă!
De ce să fii lovit? Atunci profetul l-a lăsat şi a spus: Ştiu că
Dumnezeu  a  hotărât  să  te  nimicească,  pentru  că  ai  făcut

aceasta, nedând ascultare sfatului meu .
17 ¶ Atunci Amaţia, împăratul lui Iuda, a făcut sfat şi a tri-
mis la Ioas, fiul lui Ioahaz, fiul lui Iehu, împăratul lui Israel,
spunând: Vino, să ne vedem unul pe altul la faţă .
18 Şi Ioas, împăratul lui Israel, a trimis la Amaţia, împăratul
lui Iuda, spunând: Spinul care era în Liban a trimis la cedrul
care era în Liban, spunând: Dă pe fiica ta de soţie fiului meu;
şi a trecut o fiară a câmpului, care era în Liban, şi a călcat în
picioare spinul .
19 Tu spui: Iată, am lovit pe edomiţi; şi inima ta te-a înălţat
la fălire; rămâi acum acasă; de ce să te amesteci spre vătăma-
rea ta, ca să cazi tu şi Iuda cu tine?
20  Dar  Amaţia  a  refuzat  să  asculte,  fiindcă  a  venit  de  la
Dumnezeu, ca să îi dea în mâna duşmanilor lor, deoarece au
căutat după dumnezeii lui Edom .
21  Astfel  Ioas,  împăratul  lui  Israel,  s-a  urcat;  şi  s-au  văzut
unul pe altul la faţă, deopotrivă el şi Amaţia, împăratul lui
Iuda, la Bet-Şemeş, care aparţine de Iuda .
22 Şi Iuda a fost pus la ce este mai rău înaintea lui Israel şi au
fugit fiecare bărbat la cortul său .
23 Şi Ioas, împăratul lui Israel, a luat pe Amaţia, împăratul
lui Iuda, fiul lui Ioas, fiul lui Ioahaz, la Bet-Şemeş şi l-a adus
la Ierusalim şi a dărâmat zidul Ierusalimului, de la Poarta lui
Efraim la poarta colţului, patru sute de coţi .
24 Şi a luat tot aurul şi argintul şi toate vasele care s-au găsit
în casa lui Dumnezeu cu Obed-Edom şi tezaurele casei îm-
păratului, de asemenea ostaticii, şi s-a întors în Samaria .
25 Şi Amaţia, fiul lui Ioas, împăratul lui Iuda, a trăit după
moartea lui Ioas, fiul lui Ioahaz, împăratul lui Israel, cinci-
sprezece ani .
26 Şi restul faptelor lui Amaţia, cele dintâi şi cele din urmă,
iată, nu sunt ele scrise în cartea împăraţilor lui Iuda şi ai lui
Israel?
27 Şi, de când Amaţia s-a întors de la a urma pe DOMNUL, ei
au făcut o uneltire împotriva lui la Ierusalim; şi el a fugit la
Lachis, dar ei au trimis la Lachis, după el, şi l-au ucis acolo .
28 Şi l-au adus pe cai şi l-au îngropat cu taţii lui, în cetatea
lui Iuda .

CApitoLuL 26

ATUNCI tot poporul din Iuda a luat pe Ozia, care era în

vârstă de şaisprezece ani şi l-au făcut împărat în locul

tatălui său, Amaţia .
2 El a construit cetatea Elot şi a dat-o înapoi lui Iuda, după ce
împăratul a adormit cu taţii lui .
3  Ozia  era  în  vârstă  de  şaisprezece  ani  când  a  început  să
domnească şi a domnit cincizeci şi doi de ani în Ierusalim .
Şi numele mamei lui era Iecolia, din Ierusalim .
4 Şi el a făcut ceea ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI,
conform cu tot ceea ce a făcut Amaţia, tatăl său .
5  Şi  a  căutat  pe  Dumnezeu  în  zilele  lui  Zaharia,  care  avea
înţelegere  în  viziunile  lui  Dumnezeu,  cât  timp  a  căutat  pe
DOMNUL, Dumnezeu l-a făcut să prospere .
6 Şi a ieşit şi s-a războit împotriva filistenilor şi a dărâmat
zidul din Gat şi zidul din Iabnei şi zidul din Asdod şi a con-
struit cetăţi lângă Asdod şi printre filisteni .
7 Şi Dumnezeu l-a ajutat împotriva filistenilor şi împotriva
arabilor, care au locuit la Gur-Baal, şi a mehunimilor .
8  Şi  amoniţii  au  dat  daruri  lui  Ozia;  şi  numele  lui  s-a  răs-
pândit departe până la intrarea în Egipt, fiindcă s-a întărit
peste măsură .
9  Mai  mult,  Ozia  a  construit  turnuri  în  Ierusalim  la

284

2 Cronici  28

poarta colţului şi la poarta văii şi la întorsura zidului şi le-a
fortificat .
10 De asemenea a construit turnuri în pustiu şi a săpat mul-
te fântâni, fiindcă avea multe vite, deopotrivă în ţara de jos
şi în câmpii, de asemenea agricultori şi vieri în munţi şi în
Carmel, fiindcă iubea agricultura .
11 Mai mult, Ozia a avut o oştire de războinici, care ieşeau
la  război  în  cete,  conform  cu  numărul  socotirii  lor  prin
mâna lui Ieiel, scribul, şi a lui Maaseia, conducătorul, sub
mâna lui Hanania, una dintre căpeteniile împăratului .
12 Întregul număr al mai marilor taţilor al războinicilor vi-
teji era două mii şase sute .
13 Şi sub mâna lor era o armată de trei sute şapte mii cinci
sute,  care  făceau  război  cu  mare  putere,  pentru  a  ajuta  pe
împărat împotriva duşmanului .
14 Şi Ozia a pregătit pentru ei în toată oştirea: scuturi şi su-
liţe  şi  coifuri  şi  armuri  şi  arcuri  şi  praştii  pentru  a  arunca
pietre .
15 Şi a făcut în Ierusalim maşini, inventate de bărbaţi iscu-
siţi, să fie în turnuri şi peste fortificaţii, să tragă săgeţi şi pie-
tre mari cu ele . Şi numele lui s-a răspândit foarte departe,
fiindcă a fost ajutat minunat, până a ajuns tare .
16 ¶ Dar dup ce a ajuns tare, inima lui s-a înălţat spre ni-
micirea  lui,  căci  a  încălcat  legea  împotriva  DOMNULUI
Dumnezeul  său  şi  a  intrat  în  templul  DOMNULUI  să  ardă
tămâie pe altarul tămâiei .
17 Şi preotul Azaria a intrat după el; şi cu el au intrat optzeci
de preoţi ai DOMNULUI, bărbaţi viteji;
18  Şi  s-au  împotrivit  împăratului  Ozia  şi  i-au  spus:  Nu  ţie
ţi se cuvine să arzi tămâie  DOMNULUI, ci preoţilor, fiii lui
Aaron,  care  sunt  sfinţiţi  să  ardă  tămâie;  ieşi  din  sanctuar,
fiindcă ai încălcat legea; şi nu va fi pentru onoarea ta de la
DOMNUL Dumnezeu .
19  Atunci  Ozia  s-a  înfuriat  şi  avea  o  tămâietoare  în  mâna
lui  pentru  a  arde  tămâie;  şi,  în  timp  ce  era  furios  pe  pre-
oţi, lepra s-a ridicat pe fruntea lui înaintea preoţilor în casa
DOMNULUI, lângă altarul tămâiei .
20 Şi Azaria, mai marele preot, şi toţi preoţii, s-au uitat la el
şi, iată, era lepros pe frunte şi l-au grăbit să iasă afară de aco-
lo, da, el însuşi s-a grăbit să iasă afară, pentru că DOMNUL
l-a lovit .
21 Şi împăratul Ozia a fost un lepros până în ziua morţii lui
şi a locuit într-o casă aparte, fiindcă era un lepros, căci a fost
îndepărtat de la casa  DOMNULUI; şi Iotam, fiul său, a fost
peste casa împăratului, judecând poporul ţării .
22 Şi restul faptelor lui Ozia, cele dintâi şi cele din urmă, le-a
scris profetul Isaia, fiul lui Amoţ .
23 Astfel Ozia a adormit cu taţii lui şi l-au îngropat cu taţii
lui în câmpul de înmormântare care aparţinea împăraţilor,
fiindcă au spus: El este un lepros; şi Iotam, fiul său, a domnit
în locul său .

CApitoLuL 27

iOTAM  era  în  vârstă  de  douăzeci  şi  cinci  de  ani  când  a

început  să  domnească  şi  a  domnit  şaisprezece  ani  în

Ierusalim . Şi numele mamei lui era Ieruşa, fiica lui Ţadoc .
2 Şi el a făcut ceea ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI,
conform  cu  tot  ceea  ce  Ozia,  tatăl  lui,  a  făcut;  totuşi  nu  a
intrat  în  templul  DOMNULUI .  Şi  totuşi  poporul  s-a  purtat
corupt .
3 El a construit poarta înaltă a casei DOMNULUI şi pe zidul
din Ofel a construit mult .

4 Mai mult, a construit cetăţi în munţii din Iuda şi în păduri
a construit cetăţui şi turnuri .
5 S-a luptat de asemenea cu împăratul amoniţilor şi i-a în-
vins . Şi copiii lui Amon i-au dat în acelaşi an o sută de talanţi
de argint şi zece mii de măsuri de grâu şi zece mii de orz . Tot
atât i-au plătit copiii lui Amon, deopotrivă în al doilea an şi
în al treilea .
6 Astfel Iotam a devenit puternic, deoarece şi-a îndreptat că-
ile înaintea DOMNULUI Dumnezeul său .
7 Şi restul faptelor lui Iotam şi toate războaiele lui şi căile lui,
iată, ele sunt scrise în cartea împăraţilor lui Israel şi Iuda .
8 Era în vârstă de douăzeci şi cinci de ani când a început să
domnească şi a domnit şaisprezece ani în Ierusalim .
9 Şi Iotam a adormit cu taţii lui şi l-au îngropat în cetatea lui
David; şi Ahaz, fiul său, a domnit în locul său .

CApitoLuL 28

AHAZ era în vârstă de douăzeci de ani când a început să

domnească şi a domnit şaisprezece ani în Ierusalim, dar
el nu a făcut ceea ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI,
precum David, tatăl său,
2 Fiindcă a umblat în căile împăraţilor lui Israel şi a făcut de
asemenea chipuri turnate pentru Baali .
3 Mai mult, a ars tămâie în valea fiului lui Hinom şi a ars pe
copiii lui în foc, după urâciunea păgânilor pe care DOMNUL
i-a aruncat din faţa copiilor lui Israel .
4 A sacrificat de asemenea şi a ars tămâie pe înălţimi şi pe
dealuri şi sub fiecare pom verde .
5 De aceea DOMNUL Dumnezeul său l-a dat în mâna împă-
ratului Siriei; şi ei l-au lovit şi au dus o mare mulţime de cap-
tivi şi i-au adus la Damasc . Şi a fost de asemenea dat în mâna
împăratului lui Israel, care l-a lovit cu un mare măcel .
6 ¶ Şi Pecah, fiul lui Remalia, a ucis în Iuda, într-o singură
zi, o sută douăzeci de mii, toţi bărbaţi viteji, pentru că ei au
părăsit pe DOMNUL Dumnezeul taţilor lor .
7 Şi Zicri, un războinic din Efraim, l-a ucis pe Maaseia, fiul
împăratului, şi pe Azricam, guvernatorul casei, şi pe Elcana,
care era lângă împărat .
8 Şi copiii lui Israel au dus captivi dintre fraţii lor două sute
de mii: femei, fii şi fiice şi au dus de asemenea multă pradă de
la ei şi au adus prada în Samaria .
9 Dar un profet al DOMNULUI era acolo, al cărui nume era
Oded, şi a ieşit înaintea oştirii care a venit la Samaria şi le-a
spus: Iată, pentru că DOMNUL Dumnezeul taţilor voştri s-a
înfuriat pe Iuda, el i-a dat în mâna voastră şi i-aţi ucis într-o
turbare care ajunge până la cer .
10 Şi acum sunteţi hotărâţi să ţineţi pe copiii lui Iuda şi ai
Ierusalimului  ca  robi  şi  roabe  pentru  voi,  dar  nu  sunt  la
voi, chiar la voi, păcate împotriva DOMNULUI Dumnezeul
vostru?
11 Şi ascultaţi-mă de aceea şi eliberaţi din nou pe captivii pe
care i-aţi luat captivi dintre fraţii voştri, fiindcă furia încinsă
a DOMNULUI este peste voi .
12 Atunci, anumiţi capi ai copiilor lui Efraim: Azaria, fiul
lui Iohanan, Berechia, fiul lui Meşilemot, şi Iehizchia, fiul lui
Şalum, şi Amasa, fiul lui Hadlai, s-au ridicat împotriva celor
care au venit de la război,
13 Şi le-au spus: Nu veţi aduce pe captivi aici; fiindcă deşi am
greşit  împotriva  DOMNULUI  deja,  sunteţi  hotărâţi  să  adă-
ugaţi mai mult la păcatele noastre şi la fărădelegea noastră,
fiindcă fărădelegea noastră este mare şi este furie încinsă îm-
potriva lui Israel .

285

2 Cronici  29

14 Astfel soldaţii au lăsat pe captivi şi prada înaintea prinţi-
lor şi a întregii adunări .
15 Şi bărbaţii care au fost rânduiţi pe nume s-au ridicat şi au
luat pe captivi, şi cu prada au îmbrăcat pe toţi cei care erau
goi printre ei şi i-au înveşmântat şi i-au încălţat şi le-au dat să
mănânce şi să bea şi i-au uns şi i-au dus pe toţi cei slabi din-
tre ei pe măgari şi i-au adus la Ierihon, cetatea palmierilor, la
fraţii lor, apoi s-au întors în Samaria .
16 ¶ În acel timp împăratul Ahaz a trimis veste împăraţilor
din Asiria să îl ajute .
17 Fiindcă din nou edomiţii au venit să lovească Iuda şi au
dus captivi .
18  Filistenii  de  asemenea  au  invadat  cetăţile  ţării  de  jos  şi
partea de sud a lui Iuda şi au luat cetatea Bet-Şemeş şi Aialon
şi Ghederot şi Soco cu satele ei şi Timna cu satele ei, Ghimzo
de asemenea cu satele ei, şi au locuit acolo .
19 Fiindcă  DOMNUL  a  înjosit  pe  Iuda  din  cauza  lui  Ahaz,
împăratul lui Israel, fiindcă el a dezbrăcat pe Iuda şi a încăl-
cat mult legea împotriva DOMNULUI .
20  Şi  Tilgat-Pilneser,  împăratul  Asiriei,  a  venit  la  el  şi  l-a
strâmtorat, şi nu l-a întărit .
21  Cu  toate  că  Ahaz  a  luat  o  porţie  din  casa  DOMNULUI
şi din casa împăratului şi a prinţilor şi a dat-o împăratului
Asiriei, totuşi el nu l-a ajutat .
22 Şi în timpul strâmtorării lui a păcătuit şi mai mult împo-
triva DOMNULUI, acest împărat Ahaz .
23 Fiindcă a sacrificat dumnezeilor Damascului, care l-a lo-
vit,  iar  el  a  spus:  Pentru  că  dumnezeii  împăraţilor  Siriei  îi
ajută, le voi sacrifica lor, ca să mă ajute . Dar ei au fost ruina
lui şi a întregului Israel .
24  Şi  Ahaz  a  adunat  vasele  casei  lui  Dumnezeu  şi  a  tă-
iat  în  bucăţi  vasele  casei  lui  Dumnezeu  şi  a  închis  uşi-
le  casei  DOMNULUI  şi  şi-a  făcut  altare  în  fiecare  colţ  al
Ierusalimului .
25 Şi în fiecare cetate din Iuda a făcut înălţimi, să ardă tă-
mâie  altor  dumnezei  şi  a  provocat  la  mânie  pe  DOMNUL
Dumnezeul taţilor lui .
26  Şi  restul  faptelor  lui  şi  toate  căile  lui,  cele  dintâi  şi  cele
din urmă, iată, sunt scrise în cartea împăraţilor lui Iuda şi
Israel .
27 Şi Ahaz a adormit cu taţii lui şi l-au îngropat în cetate,
în Ierusalim, dar nu l-au dus în mormintele împăraţilor lui
Israel; şi Ezechia, fiul său, a domnit în locul lui .

Capitolul 29

EZECHIA era în vârstă de douăzeci şi cinci de ani când

a  început  să  domnească  şi  a  domnit  douăzeci  şi  nouă
de ani în Ierusalim . Şi numele mamei lui era Abiia, fiica lui
Zaharia .
2 Şi el a făcut ceea ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI,
conform cu tot ceea ce făcuse tatăl său, David .
3 În primul an al domniei lui, în prima lună, a deschis uşile
casei DOMNULUI şi le-a reparat .
4 Şi a adus preoţii şi leviţii şi i-a adunat în strada spre est,
5 Şi le-a spus: Ascultaţi-mă leviţilor, sfinţiţi-vă acum şi sfin-
ţiţi  casa  DOMNULUI  Dumnezeul  taţilor  voştri  şi  scoateţi
murdăria din locul sfânt .
6 Căci taţii voştri au păcătuit şi au făcut ceea ce era rău în
ochii  DOMNULUI  Dumnezeul  nostru  şi  l-au  părăsit  şi  şi-
au  întors  feţele  de  la  locuinţa  DOMNULUI  şi  şi-au  întors
spatele .
7  De  asemenea  ei  au  închis  uşile  porticului  şi  au  stins

lămpile  şi  nu  au  ars  tămâie  nici  nu  au  oferit  ofrande  arse
Dumnezeului lui Israel, în locul sfânt .
8 De aceea furia DOMNULUI a fost peste Iuda şi Ierusalim
şi i-a dat necazului, înmărmuririi şi fluieratului, precum ve-
deţi cu ochii voştri .
9  Căci  iată,  taţii  noştri  au  căzut  prin  sabie  şi  fiii  noştri  şi
fiicele  noastre  şi  soţiile  noastre  sunt  în  captivitate  pentru
aceasta .
10  Şi  este  în  inima  mea  să  fac  un  legământ  cu  DOMNUL
Dumnezeul lui Israel, ca furia lui încinsă să se întoarcă de
la noi .
11 Fiii mei, nu staţi acum nepăsători, fiindcă DOMNUL v-a
ales să staţi în picioare înaintea lui, să îi serviţi şi să îi fiţi ser-
vitori şi să ardeţi tămâie .
12  ¶  Atunci  leviţii  s-au  ridicat:  Mahat,  fiul  lui  Amasai,  şi
Ioel,  fiul  lui  Azaria,  dintre  fii  chehatiţilor;  şi  dintre  fiii  lui
Merari: Chiş, fiul lui Abdi, şi Azaria, fiul lui Iehaleleel; şi din
Gherşon: Ioah, fiul lui Zima, şi Eden, fiul lui Ioah;
13  Şi  dintre  fiii  lui  Eliţafan:  Şimri  şi  Ieiel;  şi  dintre  fiii  lui
Asaf: Zaharia şi Matania;
14  Şi  dintre  fiii  lui  Heman:  Iehiel  şi  Şimei;  şi  dintre  fiii  lui
Iedutun: Şemaia şi Uziel .
15 Şi au adunat pe fraţii lor şi s-au sfinţit şi au venit, conform
poruncii împăratului, prin cuvintele DOMNULUI, să cureţe
casa DOMNULUI .
16 Şi preoţii au intrat în partea interioară a casei DOMNULUI,
să o cureţe; şi au scos afară toată necurăţia pe care au găsit-o
în templul DOMNULUI, în curtea casei DOMNULUI . Şi levi-
ţii au luat-o pentru a o duce afară la pârâul Chedron .
17 Şi ei au început să sfinţească în ziua întâi a lunii întâi; şi
în a opta zi a lunii au venit la porticul DOMNULUI, astfel au
sfinţit casa DOMNULUI în opt zile; şi în a şaisprezecea zi a
lunii întâi au terminat .
18 Atunci au mers la împăratul Ezechia şi au spus: Am cu-
răţat toată casa DOMNULUI şi altarul ofrandei arse, cu toate
vasele lui, masa pâinii punerii înainte, cu toate vasele ei .
19 Mai mult, toate vasele, pe care împăratul Ahaz, în dom-
nia lui, le-a aruncat în fărădelegea lui, le-am pregătit şi sfinţit
şi, iată, ele sunt înaintea altarului DOMNULUI .
20 ¶ Atunci împăratul Ezechia s-a ridicat devreme şi a strâns
pe conducătorii cetăţii şi a urcat la casa DOMNULUI .
21 Şi au adus şapte tauri şi şapte berbeci şi şapte miei şi şap-
te ţapi, pentru o ofrandă de păcat pentru împărăţie şi pen-
tru  sanctuar  şi  pentru  Iuda .  Şi  a  poruncit  preoţilor,  fiii  lui
Aaron, să îi ofere pe altarul DOMNULUI .
22  Astfel  au  ucis  taurii,  şi  preoţii  au  primit  sângele  şi  l-au
stropit pe altar; la fel, după ce au ucis berbecii, au stropit sân-
gele pe altar; au ucis de asemenea mieii şi au stropit sângele
pe altar .
23 Şi au adus ţapii pentru ofranda de păcat înaintea împăra-
tului şi a adunării; şi au pus mâinile lor peste ei,
24 Şi preoţii i-au ucis şi au făcut împăcare cu sângele lor pe
altar, să facă o ispăşire pentru întregul Israel, fiindcă împă-
ratul a poruncit ca ofranda arsă şi ofranda pentru păcat să fie
făcută pentru întregul Israel .
25 Şi a pus pe leviţi în casa DOMNULUI cu chimvale, cu psal-
terioane şi cu harpe, conform poruncii lui David şi a lui Gad,
văzătorul  împăratului,  şi  a  profetului  Natan,  fiindcă  astfel
era porunca DOMNULUI prin profeţii lui .
26 Şi leviţii au stat în picioare cu instrumentele lui David, şi
preoţii cu trâmbiţele .
27 Şi Ezechia a poruncit să fie adusă ofrandă arsă pe altar . Şi

286

2 Cronici  30

când  ofranda  arsă  a  început,  cântarea  DOMNULUI  a  înce-
put de asemenea cu trâmbiţe şi cu instrumentele rânduite de
David, împăratul lui Israel .
28  Şi  toată  adunarea  s-a  închinat  şi  cântăreţii  au  cântat  şi
trâmbiţaşii  au  sunat,  şi  toate  acestea  au  continuat  până  la
terminarea ofrandei arse .
29  Şi  când  au  terminat  ofranda,  împăratul  şi  toţi  cei  care
erau prezenţi cu el s-au prosternat şi s-au închinat .
30 Mai mult, împăratul Ezechia şi prinţii au poruncit leviţi-
lor să cânte laudă DOMNULUI cu cuvintele lui David şi ale
lui Asaf, văzătorul . Şi au cântat laude cu veselie şi şi-au plecat
capetele şi s-au închinat .
31  Atunci  Ezechia  a  răspuns  şi  a  zis:  Acum  v-aţi  sfinţit
DOMNULUI, apropiaţi-vă şi aduceţi sacrificii şi ofrande de
mulţumire în casa DOMNULUI . Şi adunarea a adus sacrificii
şi ofrande de mulţumire; şi atâţia câţi au avut o inimă bine-
voitoare au adus ofrande arse .
32 Şi numărul ofrandelor arse, pe care adunarea le-a adus,
a fost de şaptezeci de tauri, o sută de berbeci şi două sute de
miei, toate acestea au fost pentru ofrandă arsă DOMNULUI .
33 Şi lucrurile sfinţite erau şase sute de boi şi trei mii de oi .
34 Dar preoţii erau prea puţini, astfel încât nu puteau să ju-
poaie toate ofrandele arse, de aceea fraţii lor, leviţii, i-au aju-
tat până când munca s-a terminat şi până când ceilalţi pre-
oţi s-au sfinţit; fiindcă leviţii erau mai integri în inimă să se
sfinţească, decât preoţii .
35  Şi  de  asemenea  ofrandele  arse  erau  din  abundenţă,  cu
grăsimea ofrandelor de pace şi a darurilor de băutură pen-
tru fiecare ofranda arsă . Astfel serviciul casei DOMNULUI a
fost pus în ordine .
36  Şi  Ezechia  s-a  bucurat  împreună  cu  tot  poporul,  că
Dumnezeu  a  pregătit  poporul,  fiindcă  lucrul  a  fost  făcut
îndată .

CApitoLuL 30

ŞI Ezechia a trimis în tot Israelul şi Iuda şi a scris scrisori

de asemenea lui Efraim şi lui Manase, ca să vină la casa
DOMNULUI, la Ierusalim, să ţină paştele pentru DOMNUL
Dumnezeul lui Israel .
2 Fiindcă împăratul ţinuse sfat împreună cu prinţii lui şi toa-
tă adunarea în Ierusalim, să ţină paştele în a doua lună .
3 Fiindcă nu îl puteau ţine în acel timp, pentru că preoţii nu
se sfinţiseră destul, nici poporul nu se adunase la Ierusalim .
4 Şi acest lucru a plăcut împăratului şi întregii adunări .
5 Astfel au întemeiat o hotărâre să vestească în tot Israelul,
de  la  Beer-Şeba  chiar  până  la  Dan,  să  vină  să  ţină  paştele
pentru DOMNUL Dumnezeul lui Israel, la Ierusalim, fiindcă
nu îl făcuseră de mult timp în acest fel precum era scris .
6  Astfel  alergătorii  au  mers  cu  scrisorile  de  la  împărat  şi
prinţii lui prin tot Israelul şi Iuda şi au spus conform porun-
cii împăratului: Voi copii ai lui Israel, întoarceţi-vă din nou
la DOMNUL Dumnezeul lui Avraam, Isaac şi Israel, şi el se
va întoarce la rămăşiţa voastră, care a scăpat din mâna îm-
păraţilor Asiriei .
7 Şi nu fiţi ca taţii voştri şi ca fraţii voştri, care au încălcat le-
gea împotriva DOMNULUI Dumnezeul taţilor voştri, pe care
de aceea i-a dat pustiirii, precum vedeţi .
8 Şi nu fiţi îndărătnici, cum au fost taţii voştri, ci supuneţi-
vă DOMNULUI şi intraţi în sanctuarul său, pe care l-a sfinţit
pentru totdeauna; şi serviţi DOMNULUI Dumnezeul vostru,
pentru ca încrâncenarea furiei lui să se întoarcă de la voi .
9 Căci dacă vă întoarceţi din nou la DOMNUL, fraţii voştri

şi copiii voştri vor găsi milă înaintea celor care i-au adus în
captivitate,  astfel  ca  ei  să  se  întoarcă  în  această  ţară,  căci
DOMNUL Dumnezeul vostru este cu har şi milostiv şi nu îşi
va întoarce faţa de la voi, dacă vă întoarceţi la el .
10 Astfel alergătorii au trecut din cetate în cetate prin ţara lui
Efraim şi a lui Manase chiar până la Zabulon, dar ei au râs
pentru a-i batjocori şi i-au batjocorit .
11 Totuşi unii din Aşer şi Manase şi din Zabulon s-au umilit
şi au venit la Ierusalim .
12 De asemenea în Iuda, planul mâinii lui Dumnezeu a fost
să le dea o singură inimă pentru a împlini porunca împăra-
tului şi a prinţilor, prin cuvântul DOMNULUI .
13  ¶  Şi  mult  popor  s-a  adunat  la  Ierusalim  pentru  a  ţine
sărbătoarea  azimelor  în  a  doua  lună;  era  o  foarte  mare
adunare .
14  Şi  s-au  ridicat  şi  au  îndepărtat  altarele  care  erau  în
Ierusalim şi toate altarele pentru tămâie le-au îndepărtat şi
le-au aruncat în pârâul Chedron .
15 Atunci au înjunghiat paştele în a patrusprezecea zi a lunii
a doua, şi preoţii şi leviţii s-au ruşinat şi s-au sfinţit şi au adus
ofrandele arse în casa DOMNULUI .
16 Şi au stat în picioare în locul lor, după felul lor, conform
legii lui Moise, omul lui Dumnezeu; preoţii au stropit sânge-
le pe care l-au primit din mâna leviţilor .
17 Fiindcă erau mulţi în adunare care nu erau sfinţiţi, de ace-
ea leviţii aveau porunca să înjunghie paştele pentru fiecare
ce nu era curat, să îi sfinţească pentru DOMNUL .
18 Fiindcă o mulţime de oameni: mulţi din Efraim şi Manase,
Isahar şi Zabulon, nu se curăţaseră, totuşi au mâncat paştele
în alt fel decât era scris . Dar Ezechia s-a rugat pentru ei, spu-
nând: DOMNUL cel bun să ierte pe fiecare,
19 Ce îşi pregăteşte inima să caute pe Dumnezeu, DOMNUL
Dumnezeul  taţilor  lui,  chiar  dacă  nu  este  curăţat  conform
purificării sanctuarului .
20  Şi  DOMNUL  a  dat  ascultare  lui  Ezechia  şi  a  vindecat
poporul .
21 ¶ Şi copiii lui Israel care erau prezenţi la Ierusalim au ţi-
nut sărbătoarea azimelor şapte zile, cu mare veselie; şi leviţii
şi preoţii au lăudat pe DOMNUL zi de zi, cântând cu instru-
mente puternice DOMNULUI .
22 Şi Ezechia a vorbit inimii tuturor leviţilor care învăţau pe
alţii  buna  cunoaştere  a  DOMNULUI;  şi  au  mâncat  în  toată
sărbătoarea de şapte zile, aducând ofrande de pace şi făcând
mărturisire DOMNULUI Dumnezeul taţilor lor .
23 Şi întreaga adunare a ţinut sfat să ţină alte şapte zile; şi au
ţinut alte şapte zile cu veselie .
24 Fiindcă Ezechia împăratul lui Iuda a dat adunării o mie
de tauri şi şapte mii de oi; şi prinţii au dat adunării o mie
de tauri şi zece mii de oi; şi un mare număr de preoţi s-au
sfinţit .
25 Şi toată adunarea lui Iuda, cu toţi preoţii şi leviţii şi toată
adunarea care a venit din Israel şi străinii care au venit din
ţara lui Israel şi care locuiau în Iuda, s-au bucurat .
26 Astfel a fost o mare bucurie în Ierusalim, căci din tim-
pul lui Solomon, fiul lui David, împăratul lui Israel, nu a fost
ceva asemănător în Ierusalim .
27 Atunci preoţii şi leviţii s-au ridicat şi au binecuvântat po-
porul;  şi  vocea  lor  s-a  auzit  şi  rugăciunea  lor  s-a  ridicat  la
locul lui sfânt de locuit, la cer .

287

2 Cronici  32

Capitolul 31

ŞI, când toate acestea au fost terminate, tot Israelul, care

era prezent, a plecat la cetăţile lui Iuda şi a spart idolii în
bucăţi şi a retezat dumbrăvile şi a dărâmat înălţimile şi al-
tarele din tot Iuda şi Beniamin, de asemenea în Efraim şi în
Manase, până când le-au distrus în întregime pe toate . Apoi
toţi copiii lui Israel s-au întors, fiecare om la stăpânirea lui,
în propriile lor cetăţi .
2  Şi  Ezechia  a  numit  rândurile  preoţilor  şi  leviţilor  după
rândurile  lor,  fiecare  om  conform  serviciului  său,  preo-
ţii  şi  leviţii  pentru  ofrande  arse  şi  ofrande  de  pace,  să  ser-
vească şi să aducă mulţumiri şi să laude în porţile taberelor
DOMNULUI .
3 A rânduit de asemenea porţia împăratului din averea lui
pentru  ofrande  arse,  adică,  pentru  ofrandele  de  diminea-
ţă şi de seară şi ofrandele pentru sabate şi pentru lunile noi
şi  pentru  sărbătorile  rânduite,  precum  este  scris  în  legea
DOMNULUI .
4 Mai mult, el a poruncit poporului, care locuia în Ierusalim,
să dea porţia preoţilor şi leviţilor, ca să fie încurajaţi în legea
DOMNULUI .
5 Şi imediat ce a ieşit porunca, copiii lui Israel au adus din
abundenţă primele roade din grâne, vin şi untdelemn şi mie-
re şi din tot venitul câmpului; şi zeciuiala tuturor lucrurilor
au adus-o din abundenţă .
6 Şi copiii lui Israel şi Iuda, care locuiau în cetăţile lui Iuda,
de asemenea au adus zeciuiala din boi şi oi şi zeciuiala din
lucrurile sfinte, sfinţite DOMNULUI Dumnezeul lor, şi le-au
aşezat în grămezi .
7 În a treia lună au început să pună în grămezi şi le-au termi-
nat în a şaptea lună .
8 Şi când Ezechia şi prinţii au venit şi au văzut grămezile, au
binecuvântat pe DOMNUL şi pe poporul său, Israel .
9 Atunci Ezechia a întrebat pe prinţi şi pe leviţi referitor la
grămezi .
10 Şi Azaria, mai marele preot din casa lui Ţadoc, i-a răspuns
şi a zis: De când poporul a început să aducă ofrande în casa
DOMNULUI, am avut destul să mâncăm şi a rămas mult, fi-
indcă DOMNUL a binecuvântat pe poporul său; şi ceea ce a
rămas este această mare bogăţie .
11  ¶  Atunci  Ezechia  a  poruncit  să  pregătească,  în  casa
DOMNULUI, cămări; şi ei le-au pregătit,
12 Şi au adus ofrandele şi zeciuielile şi lucrurile dedicate cu
credincioşie,  peste  care  Conania,  levitul,  era  conducător,
iar Şimei, fratele său, era al doilea .
13 Şi Iehiel şi Azazia şi Nahat şi Asael şi Ierimot şi Iozabad
şi  Eliel  şi  Ismachia  şi  Mahat  şi  Benaia,  erau  supraveghe-
tori sub mâna lui Conania şi Şimei, fratele său, la porunca
împăratului  Ezechia  şi  a  lui  Azaria,  conducătorul  casei  lui
Dumnezeu .
14 Şi Core, fiul lui Imna, levitul, portarul spre est, era peste
ofrandele de bunăvoie ale lui Dumnezeu, pentru a distribui
darurile DOMNULUI şi lucrurile preasfinte .
15 Şi sub mâna lui erau Eden şi Miniamin şi Ieşua şi Şemaia,
Amaria  şi  Şecania,  în  cetăţile  preoţilor,  în  serviciul  lor  de
încredere, ca să dea fraţilor lor după cete, celui mai mare, ca
şi celui mai mic,
16 În afară de cei de parte bărbătească înscrişi în genealogie,
de la vârsta de trei ani în sus, tuturor celor
care intrau în casa Domnului, după datoria cerută de fiecare
zi, pentru serviciul lor, în îndatoririle lor, după cetele lor;
17  Tot  aşa  preoţilor  înscrişi  după  casele  lor  părinteşti,  şi

leviţilor, de la vârsta de douăzeci de ani în sus, în îndatoriri-
le lor, după cetele lor;
18 Şi tuturor pruncilor lor, soţiilor lor, şi fiilor lor, şi fiicelor
lor, întregii adunări a celor înscrişi în genealogie; pentru că
în credincioşia lor s-au sfinţit pe ei înşişi, ca să fie sfinţi .
19  Şi  pentru  fiii  lui  Aaron,  preoţii,  care  erau  în  ţinuturile
din împrejurimile cetăţilor lor, în fiecare cetate erau bărbaţi
chemaţi pe nume, ca să dea porţii tuturor celor de parte băr-
bătească dintre preoţi şi tuturor care erau socotiţi în genea-
logii, printre leviţi .
20 Şi astfel a făcut Ezechia prin tot Iuda şi a lucrat ceea ce era
bun şi drept înaintea DOMNULUI Dumnezeul său .
21  Şi  în  fiecare  lucrare  pe  care  a  început-o  în  serviciul  ca-
sei lui Dumnezeu, şi în lege şi în porunci, pentru a căuta pe
Dumnezeul său, a făcut-o cu toată inima sa şi a prosperat .

CApitoLuL 32

DUPă aceste lucruri şi întemeierea lor, Sanherib, împă-

ratul Asiriei, a venit şi a intrat în Iuda şi a aşezat tabă-
ra împotriva cetăţilor întărite şi se hotărî a le lua pentru el
însuşi .
2 Şi când Ezechia a văzut că Sanherib a venit şi că era hotărât
să lupte împotriva Ierusalimului,
3 A ţinut sfat cu prinţii lui şi războinicii lui să oprească apele
izvoarelor care erau în afara cetăţii, şi ei l-au ajutat .
4 Astfel s-a adunat mult popor, care a oprit toate izvoarele şi
pârâul care trecea prin mijlocul ţării, spunând: De ce să vină
împăratul Asiriei şi să găsească multă apă?
5 De asemenea s-a întărit şi a construit tot zidul care era dă-
râmat şi l-a ridicat până la turnuri şi un alt zid în afară şi a
reparat Milo în cetatea lui David şi a făcut lănci şi scuturi în
abundenţă .
6 Şi a aşezat căpetenii de război peste popor şi i-a adunat la el
în strada porţii cetăţii şi le-a vorbit inimilor, spunând:
7 Fiţi tari şi curajoşi, nu vă temeţi nici nu vă descurajaţi din
cauza  împăratului  Asiriei,  nici  din  cauza  întregii  mulţimi
care este cu el, fiindcă sunt mai mulţi cu noi decât cu el;
8  Cu  el  este  un  braţ  de  carne,  dar  cu  noi  este  DOMNUL
Dumnezeul  nostru  să  ne  ajute  şi  să  lupte  bătăliile  noastre .
Şi  poporul  s-a  sprijinit  pe  cuvintele  lui  Ezechia,  împăratul
lui Iuda .
9  ¶  După  aceasta,  Sanherib,  împăratul  Asiriei,  a  trimis  pe
servitorii lui la Ierusalim, (dar el însuşi a asediat Lachis şi
toată puterea lui cu el), la Ezechia, împăratul lui Iuda, şi la
tot Iuda care era la Ierusalim, spunând:
10 Astfel spune Sanherib, împăratul Asiriei: În ce vă încre-
deţi, că staţi asediaţi în Ierusalim?
11 Nu v-a convins Ezechia să vă daţi morţii de foame şi se-
tei, spunând: DOMNUL Dumnezeul nostru ne va elibera din
mâna împăratului Asiriei?
12 Nu a îndepărtat acelaşi Ezechia înălţimile şi altarele lui şi
a poruncit lui Iuda şi Ierusalimului, spunând: Vă veţi închi-
na înaintea unui singur altar şi veţi arde tămâie pe el?
13 Nu ştiţi ce am făcut eu şi taţii mei tuturor popoarelor din
alte ţări? Au fost dumnezeii naţiunilor acelor ţări în stare în
vreun fel să elibereze ţările lor din mâna mea?
14 Cine a fost în stare, printre toţi dumnezeii acelor naţiuni
pe care taţii mei le-au nimicit în întregime, să elibereze po-
porul lui din mâna mea, încât Dumnezeul vostru să fie în
stare să vă elibereze din mâna mea?
15 Şi acum nu lăsaţi pe Ezechia să vă înşele sau să vă convin-
gă în acest fel, nici să nu îl credeţi, fiindcă nici un dumnezeu

288

2 Cronici  33

al vreunei naţiuni sau împărăţii nu a fost în stare să elibereze
pe poporul său din mâna mea şi din mâna taţilor mei, cu cât
mai puţin Dumnezeul vostru vă va elibera din mâna mea!
16 Şi servitorii lui au vorbit şi mai mult împotriva DOMNULUI
Dumnezeu şi împotriva servitorului său, Ezechia .
17 El a scris de asemenea scrisori să defaime pe DOMNUL
Dumnezeul lui Israel şi să vorbească împotriva lui, spunând:
Precum dumnezeii naţiunilor altor ţări nu au eliberat popo-
rul lor din mâna mea, tot astfel Dumnezeul lui Ezechia nu va
elibera pe poporul său din mâna mea .
18 Atunci au strigat cu voce tare în limba evreilor către po-
porul din Ierusalim care era pe zid, să îi înspăimânte şi să îi
tulbure, ca să poată lua cetatea .
19  Şi  au  vorbit  împotriva  Dumnezeului  Ierusalimului,  ca
împotriva  dumnezeilor  oamenilor  pământului,  cei  făcuţi
prin lucrarea mâinilor omului .
20 Şi din această cauză împăratul Ezechia şi profetul Isaia,
fiul lui Amoţ, s-au rugat şi au strigat către cer .
21 Şi DOMNUL a trimis un înger, care a stârpit pe toţi răz-
boinicii viteji şi conducătorii şi căpeteniile din tabăra împă-
ratului Asiriei . Astfel el s-a întors cu ruşine pe faţă în propria
lui ţară . Şi când a intrat în casa dumnezeului său, cei care au
ieşit din propriile lui adâncuri l-au ucis acolo cu sabia .
22  Astfel  DOMNUL  a  salvat  pe  Ezechia  şi  pe  locuitorii
Ierusalimului  din  mâna  lui  Sanherib,  împăratul  Asiriei,  şi
din mâna tuturor celorlalţi şi i-a călăuzit de fiecare parte .
23 Şi mulţi au adus ofrande DOMNULUI la Ierusalim şi da-
ruri lui Ezechia, împăratul lui Iuda, astfel încât el a fost prea-
mărit înaintea ochilor tuturor naţiunilor de atunci înainte .
24 ¶ În acele zile Ezechia era bolnav de moarte şi s-a rugat
DOMNULUI, iar el i-a vorbit şi i-a dat un semn .
25 Dar Ezechia nu a răsplătit conform bunătăţii făcute lui,
fiindcă inima lui s-a înălţat; de aceea a fost furie asupra lui şi
asupra lui Iuda şi Ierusalimului .
26 Totuşi Ezechia s-a umilit pentru mândria din inima lui,
deopotrivă  el  şi  locuitorii  Ierusalimului,  astfel  încât  furia
DOMNULUI nu a venit asupra lor în zilele lui Ezechia .
27 Şi Ezechia a avut foarte multe bogăţii şi onoare; şi şi-a fă-
cut tezaure pentru argint şi pentru aur şi pentru pietre preţi-
oase şi pentru mirodenii şi pentru scuturi şi pentru tot felul
de bijuterii de dorit;
28 Depozite de asemenea pentru venitul din grâne şi vin şi
untdelemn, şi iesle pentru tot felul de animale şi îngrădituri
pentru turme .
29 Mai mult, şi-a făcut cetăţi şi averi de turme şi cirezi din
abundenţă: fiindcă Dumnezeu i-a dat foarte multă bogăţie .
30 Şi Ezechia, el însuşi, a oprit cursul superior al apei Ghihon
şi l-a adus drept în jos spre partea de vest a cetăţii lui David .
Şi Ezechia a prosperat în toate lucrările lui .
31  Totuşi  în  privinţa  ambasadorilor  prinţilor  Babilonului,
care au trimis la el să întrebe despre minunea care a fost fă-
cută  în  ţară,  Dumnezeu  l-a  părăsit,  să  îl  încerce,  ca  să  cu-
noască tot ceea ce era în inima lui .
32  Şi  restul  faptelor  lui  Ezechia  şi  bunătatea  lui,  iată,  sunt
scrise în viziunea profetului Isaia, fiul lui Amoţ, şi în cartea
împăraţilor lui Iuda şi Israel .
33 Şi Ezechia a adormit cu taţii săi şi l-au îngropat în cel mai
însemnat dintre mormintele fiilor lui David; şi tot Iuda şi lo-
cuitorii Ierusalimului l-au onorat la moartea lui . Şi Manase,
fiul său, a domnit în locul său .

CApitoLuL 33

MANASE era în vârstă de doisprezece ani când a înce-

put să domnească şi a domnit cincizeci şi cinci de ani

în Ierusalim,
2 Dar a făcut ceea ce era rău înaintea ochilor DOMNULUI,
după urâciunile păgânilor, pe care DOMNUL i-a alungat di-
naintea copiilor lui Israel .
3 Fiindcă a construit din nou înălţimile pe care Ezechia, ta-
tăl său, le dărâmase şi a ridicat altare pentru Baali şi a pus
idoli  în  dumbrăvi  şi  s-a  închinat  întregii  oştiri  a  cerului  şi
le-a servit .
4 De asemenea a construit altare în casa DOMNULUI, despre
care DOMNUL a spus: În Ierusalim va fi numele meu pentru
totdeauna .
5  Şi  a  construit  altare  pentru  toată  oştirea  cerului  în  cele
două curţi ale casei DOMNULUI .
6 Şi a făcut pe copiii lui să treacă prin foc în valea fiului lui
Hinom, de asemenea a dat atenţie timpurilor şi a folosit far-
mece şi a folosit vrăjitorie şi a lucrat cu un demon şi cu vră-
jitori, a lucrat mult rău înaintea ochilor DOMNULUI, pentru
a-l provoca la mânie .
7 Şi a pus un chip cioplit, idolul pe care l-a făcut, în casa lui
Dumnezeu, despre care Dumnezeu i-a spus lui David şi lui
Solomon,  fiul  său:  În  această  casă  şi  în  Ierusalim,  pe  care
l-am ales înaintea tuturor triburilor lui Israel, îmi voi pune
numele pentru totdeauna,
8 Şi nu voi mai îndepărta piciorul lui Israel din ţara pe care
am rânduit-o pentru taţii voştri; numai să ia seama să facă
tot ceea ce le-am poruncit, conform întregii legi şi a statute-
lor şi rânduielilor date prin mâna lui Moise .
9 Astfel Manase a făcut pe Iuda şi pe locuitorii Ierusalimului
să  rătăcească  şi  să  facă  mai  rău  decât  păgânii,  pe  care
DOMNUL i-a nimicit înaintea copiilor lui Israel .
10 Şi DOMNUL i-a vorbit lui Manase şi poporului său, dar ei
au refuzat să dea ascultare .
11 ¶ De aceea DOMNUL a adus asupra lor pe căpeteniile oşti-
rii împăratului Asiriei, care l-au luat pe Manase dintre spini
şi l-au legat cu lanţuri şi l-au dus în Babilon .
12  Şi  când  a  fost  în  nenorocire,  a  căutat  pe  DOMNUL
Dumnezeul său şi s-a umilit mult înaintea Dumnezeului ta-
ţilor lui,
13 Şi i s-a rugat, iar el l-a ascultat şi a auzit cererile lui şi l-a
adus din nou la Ierusalim în împărăţia sa . Atunci Manase a
cunoscut că DOMNUL, el este Dumnezeu .
14  Şi  după  aceasta  a  construit  un  zid  în  afara  cetăţii  lui
David, pe partea de vest a Ghihonului, în vale, chiar la intra-
rea Porţii Peştelui şi a înconjurat Ofelul şi i-a ridicat o foarte
mare înălţime şi a pus căpetenii de război în toate cetăţile
întărite din Iuda .
15  Şi  a  îndepărtat  dumnezeii  străini  şi  idolul  din  casa
DOMNULUI şi toate altarele pe care le-a construit în mun-
tele  casei  DOMNULUI  şi  în  Ierusalim  şi  le-a  aruncat  afară
din cetate .
16 Şi a reparat altarul DOMNULUI şi a sacrificat pe el ofran-
de de pace şi ofrande de mulţumire şi a poruncit lui Iuda să
servească DOMNULUI Dumnezeul lui Israel .
17 Cu toate acestea poporul a sacrificat încă pe înălţimi, dar
numai DOMNULUI Dumnezeului lor .
18  Şi  restul  faptelor  lui  Manase  şi  rugăciunea  lui  către
Dumnezeul  său  şi  cuvintele  văzătorilor  care  i-au  vorbit  în
numele  DOMNULUI Dumnezeul lui Israel, iată, sunt scrise
în cartea împăraţilor lui Israel .

289

2 Cronici  34

19 Rugăciunea lui de asemenea şi cum Dumnezeu l-a ascul-
tat  şi  tot  păcatul  lui  şi  fărădelegile  lui  şi  locurile  pe  care  a
construit înălţimi şi a pus idoli în dumbrăvi şi chipuri cio-
plite,  înainte  să  fie  umilit,  iată,  sunt  scrise  printre  spusele
văzătorilor .
20  Astfel  Manase  a  adormit  cu  taţii  lui  şi  l-au  îngropat  în
propria lui casă; şi Amon, fiul său, a domnit în locul său .
21 ¶ Amon era în vârstă de douăzeci şi doi de ani când a în-
ceput să domnească şi a domnit doi ani în Ierusalim .
22 Dar el a făcut ceea ce era rău înaintea ochilor DOMNULUI,
precum a făcut Manase, tatăl său, fiindcă Amon a sacrificat
tuturor chipurilor cioplite pe care Manase, tatăl său, le-a fă-
cut şi le-a servit;
23 Şi nu s-a umilit înaintea DOMNULUI, precum se umilise
tatăl său, Manase; ci Amon a încălcat legea din ce în ce mai
mult .
24 Şi servitorii lui s-au răzvrătit împotriva lui şi l-au ucis în
propria lui casă .
25 Dar poporul ţării i-a ucis pe toţi cei care s-au răzvrătit
împotriva  împăratului  Amon;  şi  poporul  ţării  l-a  făcut  pe
fiul său, Iosia, împărat în locul său .

CApitoLuL 34

iOSIA era în vârstă de opt ani când a început să domnească

şi a domnit în Ierusalim treizeci şi unu de ani .

2 Şi a făcut ceea ce era drept înaintea ochilor DOMNULUI şi
a umblat în căile tatălui său, David, şi nu s-a abătut nici l-a
dreapta, nici la stânga .
3 Fiindcă în al optulea an al domniei lui, în timp ce era încă
tânăr, a început să caute pe Dumnezeul tatălui său, David; şi
în al doisprezecelea an a început să cureţe Iuda şi Ierusalimul
de înălţimi şi de dumbrăvi şi de chipuri cioplite şi de chipuri
turnate .
4 Şi au dărâmat altarele Baalilor în prezenţa sa, şi le-a retezat
chipurile care erau deasupra lor; şi dumbrăvile şi chipurile
cioplite şi chipurile turnate le-a spart în bucăţi şi le-a făcut
praf şi l-a împrăştiat pe mormintele celor care le sacrifica-
seră lor .
5 Şi a ars oasele preoţilor pe altarele lor şi a curăţat Iuda şi
Ierusalimul .
6 Şi astfel a făcut în cetăţile lui Manase şi Efraim şi Simeon,
chiar până la Neftali, cu armele lor de jur împrejur .
7 Şi după ce a dărâmat altarele şi dumbrăvile şi a prefăcut
chipurile cioplite în praf şi a retezat toţi idolii din toată ţara
lui Israel, s-a întors în Ierusalim .
8 ¶ Şi, în al optsprezecelea an al domniei lui, după ce a cură-
ţat ţara şi casa, a trimis pe Şafan, fiul lui Aţalia, şi pe Maaseia,
guvernatorul cetăţii, şi pe Ioah, fiul lui Ioahaz, cronicarul, să
repare casa DOMNULUI Dumnezeul său .
9 Şi când au venit la Hilchia, marele preot, au dat banii care
au fost aduşi în casa lui Dumnezeu, banii pe care leviţii, care
păzeau uşile, i-au adunat din mâna lui Manase şi Efraim şi
din toată rămăşiţa lui Israel şi din tot Iuda şi Beniamin; şi
s-au întors la Ierusalim .
10 Şi i-au pus în mâna lucrătorilor care aveau supravegherea
casei DOMNULUI şi i-au dat lucrătorilor care lucrau în casa
DOMNULUI, să întărească şi să repare casa;
11 I-au dat tâmplarilor şi constructorilor, ca să cumpere pia-
tră tăiată şi lemn pentru încheieturi şi să pună podele caselor
pe care împăraţii lui Iuda le-au distrus .
12  Şi  bărbaţii  au  lucrat  cu  credincioşie,  şi  supraveghetorii
lor erau leviţii Iahat şi Obadia, fiii lui Merari; şi Zaharia şi

Meşulam,  dintre  fiii  chehatiţilor,  pentru  a  înainta  lucrul;
şi  alţii  dintre  leviţi,  toţi  care  cunoşteau  instrumentele  de
muzică .
13  De  asemenea  ei  erau  peste  purtătorii  de  poveri  şi  erau
supraveghetori  ai  tuturor  celor  care  făceau  lucrarea  orică-
rui  serviciu;  şi  dintre  leviţi  erau  scribi  şi  administratori  şi
portari .
14  ¶  Şi  când  au  adus  banii  care  au  fost  aduşi  în  casa
DOMNULUI,  preotul  Hilchia  a  găsit  o  carte  a
legii
DOMNULUI, dată de Moise .
15 Şi Hilchia a răspuns şi a zis lui Şafan, scribul: Am găsit
cartea legii în casa DOMNULUI . Şi Hilchia a dat cartea lui
Şafan .
16 Şi Şafan a dus împăratului cartea şi a adus înapoi cuvân-
tul împăratului, spunând: Tot ce a fost încredinţat servitori-
lor tăi, să facă .
17 Şi au adunat banii care s-au găsit în casa DOMNULUI şi
i-au dat în mâna supraveghetorilor şi în mâna lucrătorilor .
18  Atunci  Şafan,  scribul,  a  spus  împăratului,  zicând:
Preotul Hilchia mi-a dat o carte . Şi Şafan a citit-o înaintea
împăratului .
19 Şi s-a întâmplat, când împăratul a auzit cuvintele legii, că
şi-a sfâşiat hainele .
20 Şi împăratul a poruncit lui Hilchia şi lui Ahicam, fiul lui
Şafan; şi lui Abdon, fiul lui Mica; şi lui Şafan, scribul; şi lui
Asaia, un servitor al împăratului, spunând:
21 Duceţi-vă şi cercetaţi de la DOMNUL pentru mine şi pen-
tru cei ce au rămas în Israel şi în Iuda, referitor la cuvintele
cărţii care a fost găsită: fiindcă mare este furia DOMNULUI
turnată asupra noastră, deoarece taţii noştri nu au ţinut cu-
vântul DOMNULUI, să facă după tot ce este scris în această
carte .
22 Şi Hilchia şi cei pe care împăratul îi rânduise, au mers la
profetesa Hulda, soţia lui Şalum, fiul lui Ticva, fiul lui Hasra,
păzitorul garderobei (acum ea locuia în Ierusalim în şcoala
profeţilor); şi i-au vorbit în felul acela .
23 Şi ea le-a răspuns: Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui
Israel: Spuneţi bărbatului care v-a trimis la mine:
24  Astfel  spune  DOMNUL:  Iată,  voi  aduce  răul  peste  acest
loc şi peste locuitorii lui, toate blestemele care sunt scrise în
cartea pe care au citit-o înaintea împăratului lui Iuda;
25 Pentru că m-au părăsit şi au ars tămâie altor dumnezei,
ca să mă provoace la mânie cu toate lucrările mâinilor lor,
de aceea furia mea va fi turnată peste acest loc şi nu se va
stinge .
26 Şi cât despre împăratul lui Iuda, care a trimis să cerceteze
de la DOMNUL, astfel să îi spuneţi: Astfel spune DOMNUL
Dumnezeul  lui  Israel  referitor  la  cuvintele  pe  care  le-ai
auzit:
27 Pentru că inima ta s-a înmuiat şi te-ai umilit înaintea lui
Dumnezeu când ai auzit cuvintele lui împotriva acestui loc
şi  împotriva  locuitorilor  lui  şi  te-ai  umilit  înaintea  mea  şi
ţi-ai sfâşiat hainele şi ai plâns înaintea mea, chiar eu însumi
te-am auzit, spune DOMNUL .
28 Iată, te voi aduna la taţii tăi şi vei fi adunat la mormântul
tău în pace şi nu vor vedea ochii tăi tot răul care îl voi aduce
peste acest loc şi peste locuitorii lui . Astfel ei au adus înapoi
cuvânt împăratului .
29 ¶ Atunci împăratul a trimis şi a adunat pe toţi bătrânii lui
Iuda şi ai Ierusalimului .
30 Şi împăratul a plâns în casa DOMNULUI, el şi toţi bărbaţii
lui  Iuda  şi  locuitorii  Ierusalimului  şi  preoţii  şi  leviţii  şi  tot

290

2 Cronici  36

poporul, mari şi mici; şi el a citit în urechile lor toate cuvin-
tele cărţii legământului care s-a găsit în casa DOMNULUI .
31 Şi împăratul a stat în picioare în locul său şi a făcut un
legământ înaintea DOMNULUI, să umble după DOMNUL şi
să ţină poruncile lui şi mărturiile lui şi statutele lui, cu toată
inima lui şi cu tot sufletul lui, să împlinească toate cuvintele
legământului scrise în această carte .
32  Şi  a  făcut  ca  toţi  cei  care  erau  prezenţi  în  Ierusalim
şi  în  Beniamin  să  stea  în  picioare  la  acesta.  Şi  locuitorii
Ierusalimului au făcut conform legământului lui Dumnezeu,
Dumnezeul taţilor lor .
33 Şi Iosia a îndepărtat toate urâciunile din toate ţările care
aparţineau de copiii lui Israel şi a făcut pe toţi cei care erau
prezenţi  în  Israel  să  servească,  să  servească  pe  DOMNUL
Dumnezeul lor . Şi în toate zilele lui nu s-au depărtat de la a
urma pe DOMNUL, Dumnezeul taţilor lor .

CApitoLuL 35

MAI mult, Iosia a ţinut paştele DOMNULUI în Ierusalim;

şi  au  înjunghiat  paştele  în  a  paisprezecea  zi  a  lunii

întâi .
2 Şi a aşezat preoţii în sarcinile lor şi i-a încurajat în serviciul
casei DOMNULUI .
3 Şi a spus leviţilor care învăţau pe tot Israelul, care erau sfinţi
DOMNULUI: Puneţi chivotul sfânt în casa pe care Solomon,
fiul lui David, împăratul lui Israel, a construit-o; aceasta să
nu fie o povară pe umerii voştri, serviţi acum  DOMNULUI
Dumnezeul vostru şi poporului său Israel,
4  Şi  pregătiţi-vă  după  casele  taţilor  voştri,  după  rândurile
voastre, conform cu scrierea lui David, împăratul lui Israel,
şi conform cu scrierea lui Solomon, fiul său .
5  Şi  staţi  în  picioare  în  locul  sfânt  după  cetele  caselor  pă-
rinteşti ale fraţilor voştri ale poporului şi după ceata caselor
leviţilor .
6 Astfel să înjunghiaţi paştele şi să vă sfinţiţi şi să pregătiţi
pe fraţii voştri, ca ei să facă după cuvântul DOMNULUI prin
mâna lui Moise .
7 Şi Iosia a dat poporului miei şi iezi din turmă, toţi pentru
ofrandele de paşte, pentru toţi cei prezenţi, până la numărul
de treizeci de mii şi trei mii de tauri, aceştia erau din averea
împăratului .
8 Şi prinţii lui au dat de bunăvoie poporului, preoţilor şi le-
viţilor: Hilchia şi Zaharia şi Iehiel, conducători ai casei lui
Dumnezeu, au dat preoţilor pentru ofrandele de paşte două
mii şase sute de viţei şi trei sute de boi .
9  Conania  de  asemenea  şi  Şemaia  şi  Natanael,  fraţii  săi,  şi
Haşabia şi Ieiel şi Iozabad, mai marii leviţilor, au dat leviţi-
lor pentru ofrandele de paşte cinci mii de viţei şi cinci sute
de boi .
10 Astfel serviciul a fost pregătit şi preoţii au stat în picioa-
re  la  locul  lor  şi  leviţii  în  rândurile  lor,  conform  poruncii
împăratului .
11  Şi  au  înjunghiat  paştele  şi  preoţii  au  stropit  sângele  din
mâinile lor şi leviţii le-au jupuit .
12 Şi au îndepărtat ofrandele arse, ca să dea conform cu cete-
le familiilor poporului, pentru a oferi DOMNULUI, precum
este scris în cartea lui Moise . Şi tot aşa au făcut cu boii .
13 Şi au prăjit paştele cu foc, conform cu rânduiala, dar cele-
lalte ofrande sfinte le-au fiert în oale şi în căldări şi în tigăi şi
le-au împărţit în grabă la tot poporul .
14 Şi după aceasta au pregătit pentru ei şi pentru preoţi, fi-
indcă  preoţii,  fiii  lui  Aaron,  au  fost  ocupaţi  cu  aducerea

ofrandelor arse şi cu grăsimea, până noaptea; de aceea leviţii
au pregătit pentru ei şi pentru preoţi, fiii lui Aaron .
15 Şi cântăreţii, fiii lui Asaf, erau la locul lor, conform po-
runcii lui David şi Asaf şi Heman şi Iedutun, văzătorul îm-
păratului; şi portarii aşteptau la fiecare poartă; nu se depăr-
tau din serviciul lor, fiindcă fraţii lor, leviţii, pregăteau pen-
tru ei .
16 Astfel, tot serviciul DOMNULUI a fost pregătit în aceeaşi
zi, pentru a ţine paştele şi pentru a aduce ofrande arse pe al-
tarul DOMNULUI, conform poruncii împăratului Iosia .
17 Şi copiii lui Israel, care erau prezenţi, au ţinut paştele în
acel timp şi sărbătoarea azimelor şapte zile .
18 Şi nu a fost ţinut paşte ca acela din zilele profetului Samuel;
nici unul dintre toţi împăraţii lui Israel nu au ţinut un astfel
de paşte, precum a ţinut Iosia; şi preoţii şi leviţii şi tot Iuda şi
Israelul, care au fost prezenţi, şi locuitorii Ierusalimului .
19 Acest paşte a fost ţinut în al optsprezecelea an al domniei
lui Iosia .
20  ¶  După  toate  acestea,  după  ce  Iosia  a  pregătit  tem-
plul, Neco, împăratul Egiptului, a urcat să lupte împotriva
Carchemişului, la Eufrat; şi Iosia a ieşit împotriva lui .
21  Dar  el  a  trimis  ambasadori  la  el,  spunând:  Ce  am  eu  a
face cu tine, tu împărat al lui Iuda? Eu nu vin împotriva ta
în această zi, ci împotriva casei cu care am război, fiindcă
Dumnezeu mi-a poruncit să mă grăbesc, fereşte-te să te opui
lui Dumnezeu, care este cu mine, ca să nu te nimicească .
22 Cu toate acestea Iosia a refuzat să îşi întoarcă faţa de la el,
ci s-a deghizat, ca să lupte cu el; şi nu a dat ascultare cuvin-
telor lui Neco, din gura lui Dumnezeu, şi a venit să lupte în
valea Meghido .
23 Şi arcaşii au tras spre împăratul Iosia; şi împăratul a spus
servitorilor lui: Luaţi-mă deoparte, fiindcă sunt grav rănit .
24 Şi servitorii lui l-au scos din car şi l-au pus în al doilea car
pe care îl avea; şi l-au adus la Ierusalim şi el a murit şi a fost
îngropat într-unul dintre mormintele taţilor săi . Şi tot Iuda
şi Ierusalimul au jelit pentru Iosia .
25 Şi Ieremia a plâns pentru Iosia şi toţi cântăreţii şi cântă-
reţele au vorbit despre Iosia în plângerile lor până în această
zi şi le-au făcut o rânduială în Israel, şi, iată, ele sunt scrise
în plângeri .
26 Şi restul faptelor lui Iosia şi bunătatea lui, conform cu cele
scrise în legea DOMNULUI,
27  Şi  faptele  lui,  cele  dintâi  şi  cele  din  urmă,  iată,  ele  sunt
scrise în cartea împăraţilor lui Israel şi Iuda .

CApitoLuL 36

ATUNCI poporul ţării a luat pe Ioahaz, fiu lui Iosia, şi l-a

făcut împărat, în locul tatălui său, în Ierusalim .

2 Ioahaz era în vârstă de douăzeci şi trei de ani când a înce-
put să domnească şi a domnit trei luni în Ierusalim .
3 Şi împăratul Egiptului l-a dat jos la Ierusalim şi a condam-
nat ţara la o sută de talanţi de argint şi un talant de aur .
4  Şi  împăratul  Egiptului  a  făcut  pe  Eliachim,  fratele  său,
împărat peste Iuda şi Ierusalim şi i-a schimbat numele în
Ioiachim . Şi Neco a luat pe Ioahaz, fratele său, şi l-a dus în
Egipt .
5 Ioiachim era în vârstă de douăzeci şi cinci de ani când a în-
ceput să domnească şi a domnit unsprezece ani în Ierusalim;
şi  el  a  făcut  ceea  ce  era  rău  înaintea  ochilor  DOMNULUI
Dumnezeul său .
6 Împotriva lui a urcat Nebucadneţar, împăratul Babilonului,
şi l-a legat în lanţuri, pentru a-l duce la Babilon .

291

2 Cronici  36

7  Şi  Nebucadneţar  a  dus  din  vasele  casei  DOMNULUI  la
Babilon şi le-a pus în templul său la Babilon .
8 Şi restul faptelor lui Ioiachim şi urâciunile lui pe care le-a
făcut  şi  ceea  ce  s-a  găsit  împotriva  lui,  iată,  sunt  scrise  în
cartea  împăraţilor  lui  Israel  şi  Iuda;  şi  Ioiachin,  fiul  său,  a
domnit în locul său .
9 Ioiachin era în vârstă de opt ani când a început să dom-
nească şi a domnit trei luni şi zece zile în Ierusalim; şi a făcut
ceea ce era rău înaintea ochilor DOMNULUI .
10  Şi  când  anul  s-a  terminat,  împăratul  Nebucadneţar
a  trimis  şi  l-a  adus  la  Babilon,  cu  vasele  bune  ale  casei
DOMNULUI şi a făcut pe Zedechia, fratele său, împărat pes-
te Iuda şi Ierusalim .
11 ¶ Zedechia era în vârstă de douăzeci şi unu de ani când
a  început  să  domnească  şi  a  domnit  unsprezece  ani  în
Ierusalim .
12  Şi  a  făcut  ceea  ce  era  rău  înaintea  ochilor  DOMNULUI
Dumnezeul său şi nu s-a umilit înaintea profetului Ieremia,
care vorbea din gura DOMNULUI .
13  Şi  el  de  asemenea  s-a  răzvrătit  împotriva  împăratului
Nebucadneţar, care l-a făcut să jure pe Dumnezeu; dar şi-a
înţepenit gâtul şi şi-a împietrit inima pentru a nu se întoarce
la DOMNUL Dumnezeul lui Israel .
14 Mai mult, toţi mai marii preoţilor au călcat foarte mult
legea,  după  toate  urâciunile  păgânilor;  şi  au  spurcat  casa
DOMNULUI, pe care el o sfinţise în Ierusalim .
15 Şi DOMNUL Dumnezeul taţilor lor a trimis la ei prin me-
sagerii lui, ridicându-i devreme şi trimiţându-i, deoarece a
avut milă de poporul său şi de locuinţa lui,
16  Dar  ei  au  batjocorit  pe  mesagerii  lui  Dumnezeu  şi  au

dispreţuit cuvintele lui şi au înşelat pe profeţii lui, până când
furia DOMNULUI a izbucnit împotriva poporului său şi nu a
mai fost nici o vindecare .
17 De aceea el a adus asupra lor pe împăratul caldeilor, care
a ucis pe tinerii lor cu sabia în casa sanctuarului lor şi nu a
avut milă de tânăr sau de tânără, de bătrân, sau de cel care se
apleca de bătrâneţe, el i-a dat pe toţi în mâna lui .
18 Şi toate vasele casei lui Dumnezeu, mari şi mici, şi tezau-
rele casei DOMNULUI şi tezaurele împăratului şi a prinţilor
lui, toate acestea el le-a adus în Babilon .
19  Şi  au  ars  casa  lui  Dumnezeu  şi  au  dărâmat  zidul
Ierusalimului şi au ars toate palatele cu foc şi au distrus toate
vasele bune din ele .
20 Şi pe cei care au scăpat de sabie i-a dus la Babilon, unde
i-au fost servitori lui şi fiilor lui, până la domnia împăratului
Persiei,
21  Pentru  a  împlini  cuvântul  DOMNULUI  prin  gura  lui
Ieremia,  până  când  ţara  s-a  bucurat  de  sabatele  ei,  fiindcă
atât cât a fost pustie a ţinut sabatul, pentru a împlini şapte-
zeci de ani .
22  ¶  Şi  în  primul  an  al  lui  Cirus,  împăratul  Persiei,  ca  să
se  împlinească  cuvântul  DOMNULUI,  vorbit  prin  gura  lui
Ieremia,  DOMNUL  a  stârnit  duhul  lui  Cirus,  împăratul
Persiei, încât a vestit prin toată împărăţia sa şi a pus de ase-
menea în scris, zicând:
23 Astfel spune Cirus, împăratul Persiei: Toate împărăţiile
pământului  mi  le-a  dat  mie  DOMNUL  Dumnezeu;  şi  mi-a
poruncit  să  îi  construiesc  o  casă  în  Ierusalim,  care  este  în
Iuda .  Cine  este  printre  voi  din  tot  poporul  său?  DOMNUL
Dumnezeul său fie cu el şi să se urce la Ierusalim .

292

… Ezra …

Capitolul 1

ŞI, în anul întâi al lui Cirus, împăratul Persiei, ca să fie îm-

plinit cuvântul DOMNULUI rostit prin gura lui Ieremia,
DOMNUL a stârnit duhul lui Cirus împăratul Persiei, încât
el a făcut o proclamaţie în toată împărăţia sa şi a pus-o de
asemenea în scris, spunând:
2 Astfel zice Cirus, împăratul Persiei: DOMNUL Dumnezeul
cerului mi-a dat toate împărăţiile pământului; şi mi-a porun-
cit să îi construiesc o casă în Ierusalim, care este în Iuda .
3 Cine este dintre voi din tot poporul său? Dumnezeul său
să fie cu el şi să se urce la Ierusalim, care este în Iuda, şi să
construiască acolo casa DOMNULUI Dumnezeului lui Israel
(el este Dumnezeul), care este în Ierusalim .
4 Şi pe oricine rămâne, în orice loc unde el locuieşte tempo-
rar, oamenii locului să îl ajute cu argint şi cu aur şi cu bunuri
şi cu animale, în afară de darul de bunăvoie pentru casa lui
Dumnezeu care este în Ierusalim .
5  ¶  Atunci  s-au  ridicat  mai  marii  taţilor  lui  Iuda  şi  lui
Beniamin şi preoţii şi leviţii, împreună cu toţi aceia al căror
duh Dumnezeu îl ridicase, pentru a se urca să construiască
acolo casa DOMNULUI care este în Ierusalim .
6 Şi toţi împrejurul lor le-au întărit mâinile cu vase de ar-
gint, cu aur, cu bunuri şi cu animale şi cu lucruri preţioase,
în afară de tot ce era oferit de bunăvoie .
7  De  asemenea  împăratul  Cirus  a  scos  vasele  casei
DOMNULUI, pe care Nebucadneţar le-a scos din Ierusalim
şi le-a pus în casa dumnezeilor săi;
8  Chiar  pe  acelea  Cirus,  împăratul  Persiei,  le-a  scos  prin
mâna lui Mitredat trezorierul, şi le-a numărat lui Şeşbaţar,
prinţul lui Iuda .
9 Şi acesta este numărul lor: treizeci de platouri de aur, o mie
de platouri de argint, douăzeci şi nouă de cuţite,
10 Treizeci de oale de aur, oale de argint de al doilea fel patru
sute zece şi alte vase o mie .
11 Toate vasele de aur şi de argint erau cinci mii patru sute .
Pe toate acestea Şeşbaţar le-a adus cu cei din captivitate care
au fost aduşi din Babilon la Ierusalim .

CApitoLuL 2

ŞI aceştia sunt copiii provinciei care s-au urcat din captivi-

tate, dintre aceia care fuseseră duşi, pe care Nebucadneţar,
împăratul Babilonului, îi dusese în Babilon şi care s-au întors
în Ierusalim şi în Iuda, fiecare la cetatea sa;
2 Care au venit cu Zorobabel: Ieşua, Neemia, Seraia, Reelaia,
Mardoheu, Bilşan, Mispar, Bigvai, Rehum, Baana . Numărul
bărbaţilor poporului lui Israel:
3 Copiii lui Pareoş, două mii o sută şaptezeci şi doi .
4 Copiii lui Şefatia, trei sute şaptezeci şi doi .
5 Copiii lui Arah, şapte sute şaptezeci şi cinci .
6 Copiii lui Pahat-Moab, dintre copiii lui Ieşua şi Ioab, două
mii opt sute doisprezece .
7 Copiii lui Elam, o mie două sute cincizeci şi patru .
8 Copiii lui Zatu, nouă sute patruzeci şi cinci .
9 Copiii lui Zacai, şapte sute şaizeci .
10 Copiii lui Bani, şase sute patruzeci şi doi .
11 Copiii lui Bebai, şase sute douăzeci şi trei .
12 Copiii lui Azgad, o mie două sute douăzeci şi doi .
13 Copiii lui Adonicam, şase sute şaizeci şi şase .

14 Copiii lui Bigvai, două mii cincizeci şi şase .
15 Copiii lui Adin, patru sute cincizeci şi patru .
16 Copiii lui Ater din Ezechia, nouăzeci şi opt .
17 Copiii lui Beţai, trei sute douăzeci şi trei .
18 Copiii lui Iora, o sută doisprezece .
19 Copiii lui Haşum, două sute douăzeci şi trei .
20 Copiii lui Ghibara, nouăzeci şi cinci .
21 Copiii Betleemului, o sută douăzeci şi trei .
22 Bărbaţii din Netofa, cincizeci şi şase .
23 Bărbaţii din Anatot, o sută douăzeci şi opt .
24 Copiii Azmavetului, patruzeci şi doi .
25 Copiii Chiriat-Arimului, ai Chefirei şi ai Beerotului, şapte
sute patruzeci şi trei .
26 Copiii Ramei şi ai Ghebei, şase sute douăzeci şi unu .
27 Bărbaţii din Micmas, o sută douăzeci şi doi .
28 Bărbaţii din Betel şi Ai, două sute douăzeci şi trei .
29 Copiii lui Nebo, cincizeci şi doi .
30 Copiii lui Magbiş, o sută cincizeci şi şase .
31 Copiii celuilalt Elam, o mie două sute cincizeci şi patru .
32 Copiii lui Harim, trei sute douăzeci .
33  Copiii  lui  Lod,  Hadid  şi  Ono,  şapte  sute  douăzeci  şi
cinci .
34 Copiii Ierihonului, trei sute patruzeci şi cinci .
35 Copiii lui Senaa, trei mii şase sute treizeci .
36 ¶ Preoţii: copiii lui Iedaia, din casa lui Ieşua, nouă sute
şaptezeci şi trei .
37 Copiii lui Imer, o mie cincizeci şi doi .
38 Copiii lui Paşhur, o mie două sute patruzeci şi şapte .
39 Copiii lui Harim, o mie şaptesprezece .
40  Leviţii:  Copiii  lui  Ieşua  şi  Cadmiel,  dintre  copiii  lui
Hodavia, şaptezeci şi patru .
41 Cântăreţii: copiii lui Asaf, o sută douăzeci şi opt .
42 Copiii portarilor: copiii lui Şalum, copiii lui Ater, copiii
lui Talmon, copiii lui Acub, copiii lui Hatita, copiii lui Şobai,
în total o sută treizeci şi nouă .
43  Netinimii:  copiii  lui  Ţiha,  copiii  lui  Hasufa,  copiii  lui
Tabaot,
44 Copiii lui Cheros, copiii lui Siaha, copiii lui Padon,
45 Copiii lui Lebana, copiii lui Hagaba, copiii lui Acub,
46 Copiii lui Hagab, copiii lui Şalmai, copiii lui Hanan,
47 Copiii lui Ghidel, copiii lui Gahar, copiii lui Reaia,
48 Copiii lui Reţin, copiii lui Necoda, copiii lui Gazam,
49 Copiii lui Uza, copiii lui Paseah, copiii lui Besai,
50 Copiii lui Asna, copiii lui Meunim, copiii lui Nefusim,
51 Copiii lui Bacbuc, copiii lui Hacufa, copiii lui Harhur,
52 Copiii lui Baţlut, copiii lui Mehida, copiii lui Harşa,
53 Copiii lui Barcos, copiii lui Sisera, copiii lui Tamah,
54 Copiii lui Neţiah, copiii lui Hatifa .
55 Copiii servitorilor lui Solomon: copiii lui Sotai, copiii lui
Hasoferet, copiii lui Peruda,
56 Copiii lui Iaala, copiii lui Darcon, copiii lui Ghidel,
57  Copiii  lui  Şefatia,  copiii  lui  Hatil,  copiii  lui  Pocheret-
Haţebaim, copiii lui Ami .
58 Toţi netinimii şi copiii servitorilor lui Solomon erau trei
sute nouăzeci şi doi .
59 ¶ Şi aceştia au fost cei care s-au urcat de la Tel-Melah, Tel-
Harşa, Cherub, Adan şi Imer; dar ei nu au putut arăta casa
tatălui lor şi sămânţa lor, dacă ei erau din Israel:

293

Ezra  4

60 Copiii lui Delaia, copiii lui Tobia, copiii lui Necoda, şase
sute cincizeci şi doi .
61  Şi  dintre  copiii  preoţilor:  copiii  lui  Habaia,  copiii  lui
Coţ, copiii lui Barzilai; cel care a luat de soţie pe o fiică a lui
Barzilai galaaditul şi s-a numit după numele lor;
62 Aceştia şi-au căutat înregistrarea printre cei care au fost
număraţi prin genealogie, dar nu au fost găsiţi; de aceea au
fost ei, ca întinaţi, îndepărtaţi din preoţie .
63 Şi Tirşata le-a spus să nu mănânce din lucrurile preasfinte,
până când nu se va ridica un preot cu Urim şi cu Tumim .
64 ¶ Întreaga adunare împreună era patruzeci şi două de mii
trei sute şaizeci,
65 În afară de servitorii lor şi servitoarele lor, al căror nu-
măr era şapte mii trei sute treizeci şi şapte, erau de asemenea
printre ei două sute de cântăreţi şi cântăreţe .
66 Caii lor erau şapte sute treizeci şi şase; catârii lor, două
sute patruzeci şi cinci;
67 Cămilele lor, patru sute treizeci şi cinci; măgarii lor, şase
mii şapte sute douăzeci .
68  Şi  unii  dintre  mai  marii  taţilor,  când  au  ajuns  în  casa
DOMNULUI,  care  este  în  Ierusalim,  au  oferit  de  bunăvoie
pentru casa lui Dumnezeu pentru a o ridica pe locul ei;
69 Au dat după posibilităţile lor, în tezaurul lucrării, şaizeci
şi unu de mii de drahme de aur şi cinci mii de mine de argint
şi o sută de haine preoţeşti .
70  Astfel  preoţii  şi  leviţii  şi  unii  din  popor  şi  cântăreţii  şi
portarii şi netinimii au locuit în cetăţile lor şi tot Israelul în
cetăţile lor .

CApitoLuL 3

ŞI când a venit luna a şaptea şi copiii lui Israel erau în ce-

tăţi, poporul s-a adunat, ca un singur om, la Ierusalim .
2  Atunci  a  stat  în  picioare  Ieşua,  fiul  lui  Ioţadac,  şi  fraţii
săi,  preoţii,  şi  Zorobabel,  fiul  lui  Şealtiel,  şi  fraţii  săi  şi  au
zidit  altarul  Dumnezeului  lui  Israel,  pentru  a  aduce  pe  el
ofrande arse, precum este scris în legea lui Moise, omul lui
Dumnezeu .
3 Şi au pus altarul pe temelia lui; pentru că teama era peste ei
din cauza popoarelor acelor ţări; şi au adus pe el ofrande arse
DOMNULUI, ofrande arse în fiecare dimineaţă şi seară .
4 Au ţinut de asemenea sărbătoarea corturilor, precum este
scris şi au adus ofrandele arse zilnice la număr, conform obi-
ceiului, după cum cerea datoria fiecărei zile;
5 Şi după aceea au adus ofranda arsă continuă, deopotrivă a
lunilor noi şi ale tuturor sărbătorilor rânduite DOMNULUI,
care erau sfinţite, şi ale celor ce aduceau cu voia un dar de
bunăvoie DOMNULUI .
6 Din ziua întâi a lunii a şaptea au început ei să ofere ofran-
de arse DOMNULUI . Dar temelia templului DOMNULUI nu
fusese încă pusă .
7 Au dat bani de asemenea zidarilor şi tâmplarilor; şi mân-
care şi băutură şi untdelemn, celor din Sidon şi celor din Tir,
pentru a aduce cedri din Liban la marea din Iafo, conform
permisiunii pe care o aveau de la Cirus, împăratul Persiei .
8 ¶ Şi în anul al doilea al venirii lor la casa lui Dumnezeu
în Ierusalim, în luna a doua, au început lucrarea Zorobabel,
fiul  lui  Şealtiel  şi  Ieşua  fiul  lui  Ioţadac,  şi  rămăşiţa  fraţilor
lor, preoţii şi leviţii şi toţi cei care ieşiseră din captivitate la
Ierusalim; şi au rânduit pe leviţii de la vârsta de douăzeci de
ani în sus să supravegheze lucrarea casei DOMNULUI .
9 Atunci Ieşua cu fiii săi şi fraţii săi, Cadmiel şi fiii săi, fiii
lui Iuda, au stat împreună pentru a supraveghea pe cei care

făceau lucrarea în casa lui Dumnezeu; fiii lui Henadad, îm-
preună cu fiii lor şi fraţii lor, leviţii .
10 Şi când constructorii au pus temelia templului DOMNULUI,
ei au aşezat pe preoţi în îmbrăcămintea lor cu trâmbiţe şi pe
leviţi, fiii lui Asaf, cu chimvale, pentru a lăuda pe DOMNUL,
după rânduiala lui David, împăratul lui Israel .
11  Şi  cântau,  răspunzându-şi  unii  altora,  lăudând  şi  dând
mulţumiri DOMNULUI: Pentru că este bun, pentru că mila
lui dăinuieşte pentru totdeauna faţă de Israel . Şi tot poporul
a  strigat  cu  un  strigăt  mare,  când  au  lăudat  pe  DOMNUL,
pentru că temelia casei DOMNULUI fusese pusă .
12 Dar mulţi dintre preoţii şi leviţii şi mai marii taţilor, băr-
baţi în vârstă, care văzuseră casa dintâi, când temelia acestei
case a fost pusă înaintea ochilor lor au plâns cu voce tare; şi
mulţi strigau tare de bucurie;
13 Astfel încât poporul nu putea deosebi zgomotului strigă-
tului de bucurie de zgomotul plânsului poporului; căci popo-
rul striga cu strigăt mare şi zgomotul era auzit de departe .

CApitoLuL 4

ŞI, când potrivnicii lui Iuda şi Beniamin au auzit că copi-

ii captivităţii au început să construiască templul pentru

DOMNUL Dumnezeul lui Israel;
2 Atunci au venit la Zorobabel şi la mai marele taţilor şi le-
au spus: Lăsaţi-ne să construim cu voi, căci noi căutăm pe
Dumnezeul  vostru,  ca  şi  voi;  şi  îi  sacrificăm  din  zilele  lui
Esar-Hadon, împăratul Asiriei, care ne-a adus aici .
3 Dar Zorobabel şi Ieşua şi ceilalţi mai mari dintre taţi ai lui
Israel, le-au spus: Voi nu aveţi nimic a face cu noi pentru a
construi o casă Dumnezeului nostru; ci noi înşine împreună
vom construi DOMNULUI Dumnezeului lui Israel, precum
ne-a poruncit împăratul Cirus, împăratul Persiei .
4 Atunci poporul ţării a slăbit mâinile poporului lui Iuda şi
i-a tulburat la construire .
5 Şi au angajat sfătuitori împotriva lor, pentru a le zădărnici
scopul, în toate zilele lui Cirus, împăratul Persiei, chiar până
la împărăţia lui Darius, împăratul Persiei .
6  ¶  Şi  sub  domnia  lui  Ahaşveroş,  la  începutul  domniei
lui,  au  scris  o  acuzaţie  împotriva  locuitorilor  lui  Iuda  şi  ai
Ierusalimului .
7 Şi în zilele lui Artaxerxes au scris Bişlam, Mitredat, Tabeel
şi restul tovarăşilor lor, lui Artaxerxes, împăratul Persiei; şi
scrierea din scrisoare era scrisă în limba siriană şi tradusă în
limba siriană .
8 Rehum, cancelarul, şi Şimşai, scribul, au scris o scrisoare
împotriva Ierusalimului lui Artaxerxes, împăratul, în acest
fel;
9 Atunci au scris Rehum, cancelarul, şi Şimşai, scribul, şi re-
stul tovarăşilor lor; dinaiţii, afarsatchiţii, tarpeliţii, afarsiţii,
archeviţii, babilonienii, susanchiţii, dehaviţii şi elamiţii,
10 Şi restul naţiunilor pe care marele şi nobilul Osnapar le-a
adus şi le-a aşezat în cetăţile Samariei şi restul care sunt de
partea aceasta a râului, în acest timp .
11  Aceasta  este  copia  scrisorii  pe  care  i-au  trimis-o,  lui
Artaxerxes,  împăratul;  Servitorii  tăi,  bărbaţii  de  această
parte a râului, în acest timp .
12 Să fie cunoscut împăratului, că iudeii care s-au urcat de la
tine la noi, au venit la Ierusalim, construind cetatea cea răz-
vrătită şi rea şi au ridicat zidurile ei şi repară temeliile .
13  Să  fie  cunoscut  acum  împăratului,  că,  dacă  această  ce-
tate este construită şi zidurile ridicate din nou, atunci ei nu
vor plăti taxă, tribut şi vamă şi astfel tu vei păgubi veniturile

294

Ezra  6

împăraţilor .
14 Acum, deoarece avem întreţinere de la palatul împăratu-
lui şi nu a fost cuvenit pentru noi să privim dezonorarea îm-
păratului, de aceea am trimis şi am făcut aceasta cunoscută
împăratului;
15 Ca să se cerceteze în cartea cronicilor taţilor tăi: astfel vei
găsi tu în cartea cronicilor şi vei şti că această cetate este o
cetate  răzvrătită  şi  vătămătoare  împăraţilor  şi  provinciilor
şi că au făcut răscoală în ea din timpuri vechi; din această
cauză a fost această cetate distrusă .
16 Facem cunoscut împăratului că, dacă această cetate este
construită din nou şi zidurile ei ridicate, prin aceasta nu vei
avea nici o parte dincoace de râu .
17 ¶ Atunci împăratul a trimis un răspuns lui Rehum, can-
celarul, şi lui Şimşai, scribul, şi restului tovarăşilor lor care
locuiau în Samaria şi în restul locurilor de dincoace de râu:
Pace, mai ales în acest timp .
18 Scrisoarea pe care ne-aţi trimis-o a fost clar citită înaintea
mea .
19 Şi am poruncit şi s-a făcut cercetare şi s-a găsit că această
cetate din timpurile vechi a făcut insurecţie împotriva îm-
păraţilor şi că s-a făcut în ea răzvrătire şi răscoală .
20 Au fost împăraţi puternici de asemenea peste Ierusalim,
care au condus peste toate ţinuturile de dincoace de râu; şi li
s-a plătit taxă, tribut şi vamă .
21 Daţi acum poruncă să facă pe aceşti oameni să înceteze
şi această cetate să nu fie construită, până va fi dată o altă
poruncă din partea mea .
22 Luaţi seama acum să nu greşiţi în a face aceasta: de ce să
crească paguba spre vătămarea împăraţilor?
23 Şi, când copia scrisorii împăratului Artaxerxes a fost citi-
tă înaintea lui Rehum şi a lui Şimşai, scribul, şi a tovarăşilor
lor, ei s-au urcat în grabă la Ierusalim la iudei, şi i-au făcut să
înceteze, prin forţă şi putere .
24 Atunci a încetat lucrarea casei lui Dumnezeu care este în
Ierusalim . Astfel, a încetat până în anul al doilea al domniei
lui Darius împăratul Persiei .

CApitoLuL 5

ATUNCI profeţii: Hagai, profetul, şi Zaharia, fiul lui Ido,

au profeţit iudeilor care erau în Iuda şi Ierusalim în nu-

mele Dumnezeului lui Israel, chiar lor .
2 Atunci s-au ridicat Zorobabel fiul lui Şealtiel şi Ieşua fiul
lui  Ioţadac  şi  au  început  construirea  casei  lui  Dumnezeu
care este în Ierusalim; şi cu ei erau profeţii lui Dumnezeu,
ajutându-i .
3 ¶ În acelaşi timp au venit la ei Tatnai, guvernator de partea
aceasta a râului, şi Şetar-Boznai şi tovarăşii lor şi astfel le-au
spus: Cine v-a poruncit să construiţi această casă şi să ridi-
caţi acest zid?
4 Atunci noi le-am spus astfel: Care sunt numele oamenilor
care fac această construcţie?
5 Dar ochiul Dumnezeului lor era asupra bătrânilor iudei-
lor, încât nu i-au putut face să înceteze până când lucrul nu
a ajuns la Darius; şi atunci au întors răspuns prin scrisoare
referitor la aceasta .
6  Copia  scrisorii  pe  care  Tatnai,  guvernatorul  de  partea
aceasta a râului, şi Şetar-Boznai şi tovarăşii săi afarsachiţii,
care erau de partea aceasta a râului, au trimis-o împăratului
Darius:
7  Ei  i-au  trimis  o  scrisoare,  în  care  era  scris  astfel:  Către
Darius, împăratul, toată pacea .

8 Să fie cunoscut împăratului că noi am mers în provincia
Iudea,  la  casa  marelui  Dumnezeu,  care  se  construieşte  cu
pietre mari, şi se pune lemn în pereţi şi lucrarea aceasta con-
tinuă rapid şi prosperă în mâinile lor .
9 Atunci noi am întrebat pe acei bătrâni şi le-am spus ast-
fel: Cine v-a poruncit să construiţi această casă şi să ridicaţi
aceste ziduri?
10 I-am întrebat şi de numele lor, ca să îţi facem cunoscut, ca
să scriem numele oamenilor care erau mai marii lor .
11 Şi astfel ne-au întors răspuns, zicând: Noi suntem servi-
torii Dumnezeului cerului şi pământului şi construim casa
care a fost construită cu aceşti mulţi ani în urmă; pe care un
mare împărat al lui Israel a construit-o şi a ridicat-o .
12 Dar, după ce taţii noştri l-au provocat pe Dumnezeul ce-
rului la furie, el i-a dat în mâna lui Nebucadneţar, împăratul
Babilonului, caldeeanul, care a distrus această casă şi a dus
poporul în Babilon .
13 Dar în anul întâi al lui Cirus împăratul Babilonului ace-
laşi împărat Cirus a dat o hotărâre să se construiască această
casă a lui Dumnezeu .
14  Şi  de  asemenea  vasele  de  aur  şi  de  argint  ale  casei  lui
Dumnezeu, pe care Nebucadneţar le luase din templul care
era în Ierusalim şi le adusese în templul din Babilon, pe ace-
lea, Cirus, împăratul, le-a luat din templul din Babilon şi ele
au fost date unuia a cărui nume era Şeşbaţar, pe care îl făcu-
se guvernator;
15  Şi  i-a  spus:  Ia  aceste  vase,  mergi,  du-le  în  templul  care
este în Ierusalim şi să fie construită casa lui Dumnezeu pe
locul lui .
16 Atunci a venit acelaşi Şeşbaţar şi a pus temelia casei lui
Dumnezeu  care  este  în  Ierusalim;  şi  de  atunci  chiar  până
acum ea a fost în construcţie şi încă nu este terminată .
17 Şi de aceea, dacă i se pare bine împăratului, să fie făcu-
tă  cercetare  în  casa  tezaurului  împăratului,  care  este  aco-
lo  în  Babilon,  dacă  este  astfel,  că  un  decret  a  fost  făcut  de
către Cirus, împăratul, să se construiască această casă a lui
Dumnezeu în Ierusalim şi să trimită dorinţa împăratului re-
feritor la acest lucru .

CApitoLuL 6

ATUNCI Darius, împăratul, a dat o hotărâre, şi a fost fă-

cută cercetare în casa sulurilor, unde erau adunate teza-

urele în Babilon .
2 Şi s-a găsit la Ahmeta, în palatul care este în provincia me-
zilor, un sul, şi în el era o înregistrare astfel scrisă:
3 În anul întâi al împăratului Cirus, acelaşi împărat, Cirus,
a dat o hotărâre referitor la casa lui Dumnezeu în Ierusalim:
Să fie construită casa, locul unde ei au oferit sacrificii; şi să
fie întărite temeliile ei; înălţimea ei de şaizeci de coţi şi lăţi-
mea ei de şaizeci de coţi;
4 Cu trei rânduri de pietre mari şi un rând de lemn nou; şi
cheltuielile să fie date din casa împăratului;
5  Şi  de  asemenea  vasele  de  aur  şi  de  argint  ale  casei  lui
Dumnezeu, pe care Nebucadneţar le-a scos din templul care
este în Ierusalim şi le-a adus în Babilon, să fie date înapoi şi
aduse înapoi la templul care este în Ierusalim, fiecare la locul
lui şi să le pună în casa lui Dumnezeu .
6  De  aceea,  Tatnai,  guvernator  de  dincolo  de  râu,  Şetar-
Boznai  şi  tovarăşii  voştri  afarsachiţi,  care  sunt  dincolo  de
râu, staţi deoparte;
7 Lăsaţi în pace lucrarea acestei case a lui Dumnezeu; guver-
natorul iudeilor şi bătrânii iudeilor să construiască această

295

Ezra  7

casă a lui Dumnezeu pe locul lui .
8 Mai mult, eu dau o hotărâre despre ce să le faceţi bătrâ-
nilor  acestor  iudei  pentru  construirea  acestei  case  a  lui
Dumnezeu;  ca  din  bunurile  împăratului,  din  tributul  de
dincolo de râu, să fie date îndată cheltuielile acestor oameni,
ca să nu fie împiedicaţi .
9 Şi de ceea ce au nevoie, deopotrivă tauri tineri şi berbeci şi
miei pentru ofrandele arse ale Dumnezeului cerului, grâu,
sare, vin şi untdelemn, conform cu rânduiala preoţilor care
sunt în Ierusalim, să li se dea zi de zi negreşit;
10 Ca ei să aducă sacrificii de arome dulci Dumnezeului ce-
rului şi să se roage pentru viaţa împăratului şi a fiilor săi .
11 De asemenea eu am dat o hotărâre, ca oricine va schimba
acest cuvânt, să fie scos din casă un lemn şi fiind ridicat, să
fie acesta spânzurat pe acest lemn; şi să fie făcută casa lui un
morman de balegă pentru aceasta .
12  Şi  Dumnezeul  care  a  făcut  ca  numele  său  să  locuiască
acolo  să  nimicească  pe  toţi  împăraţii  şi  popoarele,  care  îşi
vor întinde mâna să schimbe şi să distrugă această casă a lui
Dumnezeu care este în Ierusalim . Eu Darius am dat această
hotărâre; să fie împlinit în grabă .
13 ¶ Atunci Tatnai, guvernatorul de această parte a râului,
Şetar-Boznai şi tovarăşii lor, repede au făcut astfel, conform
cu ceea ce Darius, împăratul, trimisese .
14 Şi bătrânii iudeilor au construit şi au prosperat prin profe-
ţirea lui Hagai, profetul, şi a lui Zaharia fiul lui Ido . Şi au con-
struit  şi  au  terminat-o,  conform  cu  porunca  Dumnezeului
lui Israel şi conform poruncii lui Cirus şi a lui Darius şi a lui
Artaxerxes, împăratul Persiei .
15 Şi această casă a fost terminată în ziua a treia a lunii Adar,
care era în anul al şaselea al domniei lui Darius, împăratul .
16 Şi copiii lui Israel, preoţii şi leviţii şi restul copiilor cap-
tivităţii, au ţinut dedicarea acestei case a lui Dumnezeu cu
bucurie,
17  Şi  au  oferit  la  dedicarea  acestei  case  a  lui  Dumnezeu  o
sută de tauri, două sute de berbeci, patru sute de miei; şi ca
sacrificiu pentru păcat pentru tot Israelul, doisprezece ţapi,
conform cu numărul triburilor lui Israel .
18 Şi au pus pe preoţi în cetele lor şi pe leviţi în rândurile lor,
pentru serviciul lui Dumnezeu care este în Ierusalim; pre-
cum este scris în cartea lui Moise .
19 Şi copiii captivităţii au ţinut paştele în a paisprezecea zi
a lunii întâi .
20  Pentru  că  preoţii  şi  leviţii  s-au  purificat  împreună,  toţi
erau puri şi au înjunghiat mielul de paşte pentru toţi copiii
captivităţii şi pentru fraţii lor preoţii şi pentru ei înşişi .
21 Şi copiii lui Israel care se întorseseră din captivitate şi toţi
aceia care se separaseră pe ei înşişi de murdăria păgânilor
ţării, pentru a-l căuta pe DOMNUL Dumnezeul lui Israel, au
mâncat,
22  Şi  au  ţinut  sărbătoarea  azimelor  şapte  zile  cu  bucurie;
pentru  că  DOMNUL  îi  făcuse  plini  de  bucurie  şi  întorsese
inima împăratului Asiriei spre ei, pentru a le întări mâinile
în lucrarea casei lui Dumnezeu, Dumnezeul lui Israel .

CApitoLuL 7

ACUM,  după  aceste  lucruri,  pe  timpul  domniei  lui

Artaxerxes, împăratul Persiei, Ezra fiul lui Seraia, fiul

lui Azaria, fiul lui Hilchia,
2 Fiul lui Şalum, fiul lui Ţadoc, fiul lui Ahitub,
3 Fiul lui Amaria, fiul lui Azaria, fiul lui Meraiot,
4 Fiul lui Zerahia, fiul lui Uzi, fiul lui Buchi,

5  Fiul  lui  Abişua,  fiul  lui  Fineas,  fiul  lui  Eleazar,  fiul  lui
Aaron, marele preot;
6 Acest Ezra s-a urcat din Babilon; şi el era un scrib priceput
în legea lui Moise, pe care DOMNUL Dumnezeul lui Israel o
dăduse; şi împăratul i-a împlinit toată cererea, conform cu
mâna DOMNULUI Dumnezeului său care era asupra lui .
7 Şi s-au urcat câţiva dintre copiii lui Israel şi dintre preoţi şi
leviţi şi cântăreţi şi portari şi netinimi la Ierusalim, în anul
al şaptelea al lui Artaxerxes, împăratul .
8 Şi Ezra a venit la Ierusalim în luna a cincea, care era în anul
al şaptelea al împăratului .
9 Pentru că în ziua întâi a lunii întâi a început el să se urce din
Babilon şi în ziua întâi a lunii a cincea a ajuns la Ierusalim,
conform cu mâna cea bună a Dumnezeului său care era asu-
pra lui .
10 Fiindcă Ezra îşi pregătise inima să caute legea DOMNULUI
şi să o împlinească şi să înveţe în Israel statute şi judecăţi .
11  ¶  Acum,  aceasta  este  copia  scrisorii  pe  care  împăratul
Artaxerxes  i-a  dat-o  lui  Ezra,  preotul,  scribul,  un  scrib  al
cuvintelor poruncilor DOMNULUI şi al statutelor lui pentru
Israel .
12 Artaxerxes, împărat al împăraţilor, către Ezra preotul, un
scrib al legii Dumnezeului cerului, pace desăvârşită în acest
timp .
13 Dau o hotărâre, ca toţi cei din poporul lui Israel şi dintre
preoţii lui şi leviţi din domeniul meu, care doresc din pro-
pria lor voinţă să urce la Ierusalim, să meargă cu tine .
14 Pentru că tu eşti trimis de împărat şi de cei şapte sfătui-
tori ai lui, să cercetezi referitor la Iuda şi Ierusalim, conform
cu legea Dumnezeului tău care este în mâna ta;
15 Şi să duci argintul şi aurul, pe care împăratul şi sfătuitorii
lui  l-au  oferit  de  bunăvoie  Dumnezeului  lui  Israel,  a  cărui
locuinţă este în Ierusalim,
16  Şi  tot  argintul  şi  aurul  pe  care  îl  poţi  găsi  în  toată  pro-
vincia Babilonului, cu darul de bunăvoie al poporului şi al
preoţilor, care oferă de bunăvoie pentru casa Dumnezeului
lor care este în Ierusalim;
17  Ca  tu  să  cumperi  repede  cu  aceşti  bani  tauri,  berbeci,
miei, cu darurile lor de mâncare şi darurile lor de băutură
şi să le oferi pe altarul casei Dumnezeului vostru care este
în Ierusalim .
18  Şi  orice  ţi  se  va  părea  bine,  ţie  şi  fraţilor  tăi,  pentru  a
face cu restul argintului şi al aurului, aceea faceţi după voia
Dumnezeului vostru .
19  Vasele  de  asemenea  care  îţi  sunt  date  pentru  serviciul
casei  Dumnezeului  tău,  să  le  dai  înaintea  Dumnezeului
Ierusalimului .
20 Şi orice va mai fi nevoie pentru casa Dumnezeului tău, ce
vei avea ocazia să dăruieşti, dăruieşte aceasta din casa teza-
urului împăratului .
21 Şi eu, chiar eu, împăratul Artaxerxes, dau o hotărâre tu-
turor trezorierilor care sunt dincolo de râu, ca orice va cere
de la voi, preotul Ezra, scribul legii Dumnezeului cerului, să
fie făcut repede,
22 Până la o sută de talanţi de argint şi o sută de măsuri de
grâu şi o sută de baţi de vin şi o sută de baţi de untdelemn şi
sare fără să se ţină seama .
23 Orice este poruncit de Dumnezeul cerului, să fie făcut cu
hărnicie pentru casa Dumnezeului cerului; pentru că de ce
să fie furie împotriva domeniului împăratului şi a fiilor săi?
24  De  asemenea  vă  facem  cunoscut,  că  referitor  la  orica-
re  dintre  preoţi  şi  leviţi,  cântăreţi,  portari,  netinimi,  sau

296

Ezra  8

servitori ai acestei case a lui Dumnezeu, nu va fi legiuit să
impuneţi taxă, tribut sau vamă asupra lor .
25  Şi  tu,  Ezra,  după  înţelepciunea  Dumnezeului  tău,  care
este în mâna ta, pune magistraţi şi judecători, care să judece
tot poporul care este dincolo de râu, pe toţi cei care cunosc
legile Dumnezeului tău; şi învăţaţi pe cei care nu le cunosc .
26 Şi oricine nu va împlini legea Dumnezeului tău şi legea
împăratului, judecata să fie executată repede asupra lui, fie
spre moarte, sau spre alungare, sau spre confiscarea bunuri-
lor, sau spre închisoare .
27  ¶  Binecuvântat  fie  DOMNUL  Dumnezeul  taţilor  noş-
tri,  care  a  pus  un  astfel  de  lucru  ca  acesta  în  inima  împă-
ratului, pentru a înfrumuseţa casa DOMNULUI care este în
Ierusalim;
28 Şi şi-a întins mila asupra mea înaintea împăratului şi a
sfătuitorilor  lui  şi  înaintea  tuturor  prinţilor  puternici  ai
împăratului .  Şi  eu  am  fost  întărit  când  mâna  DOMNULUI
Dumnezeului  meu  era  peste  mine  şi  am  adunat  din  Israel
bărbaţi de seama să se urce cu mine .

CApitoLuL 8

ACEŞTIA sunt acum mai marii taţilor lor şi aceasta este

genealogia celor care s-au urcat cu mine din Babilon, în

timpul domniei lui Artaxerxes, împăratul:
2  Dintre  fiii  lui  Fineas,  Gherşom;  dintre  fiii  lui  Itamar,
Daniel; dintre fiii lui David, Hatuş .
3 Dintre fiii lui Şecania, dintre fiii lui Pareoş, Zaharia; şi cu
el erau număraţi prin genealogia celor de parte bărbătească,
o sută cincizeci .
4 Dintre fiii lui Pahat-Moab, Elioenai, fiul lui Zerahia, şi cu
el două sute, de parte bărbătească .
5 Dintre fiii lui Şecania, fiul lui Iahaziel, şi cu el trei sute, de
parte bărbătească .
6 De asemenea dintre fiii lui Adin, Ebed, fiul lui Ionatan, şi
cu el cincizeci, de parte bărbătească .
7 Şi dintre fiii lui Elam, Isaia, fiul Ataliei, şi cu el şaptezeci,
de parte bărbătească .
8 Şi dintre fiii lui Şefatia, Zebadia, fiul lui Mihail, şi cu el opt-
zeci, de parte bărbătească .
9 Dintre fiii lui Ioab, Obadia, fiul lui Iehiel, şi cu el două sute
optsprezece, de parte bărbătească .
10 Şi dintre fiii lui Şelomit, fiul lui Iosifia, şi cu el o sută şai-
zeci, de parte bărbătească .
11 Şi dintre fiii lui Bebai, Zaharia, fiul lui Bebai, şi cu el do-
uăzeci şi opt, de parte bărbătească .
12 Şi dintre fiii lui Azgad, Iohanan, fiul lui Hacatan şi cu el o
sută zece, de parte bărbătească .
13 Şi dintre cei din urmă fii ai lui Adonicam, ale căror nume
sunt acestea: Elifelet, Ieiel şi Şemaia şi cu ei şaizeci, de parte
bărbătească .
14 De asemenea dintre fiii lui Bigvai, Utai şi Zabuda şi cu ei
şaptezeci, de parte bărbătească .
15 Şi i-am adunat la râul care curge spre Ahava; şi acolo am
locuit trei zile în corturi; şi am privit asupra poporului şi pre-
oţilor şi nu am găsit acolo pe nici unul dintre fiii lui Levi .
16 Atunci am trimis după Eliezer, după Ariel, după Şemaia şi
după Elnatan şi după Iarib şi după Elnatan şi după Natan şi
după Zaharia şi după Meşulam, bărbaţi de seama; de aseme-
nea după Ioiarib şi după Elnatan, oameni ai priceperii .
17  Şi  i-am  trimis  cu  poruncă  la  Ido  mai  marele  din  locul
Casifia şi le-am spus ce ar trebui să îi spună lui Ido şi fraţi-
lor săi netinimii, din locul Casifia, ca să ne aducă servitori

pentru casa Dumnezeului nostru .
18 Şi prin mâna cea bună a Dumnezeului nostru peste noi ei
ne-au adus pe un om al priceperii dintre fiii lui Mahli, fiul
lui Levi, fiul lui Israel; şi pe Şerebia, cu fiii săi şi cu fraţii săi,
optsprezece;
19 Şi pe Haşabia şi cu el pe Isaia dintre fiii lui Merari, fraţii
săi şi fiii lor, douăzeci;
20 De asemenea dintre netinimi, pe care David şi prinţii îi
rânduiseră pentru serviciul leviţilor, două sute douăzeci de
netinimi; toţi au fost numiţi pe nume .
21 ¶ Atunci eu am proclamat un post acolo, la râul Ahava,
ca să ne umilim înaintea Dumnezeului nostru, pentru a că-
uta la el o cale dreaptă pentru noi şi pentru micuţii noştri şi
pentru toată averea noastră .
22 Pentru că mi-era ruşine să cer de la împărat o ceată în-
armată de soldaţi şi de călăreţi, pentru a ne ajuta pe cale
împotriva duşmanului; deoarece noi vorbisem împăratu-
lui,  spunând:  Mâna  Dumnezeului  nostru  este  spre  bine
peste  toţi  aceia  care  îl  caută;  dar  puterea  lui  şi  furia  lui
sunt împotriva tuturor celor care îl părăsesc .
23 Astfel că am postit şi l-am implorat pe Dumnezeul nostru
pentru aceasta; şi el a fost înduplecat de noi .
24 ¶ Atunci am despărţit doisprezece dintre mai marii preo-
ţilor: pe Şerebia, pe Haşabia şi pe zece dintre fraţii lor cu ei,
25 Şi le-am cântărit argintul şi aurul şi vasele, ofranda pen-
tru casa Dumnezeului nostru, pe care împăratul şi sfătuito-
rii săi şi domnii săi şi tot Israelul acolo prezent, îl oferiseră;
26 Am cântărit în mâna lor şase sute cincizeci de talanţi de
argint şi o sută de talanţi de vase de argint şi o sută de talanţi
de aur;
27 De asemenea douăzeci de oale de aur de o mie de drahme;
şi două vase de aramă fină, preţioasă ca aurul .
28 Şi le-am spus: Voi sunteţi sfinţi pentru DOMNUL; vasele
de asemenea sunt sfinte; şi argintul şi aurul sunt un dar de
bunăvoie pentru DOMNUL Dumnezeul taţilor voştri .
29 Vegheaţi şi păziţi-le, până le veţi cântări înaintea mai ma-
rilor  preoţilor  şi  ai  leviţilor  şi  înaintea  mai  marilor  dintre
taţii lui Israel, la Ierusalim, în camerele casei DOMNULUI .
30  Astfel,  preoţii  şi  leviţii  au  luat  greutatea  argintului  şi  a
aurului  şi  a  vaselor,  pentru  a  le  aduce  la  Ierusalim  în  casa
Dumnezeului nostru .
31 ¶ Apoi noi am plecat de la râul Ahava în a douăspreze-
cea  zi  a  lunii  întâi,  pentru  a  merge  la  Ierusalim;  şi  mâna
Dumnezeului nostru era peste noi şi ne-a scăpat din mâna
duşmanului şi a celor care pândeau pe cale .
32 Şi am ajuns la Ierusalim şi am rămas acolo trei zile .
33 Şi în ziua a patra au fost cântărite argintul şi aurul şi vase-
le în casa Dumnezeului nostru prin mâna lui Meremot fiul
preotului Urie; şi cu el era Eleazar, fiul lui Fineas; şi cu ei era
Iozabad, fiul lui Ieşua şi Noadia, fiul lui Binui, toţi leviţi;
34 După numărul şi după greutatea fiecăreia; şi toată greuta-
tea a fost scrisă în acel timp .
35  De  asemenea  copiii  acelora  care  fuseseră  duşi,  care  ie-
şiseră  din  captivitate  au  oferit  ofrande  arse  Dumnezeului
lui Israel, doisprezece tauri  pentru tot Israelul,  nouăzeci şi
şase de berbeci, şaptezeci şi şapte de miei, doisprezece ţapi
ca  ofrandă  pentru  păcat:  toată  aceasta  era  o  ofrandă  arsă
DOMNULUI .
36 Şi au dat poruncile împăratului căpeteniilor împăratului
şi guvernatorilor de partea aceasta a râului; şi ei au sprijinit
pe popor şi casa lui Dumnezeu .

297

CApitoLuL 9

CApitoLuL 10

Ezra  10

ŞI după ce aceste lucruri s-au terminat, prinţii au venit la

mine, spunând: Poporul lui Israel şi preoţii şi leviţii nu
s-au separat de popoarele ţărilor, ci au făcut conform cu urâ-
ciunile  lor,  ale  canaaniţilor,  ale  hitiţilor,  ale  pereziţilor,  ale
iebusiţilor,  ale  amoniţilor,  ale  moabiţilor,  ale  egiptenilor  şi
ale amoriţilor .
2 Pentru că au luat dintre fiicele lor pentru ei înşişi şi pentru
fiii lor; astfel încât sămânţa sfântă s-a amestecat cu popoa-
rele acestor ţări; da, mâna prinţilor şi a conducătorilor a fost
cea dintâi în această fărădelege .
3 Şi când am auzit acest lucru, mi-am rupt haina şi manta-
ua şi mi-am smuls perii din cap şi din barbă şi m-am aşezat
înmărmurit .
4 Atunci s-au adunat la mine toţi cei care tremurau la cuvin-
tele Dumnezeului lui Israel, din cauza fărădelegii celor care
fuseseră duşi în captivitate; şi am şezut înmărmurit până la
sacrificiul de seară .
5 ¶ Şi la sacrificiul de seară m-am ridicat din tristeţea mea; şi
după ce mi-am rupt haina şi mantaua, am căzut pe genunchi
şi mi-am întins mâinile către DOMNUL Dumnezeul meu .
6 Şi am spus: O Dumnezeul meu, roşesc şi îmi este ruşine
să îmi ridic faţa către tine, Dumnezeul meu; pentru că nele-
giuirile noastre s-au înmulţit până peste capetele noastre şi
fărădelegea noastră a crescut până la ceruri .
7 Din zilele taţilor noştri am fost într-o mare fărădelege până
în această zi; şi din cauza nelegiuirilor noastre am fost noi,
împăraţii noştri şi preoţii noştri, daţi în mâna împăraţilor
ţărilor, sabiei, captivităţii, şi prăzii, şi ruşinii feţei, precum
este în această zi .
8 Şi acum pentru scurt timp DOMNUL Dumnezeul nostru a
arătat har, pentru a ne lăsa o rămăşiţă să scape şi să ne dea
un piron în locul său sfânt, ca Dumnezeul nostru să ne lumi-
neze ochii şi să ne dea puţină înviorare în robia noastră .
9 Pentru că noi eram robi; totuşi Dumnezeul nostru nu ne-a
părăsit în robia noastră, ci şi-a întins milă spre noi înaintea
feţei împăraţilor Persiei, pentru a ne da înviorare, ca să ridi-
căm casa Dumnezeului nostru şi să reparăm pustiirile ei şi
să ne dea un zid în Iuda şi în Ierusalim .
10  Şi  acum,  Dumnezeul  nostru,  ce  să  spunem  noi  după
aceasta? Pentru că am părăsit poruncile tale,
11 Pe care le-ai poruncit prin servitorii tăi, profeţii, spunând:
Ţara în care mergeţi pentru a o stăpâni, este o ţară necurată
prin murdăria popoarelor ţărilor, prin urâciunile lor, care au
umplut-o de la o margine la alta prin necurăţia lor .
12 De aceea acum să nu daţi pe fiicele voastre fiilor lor, nici
să nu luaţi pe fiicele lor pentru fiii voştri, nici să nu căutaţi
niciodată pacea lor sau bogăţia lor; ca să fiţi tari şi să mân-
caţi bunătatea ţării şi să o lăsaţi ca moştenire copiilor voştri
pentru totdeauna .
13 Şi, după toate câte au venit asupra noastră pentru fapte-
le  noastre  rele  şi  pentru  fărădelegea  noastră  mare,  văzând
că tu Dumnezeul nostru ne-ai pedepsit mai puţin decât me-
rită nelegiuirile noastre şi ne-ai dat o astfel de eliberare ca
aceasta;
14 Să călcăm noi din nou poruncile tale şi să ne încuscrim cu
popoarele acestor urâciuni? Nu te vei mânia pe noi până ne
vei mistui, astfel încât să nu fie nici o rămăşiţă nici scăpare?
15 DOAMNE Dumnezeul lui Israel, tu eşti drept; pentru că
noi rămânem un popor scăpat, precum este în această zi; iată,
noi suntem înaintea ta în fărădelegile noastre; pentru că nu
putem sta în picioare înaintea ta din această cauză .

ACUM, după ce Ezra s-a rugat şi a mărturisit, plângând

şi  aruncându-se  jos  înaintea  casei  lui  Dumnezeu,  s-a
strâns la el din Israel o foarte mare adunare de bărbaţi şi fe-
mei şi copii, pentru că poporul plângea foarte tare .
2 Şi Şecania, fiul lui Iehiel, unul dintre fiii lui Elam, a răs-
puns  şi  i-a  zis  lui  Ezra:  Noi  am  încălcat  legea  împotriva
Dumnezeului nostru şi am luat soţii străine din poporul ţă-
rii; totuşi acum este speranţă în Israel în această privinţă .
3 De aceea acum, să facem legământ cu Dumnezeul nostru
de a pune deoparte toate soţiile şi pe cei care sunt născuţi
din ele, conform cu sfatul domnului meu şi al acelora care
tremură la porunca Dumnezeului nostru; şi să se facă după
lege .
4 Ridică-te; pentru că acest lucru îţi aparţine; noi de aseme-
nea vom fi cu tine; încurajează-te şi fă-o .
5 Atunci s-a ridicat Ezra şi a făcut pe mai marii preoţilor, pe
leviţi şi pe tot Israelul să jure că vor face conform cu acest
cuvânt . Şi ei au jurat .
6 ¶ Atunci Ezra s-a ridicat dinaintea casei lui Dumnezeu şi
a  mers  în  camera  lui  Iohanan,  fiul  lui  Eliaşib;  şi  după  ce  a
intrat  acolo  nu  a  mâncat  pâine  nici  nu  a  băut  apă;  pentru
că jelea din cauza încălcării legii celor care fuseseră duşi în
captivitate .
7 Şi au strigat cu vocea tare în tot Iuda şi Ierusalim către toţi
copiii captivităţii, să se adune la Ierusalim;
8  Şi  oricine  va  refuza  să  vină  în  trei  zile,  conform  cu  sfa-
tul prinţilor şi al bătrânilor, toată averea lui va fi confiscată,
iar  el  însuşi  separat  de  adunarea  celor  care  au  fost  duşi  în
captivitate .
9 Atunci toţi bărbaţii lui Iuda şi ai lui Beniamin s-au adunat
la Ierusalim în trei zile . Era luna a noua, în a douăzecia zi a
lunii; şi tot poporul şedea în strada casei lui Dumnezeu, tre-
murând din cauza acestui lucru şi din cauza ploii mari .
10  Şi  preotul  Ezra  a  stat  în  picioare  şi  le-a  spus:  Aţi  încăl-
cat legea şi aţi luat soţii străine, ca să măriţi fărădelegea lui
Israel .
11  De  aceea  acum,  faceţi  mărturisire  către  DOMNUL
Dumnezeul taţilor voştri şi faceţi voia lui; şi separaţi-vă de
poporul ţării şi de soţiile străine .
12  Atunci  toată  adunarea  a  răspuns  şi  a  zis  cu  voce  tare:
Precum ai spus, astfel trebuie să facem .
13 Dar poporul este mult şi este un timp de multă ploaie şi
nu putem sta în picioare afară, nici nu este aceasta o lucrare
de o zi sau două: pentru că suntem mulţi care am încălcat
legea în acest lucru .
14 Să se ridice acum în picioare conducătorii noştri ai între-
gii adunări şi toţi câţi au luat soţii străine în cetăţile noastre
să vină la timpuri hotărâte şi cu ei bătrânii fiecărei cetăţi şi
judecătorii  ei,  până  când  mânia  crâncenă  a  Dumnezeului
nostru pentru acest lucru se va întoarce de la noi .
15  ¶  Numai  Ionatan  fiul  lui  Asael  şi  Iahzia  fiul  lui  Ticva
au fost folosiţi în aceasta; şi Meşulam şi Şabtai levitul i-au
ajutat .
16 Şi copiii captivităţii au făcut astfel . Şi preotul Ezra, cu unii
dintre mai marii dintre taţi, după casa taţilor lor şi toţi din-
tre ei după numele lor, au fost separaţi şi au şezut jos în ziua
întâi a lunii a zecea pentru a examina acest lucru .
17 Şi au terminat cu toţi bărbaţii care luaseră soţii străine,
până în ziua întâi a lunii întâi .
18 Şi printre fiii preoţilor au fost găsiţi unii care luaseră soţii
străine: mai ales, dintre fiii lui Ieşua fiul lui Ioţadac şi fraţii

298

Neemia  2

săi; Maaseia şi Eliezer şi Iarib şi Ghedalia .
19 Şi ei şi-au dat mâinile că vor pune deoparte pe soţiile lor;
şi fiind vinovaţi, ei au oferit un berbec din turmă pentru fă-
rădelegea lor .
20 Şi dintre fiii lui Imer: Hanani şi Zebadia .
21 Şi dintre fiii lui Harim: Maaseia şi Ilie şi Şemaia şi Iehiel
şi Ozia .
22  Şi  dintre  fiii  lui  Paşhur:  Elioenai,  Maaseia,  Ismael,
Netaneel, Iozabad şi Eleasa .
23  De  asemenea  dintre  leviţi:  Iozabad  şi  Şimei  şi  Chelaia
(acelaşi este Chelita), Petahia, Iuda şi Eliezer .
24 Dintre cântăreţi de asemenea: Eliaşib; şi dintre portari:
Şalum şi Telem şi Uri .
25 Mai mult, din Israel; dintre fiii lui Pareoş: Ramia şi Iziia şi
Malchia şi Miiamin şi Eleazar şi Malchia şi Benaia .
26 Şi dintre fiii lui Elam: Matania, Zaharia şi Iehiel şi Abdi
şi Ierimot şi Ilie .
27 Şi dintre fiii lui Zatu: Elioenai, Eliaşib, Matania şi Ierimot
şi Zabad şi Aziza .
28 Şi dintre fiii lui Bebai: Iohanan, Hanania, Zabai şi Atlai .
29 Şi dintre fiii lui Bani: Meşulam, Maluc şi Adaia, Iaşub şi

Şeal şi Ramot .
30  Şi  dintre  fiii  lui  Pahat-Moab:  Adna  şi  Chelal,  Benaia,
Maaseia, Matania, Beţaleel şi Binui şi Manase .
31  Şi  dintre  fiii  lui  Harim:  Eliezer,  Işia,  Malchia,  Şemaia,
Simeon,
32 Beniamin, Maluc şi Şemaria .
33  Dintre  fiii  lui  Haşum:  Matenai,  Matata,  Zabad,  Elifelet,
Ieremai, Manase şi Şimei .
34 Dintre fiii lui Bani: Maadai, Amram şi Uel,
35 Benaia, Bedia, Cheluh,
36 Vania, Meremot, Eliaşib,
37 Matania, Matenai şi Iaasau,
38 Şi Bani şi Binui, Şimei,
39 Şi Şelemia şi Natan şi Adaia,
40 Macnadebai, Şaşai, Şarai,
41 Azareel şi Şelemia, Şemaria,
42 Şalum, Amaria şi Iosif .
43 Dintre fiii lui Nebo: Ieiel, Matitia, Zabad, Zebina, Iadau
şi Ioel, Benaia .
44 Toţi aceştia luaseră soţii străine; şi unii dintre ei au avut
soţii prin care au avut copii .

… Neemia …

Capitolul 1

CUVINTELE lui Neemia, fiul lui Hacalia . Şi s-a întâm-

plat în luna Chisleu, în anul al douăzecilea, când eram

în palatul Susa,
2 Că Hanani, unul dintre fraţii mei, a venit, el şi anumiţi băr-
baţi din Iuda; şi i-am întrebat referitor la iudeii care scăpase-
ră, care rămăseseră din captivitate şi referitor la Ierusalim .
3 Şi ei mi-au spus: Rămăşiţa care a rămas din captivitate acolo
în provincie este în mare necaz şi ocară; zidul Ierusalimului
de asemenea este dărâmat şi porţile lui sunt arse cu foc .
4 Şi s-a întâmplat, după ce am auzit aceste cuvinte, că am şe-
zut jos şi am plâns şi am jelit câteva zile şi am postit şi m-am
rugat înaintea Dumnezeului cerului,
5  ¶  Şi  am  spus:  Te  implor,  DOAMNE  Dumnezeul  cerului,
Dumnezeul cel mare şi înfricoşător, care ţine legământul şi
mila faţă de cei care îl iubesc şi păzesc poruncile lui;
6  Să  fie  acum  urechea  ta  atentă  şi  ochii  tăi  deschişi,  ca  să
auzi  rugăciunea  servitorului  tău,  cu  care  mă  rog  înaintea
ta acum, zi şi noapte, pentru copiii lui Israel, servitorii tăi,
şi mărturisesc păcatele copiilor lui Israel, pe care noi le-am
păcătuit împotriva ta; deopotrivă eu şi casa tatălui meu am
păcătuit .
7 Ne-am purtat foarte corupt împotriva ta şi nu am păzit po-
runcile, nici statutele, nici judecăţile, pe care le-ai poruncit
servitorului tău Moise .

8 Aminteşte-ţi, te implor, de cuvântul pe care l-ai poruncit
servitorului tău Moise, spunând: Dacă încălcaţi legea, vă voi
împrăştia printre naţiuni;
9 Dar dacă vă întoarceţi la mine şi păziţi poruncile mele şi le
faceţi; chiar dacă ar fi dintre voi aruncaţi până la marginea
cea mai îndepărtată a cerului, totuşi îi voi aduna de acolo şi
îi voi aduce în locul pe care l-am ales pentru a pune numele
meu acolo .
10 Şi aceştia sunt servitorii tăi şi poporul tău, pe care l-ai răs-
cumpărat prin marea ta putere şi prin mâna ta cea tare .
11 DOAMNE, te implor, să fie acum urechea ta atentă la ru-
găciunea  servitorului  tău  şi  la  rugăciunea  servitorilor  tăi,
care doresc să se teamă de numele tău; şi fă, te rog, să pros-
pere  servitorul  tău  în  această  zi  şi  dăruieşte-i  milă  înain-
tea ochilor acestui bărbat . Pentru că eu am fost paharnicul
împăratului .

CApitoLuL 2

ŞI  s-a  întâmplat  în  luna  Nisan,  în  anul  al  douăzecilea  al

împăratului Artaxerxes, că era vin înaintea lui; şi am luat
vinul  şi  l-am  dat  împăratului .  Şi,  nu  fusesem  mai  înainte
trist în prezenţa lui .
2 De aceea împăratul mi-a spus: De ce este înfăţişarea ta tris-
tă, văzând că nu eşti bolnav? Aceasta nu este nimic altceva
decât tristeţe a inimii . Atunci m-am înfricoşat foarte tare,

299

Neemia  3

3 Şi am spus împăratului: Veşnic să trăiască împăratul, de
ce să nu fie înfăţişarea mea tristă, când cetatea, locul mor-
mintelor taţilor mei, şade risipită şi porţile ei au fost mistuite
de foc?
4 Atunci împăratul mi-a spus: Ce cauţi? Astfel, m-am rugat
Dumnezeului cerului .
5  Şi  am  spus  împăratului:  Dacă  place  împăratului  şi  dacă
servitorul tău ar găsi favoare înaintea feţei tale, să mă trimiţi
în Iuda, la cetatea mormintelor taţilor mei, să o construiesc .
6  Şi  împăratul  mi-a  spus  (împărăteasa  de  asemenea  şedea
lângă el): Cât de lungă va fi călătoria ta? Şi când te vei întoar-
ce? Astfel a făcut plăcere împăratului să mă trimită; şi i-am
hotărât un timp .
7 Mai mult, am spus împăratului: Dacă ar place împăratului,
să mi se dea scrisori către guvernatorii de dincolo de râu, ca
să mă lase să trec până voi ajunge în Iuda;
8 Şi o scrisoare către Asaf păzitorul pădurii împăratului, ca
să îmi dea lemne să fac grinzi pentru porţile palatului care
aparţinea  de  casă,  şi  pentru  zidul  cetăţii  şi  pentru  casa  în
care voi intra . Şi împăratul mi-a dat, conform cu mâna cea
bună a Dumnezeului meu peste mine .
9 ¶ Atunci am mers la guvernatorii de dincolo de râu şi le-
am dat scrisorile împăratului . Şi împăratul trimisese căpete-
nii ale armatei şi călăreţi cu mine .
10  Când  Sanbalat  horonitul  şi  Tobia,  servitorul,  amonitul,
au auzit de aceasta, i-a mâhnit foarte tare că a venit un om să
caute bunăstarea copiilor lui Israel .
11 Astfel, eu am venit la Ierusalim şi am stat acolo trei zile .
12 Şi m-am sculat noaptea, eu şi câţiva bărbaţi cu mine; nici
nu am spus vreunui om ce pusese Dumnezeul meu în inima
mea pentru a face la Ierusalim; nici nu era acolo vreun ani-
mal cu mine, în afară de animalul pe care călăream .
13 Şi am ieşit noaptea pe poarta văii, chiar prin faţa fântânii
dragonului  şi  spre  poarta  bălegarului  şi  am  văzut  zidurile
Ierusalimului care erau dărâmate şi porţile lui mistuite de
foc .
14 Atunci am mers la poarta fântânii şi la scăldătoarea îm-
păratului; dar nu era loc pentru animalul care era sub mine
să treacă .
15 Atunci am urcat eu noaptea pe lângă pârâu şi am văzut
zidul şi m-am dus înapoi şi am intrat pe poarta văii şi m-am
întors .
16  Şi  conducătorii  nu  ştiau  unde  mersesem,  sau  ce  făcu-
sem; nici nu spusesem încă aceasta iudeilor, nici preoţilor,
nici nobililor, nici conducătorilor, nici celorlalţi care făceau
lucrarea .
17 Atunci le-am spus: Voi vedeţi nenorocirea în care suntem,
cum Ierusalimul şade risipit şi porţile lui sunt arse cu foc;
veniţi şi să construim zidul Ierusalimului, ca să nu mai fim
de ocară .
18 Atunci le-am spus despre mâna Dumnezeului meu care
fusese bună peste mine; şi de asemenea de cuvintele împă-
ratului pe care mi le spusese . Iar ei au spus: Să ne ridicăm
şi să construim . Astfel, şi-au întărit mâinile pentru această
lucrare bună .
19 Dar când Sanbalat horonitul şi Tobia, servitorul, amoni-
tul, şi Gheşem arabul, au auzit aceasta, au râs de noi în batjo-
cură şi ne-au dispreţuit şi au spus: Ce este acest lucru pe care
îl faceţi? Vă răzvrătiţi împotriva împăratului?
20 Atunci le-am răspuns şi le-am zis: Dumnezeul cerului, el
ne va face să prosperăm; de aceea noi, servitorii săi, ne vom
ridica şi vom construi; dar voi nu aveţi nici parte, nici drept,

nici amintire în Ierusalim .

CApitoLuL 3

ATUNCI Eliaşib, marele preot, s-a ridicat împreună cu

fraţii săi, preoţii, şi au construit Poarta Oilor; au sfinţit-
o şi i-au pus uşile; chiar până la turnul lui Meea au sfinţit-o,
până la turnul lui Hananeel .
2 Şi lângă el au construit bărbaţii din Ierihon . Şi lângă ei a
construit Zacur, fiul lui Imri .
3 Dar Poarta Peştilor au construit-o fiii lui Hasenaai, care de
asemenea i-au pus grinzile şi i-au pus uşile, încuietorile ei şi
zăvoarele ei .
4 Şi lângă ei a reparat Meremot, fiul lui Urie, fiul lui Hacoţ .
Şi  lângă  ei  a  reparat  Meşulam,  fiul  lui  Berechia,  fiul  lui
Meşezabeel . Şi lângă ei a reparat Ţadoc, fiul lui Baana .
5 Şi lângă ei au reparat tecoatiţii; dar nobilii lor nu şi-au pus
gâturile la lucrarea DOMNULUI lor .
6  Mai  mult,  poarta  cea  veche  au  reparat-o  Ioiada,  fiul  lui
Paseah şi Meşulam, fiul lui Besodia; ei i-au aşezat grinzile şi
i-au pus uşile şi încuietorile ei şi zăvoarele ei .
7  Şi  lângă  ei  au  reparat  Melatia  gabaonitul  şi  Iadon  mero-
notitul, bărbaţii din Gabaon şi din Miţpa, până la scaunul
guvernatorului din partea aceasta a râului .
8  Lângă  el  a  reparat  Uziel,  fiul  lui  Harhaia,  dintre  aurari .
Lângă el de asemenea a reparat Hanania, fiul  unuia dintre
făcătorii de mir, şi au fortificat Ierusalimul până la zidul cel
lat .
9 Şi lângă ei a reparat Refaia, fiul lui Hur, conducătorul peste
o jumătate din Ierusalim .
10 Şi lângă ei a reparat Iedaia, fiul lui Harumaf, chiar în drep-
tul casei lui . Şi lângă el a reparat Hatuş, fiul lui Haşabnia .
11 Malchiia, fiul lui Harim şi Haşub, fiul lui Pahat-Moab, au
reparat cealaltă bucată şi turnul cuptoarelor .
12 Şi lângă el a reparat Şalum, fiul lui Haloheş, conducătorul
peste o jumătate de parte din Ierusalim, el şi fiicele lui .
13 Poarta văii au reparat-o Hanun şi locuitorii din Zanoah;
ei au construit-o şi i-au pus uşile, încuietorile ei şi zăvoarele
ei şi o mie de coţi de zid până la poarta bălegarului .
14  Dar  poarta  bălegarului  a  reparat-o  Malchiia,  fiul  lui
Recab,  conducătorul  peste  o  parte  din  Bet-Hacherem;  el  a
construit-o şi i-a pus uşile, încuietorile ei şi zăvoarele ei .
15 Dar poarta fântânii a reparat-o Şalun, fiul lui Col-Hoze,
conducătorul unei părţi din Miţpa; el a construit-o şi a aco-
perit-o şi i-a pus uşile, încuietorile ei şi zăvoarele ei şi zidul
scăldătoarea din Siloah lângă grădina împăratului şi până la
treptele care coboară din cetatea lui David .
16  După  el  a  reparat  Neemia,  fiul  lui  Azbuc,  conducătorul
peste o jumătate din Bet-Ţur, până la locul din faţa mormin-
telor lui David şi până la scăldătoarea care fusese făcută şi
până la casa războinicilor .
17 După el au reparat leviţii: Rehum, fiul lui Bani . Lângă el a
reparat Haşabia conducătorul peste o jumătate de parte din
Cheila, în partea lui .
18 După el au reparat fraţii lor: Bavai, fiul lui Henadad, con-
ducătorul peste o jumătate din Cheila .
19  Şi,  lângă  el,  a  reparat  Ezer,  fiul  lui  Ieşua,  conducătorul
peste Miţpa, o altă bucată în dreptul urcuşului la casa arme-
lor, la cotul zidului .
20 După el Baruc, fiul lui Zabai, a reparat cu zel cealaltă bu-
cată, de la cotul zidului până la uşa casei lui Eliaşib, marele
preot .
21 După el a reparat Meremot, fiul lui Urie, fiul lui Hacoţ, o

300

Neemia  5

altă bucată, de la uşa casei lui Eliaşib până la capătul casei
lui Eliaşib .
22 Şi după el au reparat preoţii, bărbaţii câmpiei .
23 După ei au reparat Beniamin şi Haşub în faţa casei lor .
După  el  a  reparat  Azaria,  fiul  lui  Maaseia,  fiul  lui  Anania
lângă casa lui .
24 După el a reparat Binui, fiul lui Henadad o altă bucată, de
la casa lui Azaria până la cotul zidului, chiar până la colţ .
25  Palal,  fiul  lui  Uzai,  a  reparat  în  dreptul  cotului  zidului
şi  al  turnului  care  iese  în  afară  din  casa  împăratului,  care
era lângă curtea închisorii . După el a reparat Pedaia, fiul lui
Pareoş .
26  Mai  mult,  netinimii  locuiau  în  Ofel,  până  la  locul  din
dreptul  porţii  apei  spre  est  şi  până  la  turnul  care  iese  în
afară .
27  După  ei  tecoatiţii  au  reparat  o  altă  bucată,  din  dreptul
marelui turn, care iese în afară, până la zidul lui Ofel .
28 Deasupra porţii cailor au reparat preoţii, fiecare în drep-
tul casei lui .
29 După ei a reparat Ţadoc, fiul lui Imer, în dreptul casei lui .
După el a reparat de asemenea Şemaia, fiul lui Şecania, pă-
zitorul porţii de est .
30  După  el  au  reparat  Hanania,  fiul  lui  Şelemia,  şi  Hanun
al  şaselea  fiu  al  lui  Ţalaf,  o  altă  bucată .  După  el  a  reparat
Meşulam, fiul lui Berechia, în dreptul camerei lui .
31 După el a reparat Malchiia, fiul aurarului, până la locul
netinimilor şi al comercianţilor, în dreptul porţii Mifcad şi
până la urcuşul colţului .
32 Şi între urcuşul colţului, la poarta oilor, au reparat aurarii
şi comercianţii .

CApitoLuL 4

DAR s-a întâmplat că, atunci când Sanbalat a auzit că noi

am construit zidul, s-a înfuriat şi s-a aprins mult şi a

batjocorit pe iudei .
2  Şi  a  vorbit  înaintea  fraţilor  săi  şi  a  armatei  Samariei  şi  a
spus: Ce fac aceşti iudei slabi? Se vor întări ei? Vor sacrifica
ei? Vor termina ei într-o zi? Vor reînvia ei pietrele din gră-
mezile de moloz care sunt arse?
3  Şi  Tobia  amonitul  era  lângă  el  şi  a  spus:  Ceea  ce  ei  con-
struiesc dacă doar o vulpe s-ar urca, ar dărâma zidul lor de
piatră .
4 Auzi, Dumnezeul nostru, pentru că suntem dispreţuiţi; şi
întoarce ocara lor asupra capului lor şi dă-i ca pradă în ţara
captivităţii;
5 Şi nu acoperi nelegiuirea lor şi să nu fie şters păcatul lor
dinaintea ta; pentru că ei te-au provocat la mânie înaintea
celor care construiesc .
6  Astfel  am  construit  noi  zidul;  şi  tot  zidul  a  fost  îmbinat
până  la  jumătatea  lui;  pentru  că  poporul  avea  inimă  să
muncească .
7 ¶ Dar s-a întâmplat, când au auzit Sanbalat şi Tobia şi ara-
bii şi amoniţii şi asdodiţii că zidurile Ierusalimului erau ridi-
cate şi că spărturile începeau să fie astupate, că s-au înfuriat
foarte tare,
8  Şi  au  uneltit  toţi  împreună  să  vină  şi  să  lupte  împotriva
Ierusalimului şi să îl împiedice .
9 Totuşi noi ne-am făcut rugăciunea către Dumnezeul nos-
tru şi am pus o gardă împotriva lor zi şi noapte, din cauza
lor .
10 Şi Iuda a spus: Puterea purtătorilor de poveri este slăbită şi
este mult moloz; astfel încât nu suntem în stare să construim

zidul .
11 Şi potrivnicii noştri au spus: Nu vor şti, nici nu vor vedea,
până vom ajunge în mijlocul lor şi îi vom ucide şi vom face
ca lucrarea să înceteze .
12 Şi s-a întâmplat că, atunci când iudeii, care locuiau lângă
ei, au venit, ne-au spus de zece ori: Oriunde vă veţi întoarce,
ei vor fi peste voi .
13 De aceea am pus în locurile mai de jos în spatele zidului
şi în locurile mai înalte, chiar eu am aşezat poporul după fa-
miliile lor cu săbiile lor, cu suliţele lor şi cu arcurile lor .
14  Şi  m-am  uitat  şi  m-am  ridicat  şi  am  spus  nobililor  şi
conducătorilor  şi  restului  poporului:  Nu  vă  temeţi  de  ei;
Amintiţi-vă  de  DOMNUL,  care  este  mare  şi  înfricoşător,  şi
luptaţi pentru fraţii voştri, fiii voştri şi fiicele voastre, soţiile
voastre şi casele voastre .
15 Şi s-a întâmplat, când duşmanii noştri au auzit că ni s-a
făcut cunoscut şi că Dumnezeu făcuse sfatul lor de nimic, că
noi ne-am întors cu toţii la zid, fiecare la lucrarea sa .
16 ¶ Şi s-a întâmplat, de atunci înainte, că jumătate din ser-
vitorii mei lucrau în lucrare şi cealaltă jumătate din ei purtau
deopotrivă suliţele, scuturile şi arcurile şi armurile; şi con-
ducătorii erau în spatele întregii case a lui Iuda .
17 Cei care construiau zidul şi cei care purtau poveri, cu cei
care încărcau, fiecare cu o mână lucra în lucrare şi cu cealal-
tă ţinea o armă .
18 Deoarece cei care construiau, fiecare îşi avea sabia lui în-
cinsă la şold şi astfel construia . Şi cel care suna din trâmbiţă
era lângă mine .
19 Şi am spus nobililor şi conducătorilor şi restului poporu-
lui: Lucrarea este mare şi întinsă şi noi suntem împrăştiaţi pe
zid, departe unul de altul .
20 Oriunde veţi auzi sunetul trâmbiţei, să vă adunaţi într-
acolo la noi; Dumnezeul nostru va lupta pentru noi .
21 Astfel noi munceam în lucrare; şi jumătate din ei purtau
suliţele de la ridicarea dimineţii până când stelele apăreau .
22 Tot astfel în acel timp am spus poporului: Fiecare cu ser-
vitorul său să găzduiască în Ierusalim, ca noaptea să ne fie
gardă, şi ziua să muncească .
23 Astfel nici eu, nici fraţii mei, nici servitorii mei, nici băr-
baţii de gardă care mă urmau, nici unul dintre noi nu ne-am
dezbrăcat de hainele noastre, fiecare se dezbrăca doar pentru
spălare .

CApitoLuL 5

ŞI a fost un strigăt mare al poporului şi al soţiilor lor îm-

potriva fraţilor lor iudei .

2  Fiindcă  erau  unii  care  spuneau:  Noi,  fiii  noştri  şi  fiicele
noastre, suntem mulţi; de aceea trebuie să luăm grâne pen-
tru ei, ca să mâncăm şi să trăim .
3 Erau de asemenea unii care spuneau: Noi am ipotecat pă-
mânturile noastre, viile noastre şi casele noastre, ca să cum-
părăm grâne, din cauza foametei .
4 Erau de asemenea alţii care spuneau: Noi am împrumutat
bani pentru tributul împăratului şi aceasta pe pământurile
noastre şi viile noastre .
5  Totuşi  acum  carnea  noastră  este  precum  carnea  fraţilor
noştri, copiii noştri precum copiii lor; şi, iată, noi ducem în
robie  pe  fiii  noştri  şi  pe  fiicele  noastre  ca  să  fie  servitori  şi
unele dintre fiicele noastre sunt duse deja în robie; şi nu este
în puterea noastră să le răscumpărăm; pentru că alţi oameni
au pământurile şi viile noastre .
6 ¶ Şi m-am mâniat foarte tare când am auzit strigătul lor şi

301

Neemia  7

aceste cuvinte .
7 Şi m-am sfătuit cu mine însumi şi am mustrat pe nobili şi
pe conducători şi le-am spus: Voi luaţi camătă fiecare de la
fratele său . Şi am adunat o mare adunare împotriva lor .
8  Şi  le-am  spus:  Noi,  după  abilitatea  noastră,  am  răscum-
părat  pe  fraţii  noştri  iudei,  care  erau  vânduţi  păgânilor;  şi
voi să vindeţi chiar pe fraţii voştri? Sau să ne fie ei vânduţi?
Atunci ei au tăcut şi nu au găsit nimic să răspundă .
9 De asemenea am spus: Nu este bine ceea ce faceţi; nu ar
trebui să umblaţi în teama de Dumnezeul nostru din cauza
ocării păgânilor, duşmanii noştri?
10 Eu de asemenea şi fraţii mei şi servitorii mei, am putea să
luăm de la ei bani şi grâne; vă rog, să lăsăm această camătă .
11 Daţi-le înapoi, vă rog, chiar în această zi pământurile lor,
viile lor, grădinile lor de măslini şi casele lor, de asemenea a
suta parte din bani şi din grâne, vinul şi untdelemnul pe care
l-aţi luat de la ei .
12 Atunci ei au spus: Le vom da înapoi şi nu vom cere nimic
de la ei; astfel vom face precum spui . Atunci am chemat pre-
oţii şi am luat un jurământ de la ei, că vor face conform cu
această promisiune .
13 De asemenea mi-am scuturat poala şi am spus: Astfel să
scuture Dumnezeu pe fiecare om din casa lui şi din munca
lui, care nu împlineşte această promisiune, chiar astfel să fie
scuturat  şi  golit .  Şi  toată  adunarea  a  spus:  Amin,  şi  au  lă-
udat  pe  DOMNUL .  Şi  poporul  a  făcut  conform  cu  această
promisiune .
14 ¶ Mai mult, de când am fost rânduit să fiu guvernatorul
lor în ţara lui Iuda, din anul al douăzecilea până în anul al
treizeci şi doilea al împăratului Artaxerxes, adică, doispreze-
ce ani, eu şi fraţii mei nu am mâncat pâinea guvernatorului .
15  Dar  guvernatorii  dinainte,  care  fuseseră  înaintea  mea,
împovărau poporul şi luaseră de la ei pâine şi vin, în afară
de cei patruzeci de şekeli de argint; da, chiar şi servitorii lor
stăpâneau peste popor; dar eu nu am făcut astfel, din cauza
fricii de Dumnezeu .
16 Da, de asemenea am continuat în lucrarea acestui zid şi
nu  am  cumpărat  vreun  pământ;  şi  toţi  servitorii  mei  erau
adunaţi acolo la lucru .
17 Mai mult, erau la masa mea o sută cincizeci dintre iudei şi
conducători, în afară de cei care veneau la noi dintre păgânii
care erau în jurul nostru .
18 Acum, ceea ce era pregătit pentru mine zilnic era un bou
şi  şase  oi  alese;  de  asemenea  păsări  erau  pregătite  pentru
mine şi o dată la zece zile tot felul de vinuri; totuşi, pentru
toate acestea eu nu am cerut pâinea guvernatorului, pentru
că robia era grea asupra acestui popor .
19 Gândeşte-te la mine, Dumnezeul meu, spre bine, conform
cu tot ce am făcut pentru acest popor .

CApitoLuL 6

ŞI s-a întâmplat, când Sanbalat şi Tobia şi Gheşem arabul,

şi  ceilalţi  duşmani  ai  noştri  au  auzit  că  eu  construisem
zidul şi că nu mai era spărtură rămasă în el (deşi în acel timp
nu pusesem uşile la porţi),
2 Că Sanbalat şi Gheşem au trimis la mine, spunând: Vino,
să ne întâlnim împreună în unul din satele din câmpia Ono .
Dar ei gândeau să îmi facă ticăloşie .
3 Şi le-am trimis mesageri, spunând: Eu fac o lucrare mare
astfel  încât  nu  pot  să  cobor;  de  ce  să  înceteze  lucrarea,  în
timp ce o părăsesc şi cobor la voi?
4 Totuşi ei au trimis la mine de patru ori în felul acesta; şi eu

le-am răspuns în acelaşi fel .
5 Atunci a trimis Sanbalat pe servitorul său la mine, în felul
acesta a cincea oară cu o scrisoare deschisă în mâna sa;
6 În care era scris: Se aude printre păgâni, şi Gaşmu spune
aceasta, că tu şi iudeii gândiţi să vă răzvrătiţi; din care ca-
uză tu construieşti zidul; ca tu să fii împăratul lor, conform
acestor cuvinte .
7 Şi tu de asemenea ai rânduit profeţi să predice despre tine
la Ierusalim, spunând: Este un împărat în Iuda; şi acum se va
face cunoscut împăratului conform acestor cuvinte . Vino de
aceea acum şi să ne sfătuim împreună .
8 Atunci am trimis la el, spunând: Nu sunt făcute astfel de
lucruri precum spui, ci tu le inventezi din inima ta .
9 Pentru că toţi ne-au înfricoşat, spunând: Mâinile lor vor fi
slăbite de la lucrare şi aceasta nu se va face . De aceea acum,
O Dumnezeule, întăreşte mâinile mele .
10  ¶  După  aceasta  eu  am  mers  la  casa  lui  Şemaia,  fiul  lui
Delaia, fiul lui Mehetabeel, care era închis; şi el a spus: Să ne
întâlnim  în  casa  lui  Dumnezeu,  înăuntrul  templului,  şi  să
închidem uşile templului; pentru că ei vor veni să te ucidă:
da, noaptea vor veni ei să te ucidă .
11 Şi eu am spus: Ar trebui un astfel de om ca mine să fugă?
Şi cine, fiind precum sunt eu, ar intra în templu pentru a-şi
salva viaţa? Nu voi intra .
12 Şi, iată, am priceput că Dumnezeu nu îl trimisese; ci că
el  a  vestit  această  profeţie  împotriva  mea;  fiindcă  Tobia  şi
Sanbalat îl angajaseră .
13 Pentru aceasta a fost el angajat, ca să mă înfric şi să fac
astfel şi să păcătuiesc, şi ca ei să poată avea ceva de spus pen-
tru o purtare rea, ca să mă poată ocărî .
14 Dumnezeul meu, gândeşte-te la Tobia şi la Sanbalat con-
form cu aceste lucrări ale lor şi la profetesa Noadia şi la restul
profeţilor, care voiau să mă înfricoşeze .
15 ¶ Astfel zidul a fost terminat în a douăzeci şi cincea zi a
lunii Elul, în cincizeci şi două de zile .
16 Şi s-a întâmplat că, atunci când toţi duşmanii noştri au
auzit despre aceasta şi toţi păgânii care erau în jurul nostru
au văzut aceste lucruri, ei au fost mult doborâţi în propriii
lor ochi; fiindcă au priceput că această lucrare era făcută de
la Dumnezeul nostru .
17  Mai  mult,  în  acele  zile,  nobilii  lui  Iuda  au  trimis  multe
scrisori la Tobia şi scrisorile de la Tobia veneau la ei .
18 Pentru că erau mulţi în Iuda juraţi lui, deoarece el era gi-
nerele lui Şecania, fiul lui Arah; şi fiul său, Iohanan, luase pe
fiica lui Meşulam, fiul lui Berechia .
19 De asemenea ei făceau cunoscute, înaintea mea, faptele
lui bune, şi rosteau cuvintele mele către el . Şi Tobia trimitea
scrisori pentru a mă înfricoşa .

CApitoLuL 7

ŞI s-a întâmplat, după ce zidul a fost construit şi eu am aşe-

zat uşile şi portarii şi cântăreţii şi leviţii au fost rânduiţi,
2 Că am dat fratelui meu Hanani şi lui Hanania, conducăto-
rul palatului, sarcina asupra Ierusalimului: pentru că era om
credincios şi se temea de Dumnezeu mai mult decât alţii .
3 Şi le-am spus: Să nu fie porţile Ierusalimului deschise până
soarele nu va fi arzător; şi în timp ce ei stau acolo, să închidă
uşile şi să le zăvorască; şi să rânduiască gărzi dintre locuito-
rii Ierusalimului, fiecare la garda lui şi fiecare să fie în drep-
tul casei lui .
4 Şi cetatea era întinsă şi mare, dar poporul era puţin în ea şi
casele nu erau construite .

302

Neemia  8

5 ¶ Şi Dumnezeul meu a pus în inima mea să adun pe nobili
şi pe conducători şi pe popor, ca să fie socotiţi prin genealo-
gie . Şi am găsit un registru al genealogiei celor care se urca-
seră întâi şi am găsit scris în el,
6  Aceştia  sunt  copiii  provinciei,  care  s-au  urcat  din  capti-
vitate,  dintre  cei  care  fuseseră  duşi  în  captivitate,  pe  care
Nebucadneţar,  împăratul  Babilonului,  i-a  dus,  şi  care  s-au
întors la Ierusalim şi în Iuda, fiecare la cetatea lui;
7  Care  au  venit  cu  Zorobabel,  Ieşua,  Neemia,  Azaria,
Raamia,  Nahamani,  Mardoheu,  Bilşan,  Misperet,  Bigvai,
Nehum, Baana . Numărul, spun eu, al bărbaţilor poporului
lui Israel era acesta:
8 Copiii lui Pareoş, două mii o sută şaptezeci şi doi .
9 Copiii lui Şefatia, trei sute şaptezeci şi doi .
10 Copiii lui Arah, şase sute cincizeci şi doi .
11 Copiii lui Pahat-Moab, dintre copiii lui Ieşua şi ai lui Ioab,
două mii opt sute optsprezece .
12 Copiii lui Elam, o mie două sute cincizeci şi patru .
13 Copiii lui Zatu, opt sute patruzeci şi cinci .
14 Copiii lui Zacai, şapte sute şaizeci .
15 Copiii lui Binui, şase sute patruzeci şi opt .
16 Copiii lui Bebai, şase sute douăzeci şi opt .
17 Copiii lui Azgad, două mii trei sute douăzeci şi doi .
18 Copiii lui Adonicam, şase sute şaizeci şi şapte .
19 Copiii lui Bigvai, două mii şaizeci şi şapte .
20 Copiii lui Adin, şase sute cincizeci şi cinci .
21 Copiii lui Ater din Ezechia, nouăzeci şi opt .
22 Copiii lui Haşum, trei sute douăzeci şi opt .
23 Copiii lui Beţai, trei sute douăzeci şi patru .
24 Copiii lui Harif, o sută doisprezece .
25 Copiii lui Gabaon, nouăzeci şi cinci .
26 Bărbaţii din Betleem şi Netofa, o sută optzeci şi opt .
27 Bărbaţii din Anatot, o sută douăzeci şi opt .
28 Bărbaţii din Bet-Azmavet, patruzeci şi doi .
29 Bărbaţii din Chiriat-Iearim, Chefira şi Beerot, şapte sute
patruzeci şi trei .
30  Bărbaţii  din  Rama  şi  din  Gheba,  şase  sute  douăzeci  şi
unu .
31 Bărbaţii din Micmas, o sută douăzeci şi doi .
32 Bărbaţii din Betel şi din Ai, o sută douăzeci şi trei .
33 Bărbaţii celuilalt Nebo, cincizeci şi doi .
34 Copiii celuilalt Elam, o mie două sute cincizeci şi patru .
35 Copiii lui Harim, trei sute douăzeci .
36 Copiii Ierihonului, trei sute patruzeci şi cinci .
37 Copiii lui Lod, ai lui Hadid şi ai lui Ono, şapte sute două-
zeci şi unu .
38 Copiii lui Sena, trei mii nouă sute treizeci .
39 Preoţii: copiii lui Iedaia, din casa lui Ieşua, nouă sute şap-
tezeci şi trei .
40 Copiii lui Imer, o mie cincizeci şi doi .
41 Copiii lui Paşhur, o mie două sute patruzeci şi şapte .
42 Copiii lui Harim, o mie şaptesprezece .
43 Leviţii: copiii lui Ieşua, ai lui Cadmiel şi dintre copiii lui
Hodva, şaptezeci şi patru .
44 Cântăreţii: copiii lui Asaf, o sută patruzeci şi opt .
45 Portarii: copiii lui Şalum, copiii lui Ater, copiii lui Talmon,
copiii lui Acub, copiii lui Hatita, copiii lui Şobai, o sută trei-
zeci şi opt .
46  Netinimii:  copiii  lui  Ţiha,  copiii  lui  Hasufa,  copiii  lui
Tabaot .
47 Copiii lui Cheros, copiii lui Sia, copiii lui Padon,
48 Copiii lui Lebana, copiii lui Hagaba, copiii lui Şalmai,

49 Copiii lui Hanan, copiii lui Ghidel, copiii lui Gahar,
50 Copiii lui Reaia, copiii lui Reţin, copiii lui Necoda,
51 Copiii lui Gazam, copiii lui Uza, copiii lui Paseah,
52 Copiii lui Besai, copiii lui Meunim, copiii lui Nefişesim,
53 Copiii lui Bacbuc, copiii lui Hacufa, copiii lui Harhur,
54 Copiii lui Baţlit, copiii lui Mehida, copiii lui Harşa,
55 Copiii lui Barcos, copiii lui Sisera, copiii lui Tamah,
56 Copiii lui Neţiah, copiii lui Hatifa .
57 Copiii servitorilor lui Solomon: copiii lui Sotai, copiii lui
Soferet, copiii lui Perida,
58 Copiii lui Iaala, copiii lui Darcon, copiii lui Ghidel,
59  Copiii  lui  Şefatia,  copiii  lui  Hatil,  copiii  lui  Pocheret-
Haţebaim, copiii lui Amon .
60 Toţi netinimii şi copiii servitorilor lui Solomon, erau trei
sute nouăzeci şi doi .
61 Şi aceştia au fost cei care au urcat de asemenea de la Tel-
Melah, Tel-Harşa, Cherub, Adon şi Imer; dar ei nu au putut
arăta casa tatălui lor, nici sămânţa lor, dacă erau din Israel .
62 Copiii lui Delaia, copiii lui Tobia, copiii lui Necoda, şase
sute patruzeci şi doi .
63 Şi dintre preoţi: Copiii lui Hobaia, copiii lui Hacoţ, copiii
lui Barzilai, care a luat pe una dintre fiicele lui Barzilai gala-
aditul, de soţie, şi a fost numit după numele lor .
64 Aceştia şi-au căutat înregistrarea printre cei care au fost
socotiţi prin genealogie, dar ea nu s-a găsit; de aceea au fost
îndepărtaţi din preoţie, ca întinaţi .
65 Şi Tirşata le-a spus să nu mănânce din lucrurile preasfin-
te, până nu va sta în picioare un preot cu Urim şi Tumim .
66 Toată adunarea împreună era de patruzeci şi două de mii
trei sute şaizeci,
67 În afară de servitorii lor şi de servitoarele lor, dintre care
erau şapte mii trei sute treizeci şi şapte; şi aveau două sute
patruzeci şi cinci de cântăreţi şi cântăreţe .
68 Caii lor, şapte sute treizeci şi şase; catârii lor, două sute
patruzeci şi cinci;
69  Cămilele  lor,  patru  sute  treizeci  şi  cinci;  şase  mii  şapte
sute douăzeci de măgari .
70  Şi  unii  dintre  mai  marii  taţilor  au  dat  pentru  lucrare .
Tirşata a dat pentru tezaur o mie de drahme de aur, cincizeci
de oale, cinci sute treizeci de haine preoţeşti .
71 Şi unii dintre mai marii taţilor au dat pentru tezaurul lu-
crării douăzeci de mii de drahme de aur şi două mii două
sute de mine de argint .
72 Şi ceea ce restul poporului a dat a fost douăzeci de mii de
drahme de aur şi două mii două sute de mine de argint şi
şaizeci şi şapte de haine preoţeşti .
73 Astfel preoţii şi leviţii şi portarii şi cântăreţii şi unii din
popor şi netinimii şi tot Israelul au locuit în cetăţile lor; şi
când  a  venit  luna  a  şaptea,  copiii  lui  Israel  erau  în  cetăţile
lor .

CApitoLuL 8

ŞI tot poporul s-a adunat ca un singur om, în strada, care

era în faţa porţii apelor; şi ei i-au vorbit lui Ezra, scribul,
să aducă el cartea legii lui Moise, pe care DOMNUL o porun-
cise lui Israel .
2 Şi Ezra, preotul, a adus legea înaintea adunării, atât a băr-
baţilor cât şi a femeilor şi a tuturor celor care puteau auzi cu
înţelegere, în cea dintâi zi a lunii a şaptea .
3 Şi a citit din ea în faţa străzii care era înaintea porţii ape-
lor de dimineaţă până la amiază, înaintea bărbaţilor şi a fe-
meilor şi a celor care puteau înţelege; şi urechile întregului

303

Neemia  9

popor erau atente la cartea legii .
4 Şi Ezra, scribul, stătea în picioare pe o platformă de lemn,
pe  care  o  făcuseră  pentru  această  ocazie;  şi  lângă  el  stă-
teau în picioare Matitia şi Şema şi Anaia şi Urie şi Hilchia
şi Maaseia, la dreapta lui; şi la stânga lui Pedaia şi Mişael şi
Malchiia şi Haşum şi Haşbadana, Zaharia şi Meşulam .
5 Şi Ezra a deschis cartea înaintea ochilor întregului popor;
(pentru că el era deasupra întregului popor;) şi, când a des-
chis-o, tot poporul s-a ridicat în picioare;
6 Şi Ezra a binecuvântat pe DOMNUL, pe marele Dumnezeu .
Şi tot poporul a răspuns: Amin, Amin, ridicându-şi mâinile;
şi şi-au plecat capetele şi s-au închinat DOMNULUI cu feţele
lor la pământ .
7 De asemenea Ieşua şi Bani şi Şerebia, Iamin, Acub, Şabetai,
Hodiia, Maaseia, Chelita, Azaria, Iozabad, Hanan, Pelaia şi
leviţii au făcut pe popor să înţeleagă legea; şi poporul stătea
în picioare la locul său .
8 Astfel ei citeau lămurit în cartea legii lui Dumnezeu, şi îi
dădeau înţelesul şi îi făceau să înţeleagă citirea .
9 ¶ Şi Neemia, care este Tirşata, şi Ezra, preotul şi scribul,
şi  leviţii  care  învăţau  poporul,  au  spus  către  tot  poporul:
Această zi este sfântă pentru DOMNUL Dumnezeul vostru,
nu  jeliţi,  nici  nu  plângeţi .  Pentru  că  tot  poporul  plângea,
când au auzit cuvintele legii .
10 Atunci el le-a spus: Duceţi-vă, mâncaţi grăsimea şi beţi
dulceaţa şi trimiteţi porţii la cei pentru care nimic nu este
pregătit;  pentru  că  această  zi  este  sfântă  pentru  DOMNUL
nostru; şi să nu vă pară rău; pentru că bucuria DOMNULUI
este tăria voastră .
11 Şi leviţii au liniştit tot poporul, spunând: Tăceţi, pentru
că ziua este sfântă; şi nu fiţi mâhniţi .
12 Şi tot poporul s-a dus să mănânce şi să bea şi să trimită
porţii şi să facă mare bucurie, pentru că înţeleseseră cuvin-
tele care le fuseseră vestite .
13  ¶  Şi  a  doua  zi  s-au  adunat  mai  marii  taţilor  întregului
popor, preoţii şi leviţii, la Ezra, scribul, pentru a înţelege cu-
vintele legii .
14  Şi  au  găsit  scris  în  legea  pe  care  DOMNUL  o  poruncise
prin Moise, copiilor lui Israel, că trebuie să locuiască în coli-
be la sărbătoarea lunii a şaptea;
15 Şi că trebuie să vestească şi să facă cunoscut în toate cetă-
ţile lor şi în Ierusalim, spunând: Ieşiţi la munte şi aduceţi ra-
muri de măslin şi ramuri de pin şi ramuri de mirt şi ramuri
de palmier şi ramuri de copaci stufoşi, pentru a face colibe,
precum este scris .
16 Astfel poporul a ieşit şi le-a adus şi şi-au făcut colibe, fie-
care pe acoperişul casei lui şi în curţile lor şi în curţile casei
lui Dumnezeu şi în strada porţii apelor şi în strada porţii lui
Efraim .
17 Şi toată adunarea celor care se întorseseră din captivitate
şi-au făcut colibe şi au şezut în colibe; pentru că din zilele lui
Ieşua, fiul lui Nun, până în acea zi copiii lui Israel nu făcuse-
ră astfel . Şi a fost foarte mare veselie .
18 De asemenea zi de zi, din ziua întâi până în ultima zi, el
a citit în cartea legii lui Dumnezeu . Şi au ţinut sărbătoarea
şapte zile; şi în a opta zi a fost o adunare solemnă, conform
rânduielii .

CApitoLuL 9

ŞI în ziua a douăzeci şi patra a acestei luni copiii lui Israel

s-au adunat cu postire şi cu pânze de sac şi cu ţărână asu-

pra lor .

2 Şi sămânţa lui Israel s-a separat de toţi străinii şi au stat
în picioare şi au mărturisit păcatele lor şi nelegiuirile taţilor
lor .
3  Şi  s-au  ridicat  pe  locul  lor  şi  au  citit  în  cartea  legii
DOMNULUI  Dumnezeului  lor,  o  a  patra  parte  din  zi;  şi  o
altă a patra parte au mărturisit şi s-au închinat DOMNULUI
Dumnezeului lor .
4 ¶ Atunci au stat în picioare pe trepte, dintre leviţi: Ieşua şi
Bani, Cadmiel, Şebania, Buni, Şerebia, Bani şi Chenani şi au
strigat cu o voce tare către DOMNUL Dumnezeul lor .
5  Atunci  leviţii  Ieşua  şi  Cadmiel,  Bani,  Haşabnia,  Şerebia,
Hodiia, Şebania şi Petahia au spus: Ridicaţi-vă în picioare şi
binecuvântaţi  pe  DOMNUL  Dumnezeul  vostru  pentru  tot-
deauna şi întotdeauna; şi binecuvântat să fie numele tău glo-
rios,  care  este  înălţat  mai  presus  de  orice  binecuvântare  şi
laudă .
6 Tu, chiar tu, eşti singur DOMN; tu ai făcut cerul, cerul ce-
rurilor, cu toată oştirea lor, pământul şi toate lucrurile care
sunt pe el, mările şi tot ce este în ele şi tu le păstrezi pe toate;
şi oştirea cerului ţi se închină ţie .
7 Tu eşti DOMNUL Dumnezeu, care l-ai ales pe Avram şi l-ai
scos din Urul caldeilor, şi i-ai dat numele Avraam;
8 Şi i-ai găsit inima credincioasă înaintea ta şi ai făcut un le-
gământ cu el că îi vei da ţara canaaniţilor, a hitiţilor, a amo-
riţilor  şi  a  pereziţilor  şi  a  iebusiţilor  şi  a  ghirgasiţilor,  că  o
vei da, spun eu, seminţei sale şi ţi-ai împlinit cuvintele tale;
pentru că eşti drept;
9 Şi ai văzut chinuirea taţilor noştri în Egipt şi ai auzit stri-
gătul lor la Marea Roşie;
10 Şi ai arătat semne şi minuni asupra lui Faraon şi asupra
tuturor servitorilor săi şi asupra întregului popor al ţării sale;
pentru că ai cunoscut că s-au purtat cu mândrie împotriva
lor . Astfel ţi-ai făcut un nume, precum este în această zi .
11 Şi ai despărţit marea înaintea lor, astfel ei au mers prin
mijlocul mării pe uscat; şi pe persecutorii lor i-ai aruncat în
adâncuri, ca pe o piatră în ape puternice .
12  Mai  mult,  tu  i-ai  condus  ziua  printr-un  stâlp  de  nor;  şi
noaptea printr-un stâlp de foc, pentru a le da lumină pe calea
pe care trebuiau să meargă .
13 Tu ai coborât de asemenea pe muntele Sinai şi ai vorbit cu
ei din cer, şi le-ai dat judecăţi drepte şi legi adevărate, statute
bune şi porunci;
14  Şi  le-ai  făcut  cunoscut  sabatul  tău  sfânt  şi  le-ai  porun-
cit prin mâna lui Moise, servitorul tău, rânduieli, statute şi
legi;
15 Şi le-ai dat pâine din cer pentru foamea lor şi ai scos apă
pentru ei din stâncă, pentru setea lor şi le-ai promis că vor
intra să stăpânească ţara pe care ai jurat că le-o vei da .
16 Dar ei şi taţii noştri s-au purtat cu mândrie şi şi-au înţe-
penit gâturile şi nu au dat ascultare poruncilor tale,
17 Şi au refuzat să dea ascultare, nici nu şi-au amintit de mi-
nunile tale pe care le-ai făcut printre ei; ci şi-au înţepenit gâ-
turile şi în răzvrătirea lor au rânduit o căpetenie pentru a se
întoarce la robia lor; dar tu eşti un Dumnezeu gata să ierte,
plin de har şi milostiv, încet la mânie şi de o mare bunătate,
şi nu i-ai părăsit .
18  Da,  când  şi-au  făcut  un  viţel  turnat  şi  au  spus:  Acesta
este Dumnezeul tău care te-a scos din Egipt şi au făcut mari
batjocuri;
19 Totuşi, tu, în îndurările tale cele multe, nu i-ai părăsit în
pustie; stâlpul de nor nu s-a depărtat de ei ziua, pentru a-i
conduce pe cale; nici stâlpul de foc noaptea, pentru a le arăta

304

Neemia  10

lumină şi calea pe care trebuiau să meargă .
20  Le-ai dat de asemenea duhul tău cel bun  pentru a-i  in-
strui, şi nu le-ai oprit mana ta de la gura lor şi le-ai dat apă
pentru setea lor .
21 Da, patruzeci de ani i-ai hrănit în pustie; astfel încât nu
le-a lipsit nimic; hainele lor nu s-au învechit şi picioarele lor
nu s-au umflat .
22 Mai mult, le-ai dat împărăţii şi naţiuni şi i-ai împărţit în
ţinuturi; astfel, ei au stăpânit ţara lui Sihon şi ţara împăratu-
lui Hesbonului şi ţara lui Og, împăratul Basanului .
23 Pe copiii lor de asemenea i-ai înmulţit ca stelele cerului şi
i-ai adus în ţara pe care ai promis-o taţilor lor, că vor intra
să o stăpânească .
24 Astfel copiii au intrat şi au stăpânit ţara şi tu ai supus îna-
intea lor pe locuitorii ţării, pe canaaniţi, şi i-ai dat în mâinile
lor, cu împăraţii lor şi pe popoarele ţării, ca să le poată face
precum au voit .
25 Şi ei au luat cetăţi întărite şi un pământ gras şi au stăpânit
case pline de toate bunătăţile, fântâni săpate, vii şi grădini
de măslini şi pomi roditori în abundenţă; astfel ei au mâncat
şi  s-au  săturat  şi  s-au  îngrăşat  şi  s-au  desfătat  în  marea  ta
bunătate .
26 Totuşi au fost neobedienţi şi s-au răzvrătit împotriva ta şi
au aruncat legea ta în spatele lor şi au ucis pe profeţii tăi care
au mărturisit împotriva lor pentru a-i întoarce la tine şi au
făcut mari batjocuri .
27 De aceea i-ai dat în mâna duşmanilor lor, care i-au chinu-
it; şi în timpul tulburării lor, când au strigat către tine, tu i-ai
auzit din cer; şi conform cu îndurările tale cele multe le-ai
dat salvatori, care i-au salvat din mâna duşmanilor lor .
28 Dar după ce au avut odihnă, din nou au făcut ce este rău
înaintea ta; de aceea i-ai lăsat în mâna duşmanilor lor, astfel
încât ei au avut stăpânire asupra lor; totuşi când s-au întors
şi au strigat către tine, tu i-ai auzit din cer; şi de multe ori i-ai
eliberat conform îndurărilor tale;
29 Şi ai mărturisit împotriva lor, ca să îi întorci înapoi la le-
gea ta; totuşi s-au purtat cu mândrie şi nu au dat ascultare
poruncilor tale, ci au păcătuit împotriva judecăţilor tale (pe
care dacă un om le face, va trăi în ele); şi şi-au retras umărul
şi şi-au înţepenit gâtul şi au refuzat să asculte .
30 Totuşi mulţi ani i-ai răbdat şi ai mărturisit împotriva lor
prin duhul tău în profeţii tăi; totuşi ei au refuzat să îşi plece
urechea; de aceea i-ai dat în mâna popoarelor ţărilor .
31  Totuşi  de  dragul  marilor  tale  îndurări  tu  nu  i-ai  mis-
tuit  în  întregime,  nici  nu  i-ai  părăsit;  pentru  că  tu  eşti  un
Dumnezeu plin de har şi milostiv .
32 De aceea acum, Dumnezeul nostru, marele, puternicul şi
înfricoşătorul Dumnezeu, care ţii legământul şi mila, să nu
pară mică, înaintea ta, toată această tulburare, care a venit
asupra  noastră,  asupra  împăraţilor  noştri,  asupra  prinţilor
noştri şi asupra preoţilor noştri şi asupra profeţilor noştri şi
asupra taţilor noştri şi asupra întregului tău popor, din tim-
pul împăraţilor Asiriei până în această zi .
33 Dar totuşi tu eşti just în tot ce a venit asupra noastră; pen-
tru că tu ai lucrat drept, dar noi am lucrat cu stricăciune;
34  Nici  împăraţii  noştri,  prinţii  noştri,  preoţii  noştri,  nici
taţii noştri nu au ţinut legea ta, nici nu au dat ascultare po-
runcilor tale şi mărturiilor tale, cu care ai mărturisit împo-
triva lor .
35 Fiindcă ei nu ţi-au servit în împărăţia lor şi în marea ta
bunătate pe care le-ai dat-o şi în ţara cea întinsă şi grasă pe
care ai dat-o înaintea lor, nici nu s-au întors de la lucrările

lor rele .
36 Iată, noi suntem servitori în această zi; şi în ţara pe care ai
dat-o taţilor noştri să mănânce rodul ei şi bunătăţile ei, iată,
noi suntem servitori în ea;
37 Şi aceasta dă mult venit împăraţilor pe care i-ai pus peste
noi din cauza păcatelor noastre; de asemenea ei au stăpânire
peste trupurile noastre şi peste vitele noastre după plăcerea
lor şi noi suntem în mare strâmtorare .
38 Şi pentru toate acestea noi facem un legământ statornic şi
îl scriem; şi prinţii noştri, leviţii şi preoţii noştri îl sigilează .

CApitoLuL 10

ACUM, cei care l-au sigilat au fost: Neemia Tirşata, fiul

lui Hacalia, şi Zedechia,

2 Seraia, Azaria, Ieremia,
3 Paşhur, Amaria, Malchiia,
4 Hatuş, Şebania, Maluc,
5 Harim, Meremot, Obadia,
6 Daniel, Ghineton, Baruc,
7 Meşulam, Abiia, Miiamin,
8 Maazia, Bilgai, Şemaia: aceştia au fost preoţii .
9 Şi leviţii: deopotrivă Ieşua, fiul lui Azania, Binui dintre co-
piii lui Henadad, Cadmiel;
10 Şi fraţii lor: Şebania, Hodiia, Chelita, Pelaia, Hanan,
11 Mica, Rehob, Haşabia,
12 Zacur, Şerebia, Şebania,
13 Hodiia, Bani, Beninu .
14  Mai  marii  poporului:  Pareoş,  Pahat-Moab,  Elam,  Zatu,
Bani,
15 Buni, Azgad, Bebai,
16 Adoniia, Bigvai, Adin,
17 Ater, Ezchiia, Azur,
18 Hodiia, Haşum, Beţai,
19 Harif, Anatot, Nebai,
20 Magpiaş, Meşulam, Hezir,
21 Meşezabeel, Ţadoc, Iadua,
22 Pelatia, Hanan, Anaia,
23 Hoşea, Hanania, Haşub,
24 Haloheş, Pilha, Şobec,
25 Rehum, Haşabna, Maaseia,
26 Şi Ahiia, Hanan, Anan,
27 Maluc, Harim, Baana .
28  Şi  restul  poporului,  preoţii,  leviţii,  portarii,  cântăreţii,
netinimii şi toţi cei care se separaseră de popoarele ţărilor
pentru  legea  lui  Dumnezeu,  soţiile  lor,  fiii  lor  şi  fiicele  lor,
oricine avea cunoştinţă şi avea înţelegere;
29 S-au alipit de fraţii lor, nobilii lor şi au intrat într-un blestem
şi într-un jurământ, pentru a umbla în legea lui Dumnezeu,
care a fost dată prin Moise servitorul lui Dumnezeu şi pen-
tru a ţine şi a împlini toate poruncile DOMNULUI Domnul
nostru şi judecăţile lui şi statutele lui;
30 Şi că noi nu vom da pe fiicele noastre popoarelor ţării, nici
nu vom lua pe fiicele lor pentru fiii noştri;
31  Şi  dacă  popoarele  ţării  vor  aduce  mărfuri  sau  orice  fel
de alimente în ziua sabatului pentru a vinde, că noi nu vom
cumpăra de la ei în sabat, sau în ziua sfântă; şi că vom lăsa al
şaptelea an şi luarea oricărei datorii .
32 ¶ De asemenea am făcut rânduieli pentru noi, pentru a
da anual a treia parte dintr-un şekel pentru serviciul casei
Dumnezeului nostru;
33  Pentru  pâinile  punerii  înainte  şi  pentru  darul  de  mân-
care  continuu  şi  pentru  ofranda  arsă  continuă  a  sabatelor,

305

Neemia  12

a lunilor noi, pentru sărbătorile rânduite şi pentru lucrurile
sfinte şi pentru ofrandele pentru păcat pentru a face ispăşi-
re pentru Israel şi pentru toată lucrarea casei Dumnezeului
nostru .
34 Şi am aruncat sorţii între preoţi, leviţi şi popor, pentru
darul  lemnelor,  de  a-l  aduce  la  casa  Dumnezeului  nostru,
după casele taţilor noştri, la timpuri rânduite an de an, ca să
ardă  pe  altarul  DOMNULUI  Dumnezeului  nostru,  precum
este scris în lege;
35 Şi să aducem cele dintâi roade ale pământului nostru şi
cele dintâi roade ale tuturor fructelor din toţi pomii an de
an la casa DOMNULUI;
36  De  asemenea  pe  întâii  născuţi  ai  fiilor  noştri  şi  ai  vite-
lor noastre, precum este scris în lege şi pe întâii născuţi ai
cirezilor noastre şi ai turmelor noastre, pentru a-i aduce la
casa  Dumnezeului  nostru,  la  preoţii  care  servesc  în  casa
Dumnezeului nostru;
37 Şi ca să aducem cele dintâi roade ale aluatului nostru şi
ofrandele noastre şi rodul a tot felul de pomi, din vin şi din
untdelemn,  la  preoţi,  în  camerele  casei  Dumnezeului  nos-
tru; şi zeciuielile pământului nostru leviţilor, ca ei, leviţii, să
poată avea zeciuielile în toate cetăţile aratului nostru .
38  Şi  preotul,  fiul  lui  Aaron,  să  fie  cu  leviţii  când  leviţii
iau zeciuieli; şi leviţii să aducă zeciuiala zeciuielilor la casa
Dumnezeului nostru, în camere, la casa tezaurului .
39 Căci copiii lui Israel şi copiii lui Levi vor aduce darul din
grâne, din vin nou şi din untdelemn, în camere, unde sunt
vasele sanctuarului şi preoţii care servesc şi portarii şi cân-
tăreţii; şi nu vom părăsi casa Dumnezeului nostru .

CApitoLuL 11

ŞI conducătorii poporului locuiau la Ierusalim; restul po-

porului de asemenea au aruncat sorţi, pentru a aduce pe
unul din zece să locuiască în Ierusalim cetatea sfântă şi nouă
părţi să locuiască în alte cetăţi .
2 Şi poporul a binecuvântat pe toţi oamenii, care s-au oferit
de bunăvoie să locuiască la Ierusalim .
3 Acum, aceştia sunt mai marii provinciei care au locuit în
Ierusalim; dar în cetăţile lui Iuda au locuit fiecare în stăpâ-
nirea sa în cetăţile lor, adică, Israel, preoţii, şi leviţii şi neti-
nimii şi copiii servitorilor lui Solomon .
4 Şi la Ierusalim au locuit anumiţi dintre copiii lui Iuda şi
dintre copiii lui Beniamin . Dintre copiii lui Iuda: Ataia, fiul
lui Ozia, fiul lui Zaharia, fiul lui Amaria, fiul lui Şefatia, fiul
lui Mahalaleel, dintre copiii lui Pereţ;
5 Şi Maaseia, fiul lui Baruc, fiul lui Col-Hoze, fiul lui Hazaia,
fiul lui Adaia, fiul lui Ioiarib, fiul lui Zaharia, fiul lui Şiloni .
6 Toţi fiii lui Pereţ care au locuit la Ierusalim erau patru sute
şaizeci şi opt de bărbaţi viteji .
7 Şi aceştia sunt fiii lui Beniamin: Salu, fiul lui Meşulam, fiul
lui Ioed, fiul lui Pedaia, fiul lui Colaia, fiul lui Maaseia, fiul
lui Itiel, fiul lui Isaia .
8 Şi după el, Gabai, Salai, nouă sute douăzeci şi opt .
9 Şi Ioel, fiul lui Zicri era supraveghetorul lor: şi Iuda, fiul lui
Hasenuac era al doilea peste cetate .
10 Dintre preoţi: Iedaia, fiul lui Ioiarib, Iachin .
11  Seraia,  fiul  lui  Hilchia,  fiul  lui  Meşulam,  fiul  lui  Ţadoc,
fiul lui Meraiot, fiul lui Ahitub, era supraveghetorul casei lui
Dumnezeu .
12 Şi fraţii lor care făceau serviciul casei erau opt sute două-
zeci şi doi; şi Adaia, fiul lui Ioroham, fiul lui Pelalia, fiul lui
Amţi, fiul lui Zaharia, fiul lui Paşhur, fiul lui Malchiia,

13 Şi fraţii lui, mai marii taţilor: două sute patruzeci şi doi;
şi Amaşai, fiul lui Azareel, fiul lui Ahzai, fiul lui Meşilemot,
fiul lui Imer,
14 Şi fraţii lor, războinici viteji, o sută douăzeci şi opt; şi su-
praveghetorul lor era Zabdiel, fiul unuia dintre bărbaţii de
vază .
15 De asemenea dintre leviţi: Şemaia, fiul lui Haşub, fiul lui
Azricam, fiul lui Haşabia, fiul lui Buni;
16 Şi Şabetai şi Iozabad, dintre mai marii leviţilor, aveau su-
pravegherea lucrarea de afară a casei lui Dumnezeu .
17 Şi Matania, fiul lui Mica, fiul lui Zabdi, fiul lui Asaf, era în-
tâiul pentru a începe mulţumirea în rugăciune; şi Bacbuchia
al  doilea  printre  fraţii  săi  şi  Abda,  fiul  lui  Şamua,  fiul  lui
Galal, fiul lui Iedutun .
18  Toţi  leviţii  în  sfânta  cetate  erau  două  sute  optzeci  şi
patru .
19 Mai mult, portarii, Acub, Talmon şi fraţii lor care păzeau
porţile, erau o sută şaptezeci şi doi .
20 ¶ Şi rămăşiţa lui Israel, a preoţilor şi a leviţilor, erau în
toate cetăţile lui Iuda, fiecare în moştenirea sa .
21 Dar netinimii locuiau în Ofel; şi Ţiha şi Ghişpa erau peste
netinimi .
22  De  asemenea  supraveghetorul  leviţilor  la  Ierusalim  era
Uzi,  fiul  lui  Bani,  fiul  lui  Haşabia,  fiul  lui  Matania,  fiul  lui
Mica . Dintre fiii lui Asaf, cântăreţii erau peste lucrarea casei
lui Dumnezeu .
23 Căci porunca împăratului referitor la ei, era ca o anumită
porţie să fie pentru cântăreţi, datorată pentru fiecare zi .
24 Şi Petahia, fiul lui Meşezabeel, dintre fiii lui Zerah, fiul lui
Iuda, era la mâna împăratului în toate lucrurile referitoare
la popor .
25 Şi pentru sate, cu câmpurile lor, unii dintre copiii lui Iuda
au locuit la Chiriat-Arba şi în satele ei şi la Dibon şi în satele
ei şi la Iecabţeel şi în satele ei,
26 Şi la Ieşua şi la Molada şi la Bet-Palet,
27 Şi la Haţar-Şual şi la Beer-Şeba şi în satele ei,
28 Şi la Ţiclag şi la Mecona şi în satele ei,
29 Şi la En-Rimon şi la Ţoreea la Iarmut,
30 Zanoah, Adulam şi în satele lor, la Lachis şi în câmpurile
ei, la Azeca şi în satele ei . Şi au locuit de la Beer-Şeba până la
valea lui Hinom .
31 De asemenea copiii lui Beniamin de la Gheba au locuit la
Micmas şi Aiia şi Betel şi în satele lor,
32 Şi la Anatot, Nob, Anania,
33 Haţor, Rama, Ghitaim,
34 Hadid, Ţeboim, Nebalat,
35 Lod şi Ono, valea meşteşugarilor .
36  Şi  dintre  leviţi,  unele  cete  locuiau  în  Iuda  şi  unele  în
Beniamin .

CApitoLuL 12

ŞI aceştia sunt preoţii şi leviţii care s-au urcat cu Zorobabel,

fiul lui Şealtiel, şi Ieşua: Seraia, Ieremia, Ezra,

2 Amaria, Maluc, Hatuş,
3 Şecania, Rehum, Meremot,
4 Ido, Ghineto, Abiia,
5 Miiamin, Maadia, Bilga,
6 Şemaia şi Ioiarib, Iedaia,
7 Salu, Amoc, Hilchia, Iedaia . Aceştia erau mai marii preo-
ţilor şi ai fraţilor lor în zilele lui Ieşua .
8  Mai  mult,  leviţii:  Ieşua,  Binui,  Cadmiel,  Şerebia,  Iuda  şi
Matania,  care  era  peste  aducerea  de  mulţumiri,  el  şi  fraţii

306

Neemia  13

lui .
9 De asemenea Bacbuchia şi Uni, fraţii lor, erau unii în faţa
celorlalţi, în gărzi .
10  Şi  Ieşua  a  născut  pe  Ioiachim,  Ioiachim  de  asemenea  a
născut pe Eliaşib şi Eliaşib a născut pe Ioiada,
11  Şi  Ioiada  a  născut  pe  Ionatan  şi  Ionatan  a  născut  pe
Iadua .
12 Şi în zilele lui Ioiachim, erau preoţi, mai marii taţilor: al
lui Seraia, Meraia; al lui Ieremia, Hanania;
13 Al lui Ezra, Meşulam; al lui Amaria, Iohanan;
14 Al lui Melicu, Ionatan; al lui Şebania, Iosif;
15 Al lui Harim, Adna; al lui Meraiot, Helcai;
16 Al lui Ido, Zaharia; al lui Ghineton, Meşulam;
17 Al lui Abiia, Zicri; al lui Miniamin, al lui Moadia, Piltai;
18 Al lui Bilga, Şamua; al lui Şemaia, Ionatan;
19 Şi al lui Ioiarib, Matenai; al lui Iedaia, Uzi;
20 Al lui Salai, Calai; al lui Amoc, Eber;
21 Al lui Hilchia, Haşabia; al lui Iedaia, Netaneel .
22 Leviţii în zilele lui Eliaşib, Ioiada şi Iohanan şi Iadua, erau
înregistraţi mai marii taţilor; de asemenea preoţii, în timpul
domniei lui Darius persanul .
23  Fiii  lui  Levi,  mai  marii  taţilor,  au  fost  înscrişi  în  cartea
cronicilor, până în zilele lui Iohanan, fiul lui Eliaşib .
24  Şi  mai  marii  leviţilor:  Haşabia,  Şerebia  şi  Ieşua,  fiul  lui
Cadmiel,  cu  fraţii  lor  stând  faţă  în  faţă,  ca  să  laude  şi  să
aducă  mulţumiri,  conform  cu  porunca  lui  David  omul  lui
Dumnezeu, gardă cu gardă, faţă în faţă .
25 Matania şi Bacbuchia, Obadia, Meşulam, Talmon, Acub,
erau portari, făcând de gardă la pragurile porţilor .
26 Aceştia erau în zilele lui Ioiachim, fiul lui Ieşua, fiul lui
Ioţadac şi în zilele lui Neemia guvernatorul şi ale preotului
Ezra, scribul .
27 ¶ Şi la dedicarea zidului Ierusalimului ei au căutat pe levi-
ţi din toate locurile lor, pentru a-i aduce la Ierusalim, pentru
a  ţine  dedicarea  cu  veselie,  deopotrivă  cu  mulţumiri  şi  cu
cântare, cu chimvale, psalterioane şi cu harpe .
28 Şi fiii cântăreţilor s-au adunat, deopotrivă din câmpia din
jurul Ierusalimului şi din satele lui Netofati;
29  De  asemenea  de  la  casa  Ghilgalului,  şi  din  câmpurile
Ghebei şi Azmavetului; căci cântăreţii îşi construiseră sate
de jur împrejurul Ierusalimului .
30 Şi preoţii şi leviţii s-au purificat şi au purificat poporul şi
porţile şi zidul .
31 Atunci am urcat pe prinţii lui Iuda pe zid şi am rânduit
două mari cete dintre cei care aduceau mulţumiri, din care
una în dreapta pe zidul spre poarta bălegarului;
32  Şi  după  ei  mergeau  Hoşaia  şi  jumătate  din  prinţii  lui
Iuda,
33 Şi Azaria, Ezra şi Meşulam,
34 Iuda şi Beniamin şi Şemaia şi Ieremia,
35 Şi anumiţi dintre fiii preoţilor cu trâmbiţe; adică, Zaharia,
fiul  lui  Ionatan,  fiul  lui  Şemaia,  fiul  lui  Matania,  fiul  lui
Micaia, fiul lui Zacur, fiul lui Asaf;
36  Şi  fraţii  săi:  Şemaia  şi  Azareel,  Milalai,  Ghilalai,  Maai,
Netaneel şi Iuda, Hanani, cu instrumentele muzicale ale lui
David, omul lui Dumnezeu, şi scribul Ezra înaintea lor .
37 Şi la poarta fântânii, care era în faţa lor, ei s-au urcat pe
treptele cetăţii lui David, la urcarea zidului, deasupra casei
lui David, chiar până la poarta apelor spre est .
38 Şi cealaltă ceată a lor, care aducea mulţumiri, a mers în
faţa lor şi eu după ei şi jumătate din popor pe zid, de dincolo
de turnul cuptoarelor chiar până la zidul cel lat;

39 Şi pe deasupra porţii lui Efraim şi pe deasupra porţii vechi
şi pe deasupra porţii peştilor şi a turnului lui Hananeel şi a
turnului lui Meea, chiar până la poarta oilor; şi au stat în pi-
cioare pe loc la poarta închisorii .
40 Astfel au stat în picioare cele două cete al celor care adu-
ceau mulţumiri în casa lui Dumnezeu şi eu şi jumătate din
conducători cu mine;
41 Şi preoţii: Eliachim, Maaseia, Miniamin, Micaia, Elioenai,
Zaharia şi Hanania cu trâmbiţe;
42 Şi Maaseia şi Şemaia şi Eleazar şi Uzi şi Iohanan şi Malchiia
şi Elam şi Ezer . Şi cântăreţii au cântat tare, cu Izrahia, supra-
veghetorul lor .
43 De asemenea în acea zi ei au oferit sacrificii mari şi s-au
bucurat; pentru că Dumnezeu îi făcuse să se bucure cu mare
bucurie; soţiile de asemenea şi copiii s-au bucurat; astfel în-
cât bucuria Ierusalimului se auzea până foarte departe .
44 ¶ Şi în acel timp au fost unii rânduiţi peste camerele te-
zaurelor, pentru ofrande, pentru cele dintâi roade şi pentru
zeciuieli, pentru a aduna în ele din câmpurile cetăţilor por-
ţiile legii pentru preoţi şi leviţi; pentru că Iuda se bucura de
preoţii şi de leviţii care serveau .
45  Şi  deopotrivă  cântăreţii  şi  portarii  ţineau  serviciul
Dumnezeului lor şi serviciul purificării conform cu porun-
ca lui David şi a fiului său, Solomon,
46 Căci în zilele lui David şi ale lui Asaf din vechime au fost
mai  mari  ai  cântăreţilor  şi  cântări  de  laudă  şi  mulţumiri
pentru Dumnezeu .
47 Şi tot Israelul, în zilele lui Zorobabel şi în zilele lui Neemia,
a  dat  porţiile  cântăreţilor  şi  portarilor,  în  fiecare  zi  porţia
lui; şi sfinţeau lucruri sfinte pentru leviţi; şi leviţii le sfinţeau
pentru copiii lui Aaron .

CApitoLuL 13

ÎN acea zi s-a citit în cartea lui Moise în auzul poporului; şi

în ea s-a găsit scris că amonitul şi moabitul nu trebuie să

intre în adunarea lui Dumnezeu pentru totdeauna;
2  Pentru  că  nu  au  întâmpinat  pe  copiii  lui  Israel  cu  pâi-
ne  şi  cu  apă,  ci  au  angajat  pe  Balaam  împotriva  lor,  ca  să
îi blesteme; totuşi Dumnezeul nostru a întors blestemul în
binecuvântare .
3 Şi s-a întâmplat, după ce ei au auzit legea, că au separat din
Israel toată mulţimea amestecată .
4 Şi înainte de aceasta, preotul Eliaşib, având supraveghere
peste camera casei Dumnezeului nostru, era aliat cu Tobia;
5 Şi pregătise pentru el o cameră mare, unde înainte ei puneau
darurile de mâncare, tămâia şi vasele şi zeciuiala din grâne,
vinul nou şi untdelemnul, care erau poruncite să fie date levi-
ţilor şi cântăreţilor şi portarilor, şi ofrandele preoţilor .
6  Dar  în  tot  acest  timp  eu  nu  eram  în  Ierusalim;  pentru
că  în  anul  al  treizeci  şi  doilea  al  lui  Artaxerxes,  împăratul
Babilonului, am venit la împărat şi după câteva zile am obţi-
nut permisiune de la împărat;
7 Şi am venit la Ierusalim şi am înţeles răul pe care Eliaşib îl
făcuse pentru Tobia, pregătindu-i o cameră în curţile casei
lui Dumnezeu .
8 Şi m-a mâhnit foarte mult; de aceea am aruncat toate lu-
crurile gospodăreşti ale lui Tobia afară din cameră .
9 Atunci am poruncit şi ei au curăţit camerele; şi am adus
din  nou  înapoi  vasele  casei  lui  Dumnezeu,  cu  darurile  de
mâncare şi tămâia .
10 ¶ Şi am priceput că porţiile leviţilor nu le fuseseră date;
deoarece  leviţii  şi  cântăreţii,  care  făceau  lucrarea,  fugiseră

307

Neemia  13

fiecare la câmpul său .
11  Atunci  m-am  certat  cu  conducătorii  şi  am  spus:  De  ce
este casa lui Dumnezeu părăsită? Şi i-am adunat şi i-am pus
la locul lor .
12 Atunci a adus tot Iuda zeciuiala din grâne şi din vinul nou
şi din untdelemn la tezaure .
13  Şi  am  făcut  trezorieri  peste  tezaure,  pe  preotul  Şelemia
şi pe scribul Ţadoc şi dintre leviţi, pe Pedaia; şi lângă ei era
Hanan, fiul lui Zacur, fiul lui Matania; pentru că erau soco-
tiţi credincioşi, şi serviciul lor era să distribuie fraţilor lor .
14  Aminteşte-ţi  de  mine,  O  Dumnezeul  meu,  referitor  la
aceasta,  şi  nu  şterge  faptele  mele  bune  pe  care  le-am  făcut
pentru casa Dumnezeului meu şi pentru servirile ei .
15 ¶ În acele zile am văzut în Iuda pe unii călcând teascurile
de vin în sabat şi aducând snopi şi încărcând măgari; şi de
asemenea, vin, struguri şi smochine şi tot felul de poveri, pe
le  aduceau  la  Ierusalim  în  ziua  sabatului;  şi  am  mărturisit
împotriva lor în ziua când vindeau alimentele .
16 Acolo locuiau de asemenea oameni din Tir, care aduceau
peşte şi tot felul de mărfuri şi le vindeau în sabat copiilor lui
Iuda şi în Ierusalim .
17 Atunci m-am certat cu nobilii lui Iuda şi le-am spus: Ce lu-
cru rău este acesta pe care îl faceţi, spurcând ziua sabatului?
18  Nu  au  făcut  taţii  voştri  astfel  şi  nu  a  adus  Dumnezeul
nostru tot acest rău asupra noastră şi asupra acestei cetăţi?
Totuşi  voi  aduceţi  mai  multă  furie  asupra  lui  Israel,  spur-
când sabatul .
19 Şi s-a întâmplat, că atunci când la porţile Ierusalimului
începea  să  fie  întuneric  înaintea  sabatului,  am  poruncit
ca  porţile  să  fie  închise  şi  am  poruncit  ca  ele  să  nu  fie
deschise până după sabat; şi pe unii dintre servitorii mei
i-am pus la porţi, ca să nu fie adusă nici o povară în ziua
sabatului .
20 Astfel comercianţii şi vânzătorii de tot felul de mărfuri
găzduiau afară din Ierusalim o dată sau de două ori .

21 Atunci am mărturisit împotriva lor şi le-am spus: De ce
găzduiţi voi lângă zid? Dacă faceţi astfel din nou, voi pune
mâinile pe voi . Din acel timp nu au mai venit în sabat .
22  Şi  am  poruncit  leviţilor  să  se  cureţe  şi  să  vină  şi  să  pă-
zească porţile, pentru a sfinţi ziua sabatului . Aminteşte-ţi de
mine, O Dumnezeul meu, referitor şi la aceasta, şi cruţă-mă
conform cu măreţia milei tale .
23 ¶ În acele zile de asemenea am văzut iudei care s-au căsă-
torit cu femei din Asdod, din Amon şi din Moab;
24 Şi copiii lor vorbeau pe jumătate în vorbirea lui Asdod şi
nu puteau vorbi în limba iudaică, ci conform limbii fiecărui
popor .
25  Şi  m-am  certat  cu  ei  şi  i-am  blestemat  şi  i-am  lovit  pe
unii  dintre  ei  şi  le-am  smuls  părul  şi  i-am  pus  să  jure  pe
Dumnezeu, spunând: Voi să nu daţi pe fiicele voastre fiilor
lor, nici să nu luaţi pe fiicele lor pentru fiii voştri sau pentru
voi înşivă .
26  Nu  a  păcătuit  Solomon,  împăratul  lui  Israel,  prin  aces-
te  lucruri?  Totuşi  printre  multe  naţiuni,  nu  a  fost  împă-
rat asemenea lui, care a fost preaiubit de Dumnezeul lui şi
Dumnezeu l-a făcut împărat peste tot Israelul; totuşi chiar şi
pe el, femeile străine, l-au făcut să păcătuiască .
27  Să  vă  dăm  noi  atunci  ascultare  pentru  a  face  tot  acest
mare rău, pentru a călca legea împotriva Dumnezeului nos-
tru căsătorindu-ne cu femei străine?
28 Şi unul dintre fiii lui Ioiada, fiul lui Eliaşib, marele preot,
era ginere lui Sanbalat horonitul; de aceea l-am alungat de
la mine .
29 Aminteşte-ţi de ei, O Dumnezeul meu, pentru că au spur-
cat preoţia şi legământul preoţiei şi al leviţilor .
30 Astfel i-am curăţit de toţi străinii şi am rânduit serviciile
preoţilor şi ale leviţilor, pe fiecare în serviciul lui;
31  Şi  pentru  darul  de  lemne  la  timpuri  rânduite  şi  pentru
cele dintâi roade . Aminteşte-ţi de mine, O Dumnezeul meu,
spre bine .

308

… Estera …

Capitolul 1

ŞI  s-a  întâmplat  în  zilele  lui  Ahaşveroş,  (Ahaşveroş  care

împărăţea  din  India  până  în  Etiopia,  peste  o  sută  două

zeci şi şapte de provincii);
2 Că în acele zile, când împăratul Ahaşveroş a şezut pe tro-
nul împărăţiei sale, care era în palatul Susa,
3 În al treilea an al domniei sale, el a făcut un ospăţ pentru
toţi prinţii lui şi servitorii lui; puterea Persiei şi a Mediei, no-
bilii şi prinţii provinciilor fiind înaintea lui:
4 Când el a arătat bogăţiile împărăţiei sale glorioase şi onoa-
rea măreţei sale maiestăţi multe zile: o sută optzeci de zile .
5  Şi  când  s-au  sfârşit  aceste  zile,  împăratul  a  făcut  un  os-
păţ pentru toţi oamenii prezenţi la palatul Susa, deopotrivă
pentru mari şi mici, şapte zile, în curtea grădinii palatului
împăratului .
6 Erau acolo draperii albe, verzi şi albastre, întinse cu funii
de in subţire şi purpură, prinse de inele de argint şi coloane
de marmură; paturile erau din aur şi argint pe un pavaj de
marmură roşie şi albastră şi albă şi neagră .
7  Şi  le  dădeau  de  băut  în  vase  de  aur,  (vasele  fiind  diferite
unele de altele,) şi vin împărătesc din abundenţă, conform
stării împăratului .
8 Şi băutul era conform legii; nimeni nu obliga; fiindcă îm-
păratul rânduise tuturor ofiţerilor casei sale să facă conform
cu plăcerea fiecăruia .
9 De asemenea împărăteasa Vaşti a dat un ospăţ pentru fe-
meile din casa împărătească a împăratului Ahaşveroş .
10 ¶ În ziua a şaptea, când inima împăratului era veselă cu
vin, el a poruncit lui Mehuman, lui Bizta, lui Harbona, lui
Bigta şi lui Abagta, lui Zetar şi lui Carcas, celor şapte fameni
care serveau în prezenţa împăratului Ahaşveroş,
11 Să o aducă pe împărăteasa Vaşti înaintea împăratului cu
coroana împărătească, pentru a arăta oamenilor şi prinţilor
frumuseţea ei, fiindcă ea era plăcută la vedere .
12 Dar împărăteasa Vaşti a refuzat să vină la porunca îm-
păratului dată prin fameni; de aceea împăratul s-a înfuriat
foarte mult şi mânia lui ardea în el .
13 Atunci împăratul a spus înţelepţilor, care cunoşteau tim-
purile, (fiindcă aşa era obiceiul împăratului cu toţi cei ce cu-
noşteau lege şi judecată;
14  Şi  lângă  el  erau  Carşena,  Şetar,  Admata,  Tarşiş,  Meres,
Marsena şi Memucan, cei şapte prinţi ai Persiei şi ai Mediei,
care vedeau faţa împăratului şi care stăteau în locul dintâi
în împărăţie) .
15  Ce  să  facem  împărătesei  Vaşti  conform  legii,  pentru  că
ea nu a împlinit porunca împăratului Ahaşveroş dată prin
fameni .
16 Şi Memucan a răspuns înaintea împăratului şi a prinţi-
lor: Împărăteasa Vaşti a făcut rău nu doar împăratului, ci şi
prinţilor şi tuturor oamenilor din toate provinciile împăra-
tului Ahaşveroş .
17 Fiindcă fapta împărătesei va fi cunoscută tuturor femei-
lor, astfel că ele îşi vor dispreţui soţii în ochii lor, când se va
spune: Împăratul Ahaşveroş a poruncit împărătesei Vaşti să
fie adusă înaintea lui, dar ea nu a venit .
18 Tot aşa prinţesele Persiei şi ale Mediei, care au auzit des-
pre fapta împărătesei, vor spune la fel în această zi tuturor
prinţilor  împăratului .  Astfel  se  va  ridica  prea  mult  dispreţ
şi furie .

19 Dacă face plăcere împăratului, să iasă o poruncă împă-
rătească de la el, şi să fie scrisă între legile persanilor şi ale
mezilor, ca să nu fie schimbată: Că Vaşti să nu mai intre în-
aintea împăratului Ahaşveroş; şi împăratul să dea statutul ei
împărătesc alteia mai bună decât ea .
20  Şi  după  ce  hotărârea  împăratului  pe  care  o  va  da  el  va
fi  făcută  cunoscută  prin  toată  împărăţia  lui,  (fiindcă  este
mare,) toate soţiile vor da onoare soţilor lor, deopotrivă ce-
lor mari şi celor mici .
21 Şi spusa a plăcut împăratului şi prinţilor; şi împăratul a
făcut conform cuvântului lui Memucan;
22 Şi a trimis scrisori în toate provinciile împăratului, în fi-
ecare provincie conform scrisului ei şi fiecărui popor după
limba  lui,  că  fiecare  bărbat  să  stăpânească  în  casa  lui  şi  că
aceasta să fie răspândită conform limbii fiecărui popor .

CApitoLuL 2

DUPă aceste lucruri, când furia împăratului Ahaşveroş

s-a potolit, el şi-a amintit de Vaşti şi ceea ce ea a făcut şi

ce s-a hotărât împotriva ei .
2 Atunci servitorii împăratului care îl serveau i-au spus: Să
se caute fecioare tinere şi plăcute pentru împărat .
3 Şi împăratul să rânduiască ofiţeri în toate provinciile îm-
părăţiei sale, pentru ca ei să adune toate fecioarele tinere şi
plăcute  la  palatul  Susa,  în  casa  femeilor,  sub  îngrijirea  lui
Hegai,  famenul  împăratului,  păzitorul  femeilor;  şi  să  le  fie
date lucrurile lor pentru purificare .
4  Şi  tânăra  care  va  plăcea  împăratului  să  fie  împărăteasă
în locul lui Vaşti . Şi aceasta a plăcut împăratului; şi a făcut
astfel .
5 ¶ Şi  era  în  palatul  Susa  un  anumit  iudeu,  al  cărui  nume
era  Mardoheu,  fiul  lui  Iair,  fiul  lui  Şimei,  fiul  lui  Chiş,  un
beniamit;
6 Care a fost adus din Ierusalim odată cu captivitatea care
a fost adusă cu Ieconia împăratul lui Iuda, pe care i-a adus
Nebucadneţar împăratul Babilonului .
7 Şi el a crescut-o pe Hadasa, care este Estera, fiica unchiului
său; fiindcă ea nu avea nici tată nici mamă, şi tânăra era plă-
cută şi frumoasă; pe ea Mardoheu a luat-o să fie fiica lui după
ce tatăl şi mama ei au murit .
8 Şi s-a întâmplat, când s-a auzit porunca şi hotărârea împă-
ratului, şi când multe tinere au fost adunate la palatul Susa,
sub îngrijirea lui Hegai, că şi Estera a fost adusă în casa îm-
păratului, sub îngrijirea lui Hegai, păzitorul femeilor .
9 Şi tânăra i-a plăcut şi a obţinut bunătate din partea lui; iar
el în grabă i-a dat lucrurile pentru purificare, împreună cu
lucrurile ei şi şapte tinere, care se cuvenea să îi fie date din
casa împăratului; şi el a mutat-o pe ea şi pe tinerele ei în cel
mai bun loc în casa femeilor .
10  Estera  nu  şi-a  arătat  nici  poporul  nici  rudenia;  fiindcă
Mardoheu i-a poruncit să nu şi-o arate .
11 Şi Mardoheu se plimba zilnic pe dinaintea curţii casei fe-
meilor, să afle starea Esterei şi ce se face cu ea .
12 Şi când venea rândul fiecărei tinere să intre la împăratul
Ahaşveroş, după ce a stat douăsprezece luni, conform obice-
iului  femeilor,  (fiindcă  astfel  se  împlineau  zilele  purificării
lor, adică, şase luni cu untdelemn de mir, şi şase luni cu par-
fum dulce şi cu alte lucruri pentru purificarea femeilor .
13 Şi astfel venea fiecare tânără la împărat; tot ceea ce îşi dorea

309

Estera  4

i se dădea să ia cu ea din casa femeilor în casa împăratului .
14 Mergea seara şi se întorcea dimineaţa în a doua casă a fe-
meilor, sub îngrijirea lui Şaaşgaz, famenul împăratului, care
păzea concubinele; ea nu mai intra la împărat decât dacă îm-
păratului i-a plăcut de ea şi era chemată pe nume .
15 Şi când a venit rândul Esterei, fiica lui Abihail, unchiul lui
Mardoheu care o luase la el ca fiica lui, să intre la împărat,
nu a cerut nimic decât ceea ce Hegai, famenul împăratului,
păzitorul femeilor, a rânduit . Şi Estera a obţinut favoare îna-
intea vederii tuturor celor ce o priveau .
16 Astfel Estera a fost luată la împăratul Ahaşveroş în casa
lui împărătească în luna a zecea, care este luna Tebet, în al
şaptelea an al domniei lui .
17 Şi împăratul a iubit-o pe Estera mai mult decât pe toate fe-
meile, iar ea a obţinut har şi favoare înaintea vederii lui mai
mult decât toate fecioarele; astfel că el i-a pus coroana împă-
rătească pe cap şi a făcut-o împărăteasă în locul lui Vaşti .
18 Apoi împăratul a făcut un ospăţ mare tuturor prinţilor lui
şi servitorilor lui, adică ospăţul Esterei; şi a dat o scutire pro-
vinciilor şi a dat daruri conform cu starea împăratului .
19  Şi  când  fecioarele  au  fost  adunate  a  doua  oară,  atunci
Mardoheu a stat la poarta împăratului .
20 Estera nu şi-a fost arătat încă nici rudenia nici poporul,
precum îi poruncise Mardoheu; pentru că Estera a împlinit
porunca lui Mardoheu, ca şi atunci când ea creştea lângă el .
21 ¶ În acele zile, când Mardoheu stătea în poarta împăra-
tului, doi dintre famenii împăratului, Bigtan şi Tereş, din-
tre aceia care păzeau uşa, s-au înfuriat şi au căutat să pună
mâna pe împăratul Ahaşveroş .
22 Şi acest lucru a fost cunoscut de Mardoheu, care l-a spus
împărătesei  Estera;  iar  Estera  a  adus  aceasta  la  cunoştinţa
împăratului în numele lui Mardoheu .
23  Şi  după  ce  s-a  făcut  cercetarea  acestui  lucru,  s-a  aflat
ca  adevărat;  astfel  amândoi  au  fost  spânzuraţi  de  un  co-
pac;  iar  aceasta  a  fost  scrisă  în  cartea  cronicilor  înaintea
împăratului .

CApitoLuL 3

DUPă aceste lucruri împăratul Ahaşveroş l-a promovat

pe Haman, fiul lui Hamedata agaghitul şi l-a avansat şi

i-a aşezat tronul peste toţi prinţii care erau cu el .
2 Şi toţi servitorii împăratului care erau la poarta împăra-
tului, îngenuncheau şi se plecau lui Haman; pentru că astfel
a poruncit împăratul referitor la el . Dar Mardoheu nu înge-
nunchea nici nu i se pleca .
3  Atunci  servitorii  împăratului,  care  erau  la  poarta  împă-
ratului,  i-au  spus  lui  Mardoheu:  De  ce  încalci  tu  porunca
împăratului?
4 Şi s-a întâmplat, după ce i-au vorbit zilnic, iar el nu le-a dat
ascultare, că ei i-au spus lui Haman să vadă dacă faptele lui
Mardoheu ar continua; pentru că el le spusese că este iudeu .
5 Şi când a văzut Haman că Mardoheu nu îngenunchea, nici
nu i se pleca, atunci Haman s-a umplut de furie .
6  Şi  s-a  gândit  ca  fiind  de  dispreţ  a  pune  mâinile  doar  pe
Mardoheu, căci ei i-au arătat poporul lui Mardoheu; astfel
că Haman a căutat să îi nimicească pe toţi iudeii care erau în
toată împărăţia lui Ahaşveroş, poporul lui Mardoheu .
7 ¶ În prima lună, adică, luna Nisan, în al doisprezecelea an
al împăratului Ahaşveroş, au aruncat Pur, adică sorţul, în-
aintea lui Haman, din zi în zi şi din lună în lună, până în a
douăsprezecea, adică luna Adar .
8 Şi Haman a spus împăratului Ahaşveroş: Este un anumit

popor împrăştiat şi răspândit printre oamenii din toate pro-
vinciile împărăţiei tale; şi legile lor sunt diferite de legile tu-
turor popoarelor; şi nici nu ţin legile împăratului, de aceea
nu este spre folosul împăratului să îi lase în pace .
9 Dacă face plăcere împăratului, să se scrie ca ei să fie nimi-
ciţi; şi eu voi plăti zece mii de talanţi de argint în mâinile ce-
lor însărcinaţi cu acest lucru, pentru a-i aduce în trezoreria
împăratului .
10  Şi  împăratul  şi-a  luat  inelul  de  pe  mână,  şi  l-a  dat  lui
Haman, fiul lui Hamedata agaghitul, duşmanul iudeilor .
11 Şi împăratul i-a spus lui Haman: Îţi este dat argintul şi oa-
menii de asemenea, pentru a face cu ei cum ţi se pare bine .
12 Apoi în a treisprezecea zi a lunii întâi au fost chemaţi scri-
bii împăratului, şi s-a scris conform cu tot ceea ce Haman
a  poruncit  satrapilor  şi  guvernatorilor  care  erau  peste  fie-
care provincie, şi conducătorilor fiecărui popor din fiecare
provincie conform cu scrierea lor, şi tuturor oamenilor după
limba lor; în numele împăratului Ahaşveroş s-a scris şi sigi-
lat cu inelul împăratului .
13 Şi au fost trimise scrisori prin alergători în toate provinci-
ile împăratului, pentru a nimici, a ucide, şi a face să piară toţi
iudeii, deopotrivă tineri şi bătrâni, copilaşi şi femei, într-o
singură zi, în ziua a treisprezecea, a lunii a douăsprezecea,
care este luna Adar, şi să prade averile lor .
14 Pentru ca porunca să fie dată în fiecare provincie, o copie
a înscrisului a fost adusă la cunoştinţa tuturor popoarelor, ca
să fie gata pentru acea zi .
15  Alergătorii  au  ieşit,  fiind  grăbiţi  de  porunca  împăratu-
lui, şi hotărârea a fost dată în palatul Susa . Şi împăratul şi
Haman s-au aşezat să bea; dar cetatea Susa era derutată .

CApitoLuL 4

CâND Mardoheu a priceput tot ce s-a făcut, Mardoheu

şi-a  sfâşiat  hainele  şi  s-a  îmbrăcat  în  pânză  de  sac
cu cenuşă, şi a ieşit în mijlocul cetăţii, şi a plâns tare şi cu
amărăciune .
2 Şi a venit până în faţa porţii împăratului, căci nimeni nu
putea intra pe poarta împăratului îmbrăcat cu pânză de sac .
3 Şi în fiecare provincie, oriunde ajungea porunca împăra-
tului şi hotărârea sa, a fost mare jale printre iudei, şi post şi
plâns şi strigăte; şi mulţi zăceau în pânză de sac şi cenuşă .
4  Şi  servitoarele  Esterei  şi  famenii  ei  au  venit  şi  i-au  spus
aceasta . Atunci împărăteasa a fost foarte mâhnită; şi a tri-
mis haine să îl îmbrace pe Mardoheu, şi să îi ia pânza de sac
de pe el, dar el nu a primit .
5  ¶  Atunci  Estera  a  chemat  pe  Hatac,  unul  dintre  famenii
împăratului, pe care l-a rânduit să aibă grijă de ea, şi i-a dat
o poruncă pentru Mardoheu, să afle ce este şi de ce .
6 Astfel Hatac a mers la Mardoheu până în piaţa cetăţii, care
era înaintea porţii împăratului .
7 Şi Mardoheu i-a spus tot ceea ce i s-a întâmplat, şi despre
suma de bani pe care Haman a promis să o plătească trezo-
reriilor împăratului pentru iudei, pentru a-i nimici .
8  De  asemenea  i-a  dat  copia  înscrisului  hotărârii,  dată  în
Susa pentru a-i nimici, pentru a fi arătată Esterei, şi să îi spu-
nă şi să îi poruncească să intre la împărat, să îl roage şi să
facă cerere înaintea lui pentru poporul ei .
9 Şi Hatac a venit şi a spus Esterei cuvintele lui Mardoheu .
10 Estera a vorbit din nou lui Hatac şi i-a dat porunca pentru
Mardoheu .
11 Toţi servitorii împăratului şi oamenii din provinciile îm-
păratului, ştiu că oricine, fie bărbat, fie femeie, care va intra

310

Estera  6

la împărat în curtea dinăuntru, fără să fie chemat, este o sin-
gură lege a împăratului, să fie ucis, cu excepţia celui căruia
împăratul îi întinde sceptrul său aurit, ca el să trăiască; iar
eu nu am fost chemată la împărat în aceste treizeci de zile .
12 Şi i-au spus lui Mardoheu cuvintele Esterei .
13  Atunci  Mardoheu  i-a  poruncit  să  răspundă  Esterei:  Nu
gândi în tine însuţi că numai tu vei scăpa în casa împăratu-
lui dintre toţi iudeii .
14 Căci dacă tu vei tăcea cu totul în acest timp, ajutorul şi
eliberarea iudeilor se va ridica din altă parte; dar tu şi casa
tatălui tău veţi fi nimiciţi; şi cine ştie dacă nu ai venit la îm-
părăţie tocmai pentru un timp ca acesta?
15  Apoi  Estera  le-a  cerut  să  ducă  acest  răspuns  înapoi  lui
Mardoheu .
16 Du-te, adună toţi iudeii care se află în Susa şi postiţi pen-
tru mine, şi nici nu mâncaţi nici nu beţi trei zile, noapte sau
zi;  de  asemenea  eu  şi  servitoarele  mele  vom  posti  la  fel;  şi
astfel voi merge la împărat, ceea ce nu este conform legii: şi
dacă voi pieri, voi pieri .
17 Şi Mardoheu a plecat pe drumul lui, şi a făcut conform cu
tot ceea ce Estera i-a poruncit .

CApitoLuL 5

ŞI s-a întâmplat în a treia zi, că Estera s-a îmbrăcat cu hai-

na împărătească şi a stat în picioare în curtea interioară a
casei împăratului, în dreptul casei împăratului; şi împăratul
şedea pe tronul său împărătesc în casa împărătească, în faţa
porţii casei .
2  Şi  a  fost  astfel,  când  împăratul  a  văzut-o  pe  împărăteasa
Estera stând în picioare în curte, că ea a obţinut favoare în
ochii lui; şi împăratul i-a întins Esterei sceptrul de aur din
mâna lui . Şi Estera s-a apropriat şi a atins vârful sceptrului .
3 Atunci împăratul i-a spus: Ce doreşti împărăteasă Estera?
Şi  care  este  cererea  ta?  Ţi  se  va  da  chiar  jumătate  din
împărăţie .
4  Şi  Estera  a  răspuns:  Dacă  ar  face  plăcere  împăratului,  să
vină  astăzi  împăratul  şi  Haman  la  ospăţul  pe  care  i  l-am
pregătit .
5 Atunci împăratul a spus: Grăbeşte-l pe Haman pentru  a
face ce a zis Estera . Şi împăratul şi Haman au venit la ospăţul
pe care Estera l-a pregătit .
6 Şi împăratul a spus Esterei la ospăţul vinului: Care este ru-
gămintea ta, şi ţi se va da? Şi care este cererea ta? Se va înde-
plini până la jumătate din împărăţie .
7 Atunci Estera a răspuns şi a zis: Rugămintea şi cererea mea
este:
8 Daca am găsit favoare în ochii împăratului şi dacă face plă-
cere împăratului să facă după rugămintea mea şi să împli-
nească cererea mea, să vină împăratul şi Haman la ospăţul
pe  care  îl  voi  pregăti  pentru  ei,  şi  voi  face  mâine  conform
spusei împăratului .
9 ¶ Şi în acea zi Haman a plecat bucuros şi cu inimă veselă,
dar când Haman a văzut pe Mardoheu la poarta împăratu-
lui, că nu s-a ridicat, nici nu s-a mişcat pentru el, s-a umplut
de indignare împotriva lui Mardoheu .
10 Cu toate acestea Haman s-a stăpânit; şi când a ajuns acasă
a trimis şi şi-a chemat prietenii şi pe Zereş, soţia lui .
11 Şi Haman le-a spus despre gloria bogăţiilor lui şi de mul-
ţimea copiilor săi şi toate lucrurile în care împăratul l-a pro-
movat, şi cum l-a avansat deasupra prinţilor şi servitorilor
împăratului .
12 Haman a continuat spunând: Da, împărăteasa Estera nu

a lăsat nici un alt om decât pe mine să intre cu împăratul la
ospăţul  pe  care  ea  l-a  pregătit;  şi  mâine  sunt  de  asemenea
invitat la ea cu împăratul .
13 Totuşi toate acestea nu îmi folosesc la nimic, cât timp îl
văd pe Mardoheu, iudeul, şezând la poarta împăratului .
14 Atunci Zereş, soţia lui, şi toţi prietenii lui, i-au spus: Să se
facă o spânzurătoare înaltă de cincizeci de coţi şi mâine să
vorbeşti cu împăratul ca Mardoheu să fie spânzurat de ea;
apoi  să  mergi  voios  cu  împăratul  la  ospăţ .  Şi  acest  lucru  a
plăcut lui Haman; şi a pus să se facă spânzurătoarea .

CApitoLuL 6

ÎN acea noapte împăratul nu a putut să doarmă şi a porun-

cit să fie adusă cartea de scriere a cronicilor; şi ele au fost

citite înaintea împăratului .
2  Şi  s-a  găsit  scris  că  Mardoheu  a  spus  despre  Bigtana  şi
Tereş, doi dintre famenii împăratului, păzitorii uşii, care au
căutat să pună mâna pe împăratul Ahaşveroş .
3 Şi împăratul a spus: Ce onoare şi demnitate s-a făcut lui
Mardoheu  pentru  aceasta?  Atunci  servitorii  împăratului
care îi serveau i-au spus: Nu i s-a făcut nimic .
4 ¶ Şi împăratul a spus: Cine este în curte? Iar Haman in-
trase în curtea dinafară a casei împăratului, pentru a vorbi
cu împăratul să îl spânzure pe Mardoheu de spânzurătoarea
pregătită pentru el .
5 Şi servitorii împăratului i-au spus: Iată, Haman stă în pi-
cioare în curte . Şi împăratul a zis: Lăsaţi-l să intre .
6  Aşa  că  Haman  a  intrat .  Şi  împăratul  i-a  spus:  Ce  să  se
facă  bărbatului  pe  care  împăratul  doreşte  să  îl  onoreze?  Şi
Haman s-a gândit în inima lui: Cui ar dori împăratul să dea
mai mult onoare decât mie?
7 Şi Haman a răspuns împăratului: Pentru bărbatul pe care
împăratul doreşte să îl onoreze,
8 Să fie adus veşmântul împărătesc pe care împăratul obişnu-
ieşte a-l îmbrăca şi calul pe care împăratul călăreşte, şi pe cap
să i se pună coroana împărătească;
9 Şi acest veşmânt şi cal să fie puse în mâna unuia dintre cei
mai nobil prinţi, ca ei să îmbrace cu acestea pe bărbatul pe
care  împăratul  doreşte  să  îl  onoreze,  şi  să  îl  poarte  călare
prin piaţa cetăţii şi să proclame înaintea lui: Astfel se va face
bărbatului pe care împăratul doreşte să îl onoreze!
10 Atunci împăratul i-a spus lui Haman: Grăbeşte-te şi ia veş-
mântul şi calul precum ai spus, şi fă chiar aşa lui Mardoheu,
iudeul, care stă la poarta împăratului; să nu lipsească nimic
din tot ce ai zis .
11 Apoi Haman a luat veşmântul şi calul şi l-a îmbrăcat pe
Mardoheu, şi l-a purtat călare prin piaţa cetăţii şi a procla-
mat înaintea lui: Astfel se va face bărbatului pe care împăra-
tul doreşte să îl onoreze!
12 Şi Mardoheu s-a întors la poarta împăratului . Dar Haman
s-a grăbit la casa lui jelind, şi cu capul acoperit .
13 Şi Haman i-a spus lui Zereş, soţiei sale, şi tuturor priete-
nilor săi tot ce i se întâmplase . Atunci înţelepţii lui şi Zereş,
soţia lui, i-au spus: Dacă Mardoheu este din sămânţa iudei-
lor, înaintea cărora ai început să cazi, nu vei învinge împo-
triva lui, ci cu siguranţă vei cădea înaintea lui .
14 Şi în timp ce ei încă vorbeau cu el, au venit famenii îm-
păratului şi s-au grăbit să ducă pe Haman la ospăţul pe care
Estera l-a pregătit .

311

Estera  9

CApitoLuL 7

împărăteasa Estera .

ASTFEL împăratul şi Haman au venit să se ospăteze cu

2  Şi  împăratul  a  spus  din  nou  Esterei  a  doua  zi  la  ospăţul
vinului: Care este rugămintea ta, împărăteasă Estera? Şi îţi
va fi dată: şi care este cererea ta? Şi se va îndeplini, până la
jumătate din împărăţie .
3 Atunci împărăteasa Estera a răspuns şi a zis: Dacă am găsit
favoare în ochii tăi, împărate, şi dacă face plăcere împăratu-
lui, să mi se dea viaţa la rugămintea mea, şi poporul meu la
cererea mea:
4 Fiindcă suntem vânduţi, eu şi poporul meu, pentru a fi ni-
miciţi, pentru a fi ucişi, şi pentru a pieri . Dar dacă am fi fost
vânduţi ca robi şi roabe, aş fi tăcut, cu toate acestea duşma-
nul nu ar putea compensa pierderea împăratului .
5 Atunci împăratul Ahaşveroş a răspuns şi i-a zis împără-
tesei Estera: Cine este el şi unde este cel care îndrăzneşte în
inima lui să facă astfel?
6 Şi Estera a spus: Potrivnicul şi duşmanul este acest stricat
Haman . Atunci Haman s-a temut înaintea împăratului şi a
împărătesei .
7 ¶ Şi împăratul, ridicându-se de la ospăţul vinului în furia
sa, a mers în grădina palatului: şi Haman s-a ridicat în pi-
cioare să îşi ceară viaţa de la împărăteasa Estera; fiindcă a
văzut că răul a fost hotărât împotriva lui de către împărat .
8 Atunci împăratul s-a întors din grădina palatului la locul
ospăţului vinului; şi Haman era căzut peste patul unde era
Estera . Atunci împăratul a spus: Să mai şi forţeze el pe împă-
răteasă în faţa mea în casă? Precum a ieşit cuvântul din gura
împăratului i-au acoperit faţa lui Haman .
9 Şi Harbona, unul dintre fameni, a spus înaintea împăra-
tului: Iată de asemenea, spânzurătoarea de cincizeci de coţi
înălţime, pe care Haman a făcut-o pentru Mardoheu, care a
vorbit pentru binele împăratului, se află în casa lui Haman .
Atunci împăratul a spus: Spânzuraţi-l de ea .
10 Astfel ei au spânzurat pe Haman de spânzurătoarea pregă-
tită pentru Mardoheu . Atunci furia împăratului s-a potolit .

CApitoLuL 8

ÎN acea zi împăratul Ahaşveroş a dat casa lui Haman, duş-

manul  iudeilor,  împărătesei  Estera .  Şi  Mardoheu  a  venit

înaintea împăratului; fiindcă Estera spusese ce îi era ei .
2 Şi împăratul şi-a scos inelul, pe care îl luase de la Haman
şi l-a dat lui Mardoheu . Şi Estera a pus pe Mardoheu peste
casa lui Haman .
3 ¶ Şi Estera a vorbit încă o dată înaintea împăratului şi a că-
zut la picioarele lui şi l-a implorat cu lacrimi să îndepărteze
ticăloşia lui Haman agaghitul şi planul lui pe care l-a plănuit
împotriva iudeilor .
4  Atunci  împăratul  a  întins  sceptrul  de  aur  spre  Estera .
Astfel Estera s-a ridicat şi a stat în faţa împăratului .
5 Şi a spus: Dacă face plăcere împăratului şi am găsit favoare
înaintea vederii lui şi acest lucru pare drept înaintea împă-
ratului şi eu sunt plăcută în ochilor lui, să se scrie pentru a
revoca scrisorile plănuite de Haman fiul lui Hamedata aga-
ghitul, pe care le-a scris pentru a nimici pe iudeii care sunt
în toate provinciile împăratului:
6 Căci cum aş îndura să văd răul care va veni peste poporul
meu? Sau cum aş îndura să văd nimicirea rudeniei mele?
7 Atunci împăratul Ahaşveroş a spus împărătesei Estera şi
iudeului Mardoheu . Iată, i-am dat Esterei casa lui Haman, şi
pe el l-au spânzurat de spânzurătoare, pentru că şi-a întins

mâna împotriva iudeilor .
8 Scrieţi de asemenea în favoarea iudeilor, cum vă place, în
numele  împăratului  şi  sigilaţi-l  cu  inelul  împăratului:  căci
înscrisul scris în numele împăratului şi sigilat cu inelul îm-
păratului, nimeni nu îl poate revoca .
9 Atunci au fost chemaţi scribii împăratului în acel timp în a
treia lună, care este luna Sivan, în a douăzeci şi treia zi a ei şi
a fost scris conform cu tot ce a poruncit Mardoheu iudeilor
şi locotenenţilor şi prefecţilor şi conducătorilor provinciilor
care sunt din India până în Etiopia, o sută douăzeci şi şapte
de provincii, fiecărei provincii conform scrierii ei şi fiecărui
popor după limba lui şi iudeilor conform scrierii lor şi con-
form limbii lor .
10 Şi a scris în numele împăratului Ahaşveroş şi l-a sigilat cu
inelul împăratului şi a trimis scrisori prin alergători călări,
şi călăreţi pe catâri, cămile şi dromaderi tineri:
11 Prin care împăratul a dat iudeilor care erau în fiecare ce-
tate să se adune şi să îşi apere viaţa, pentru a nimici, pentru
a ucide, şi pentru a face să piară, orice puterea a oamenilor şi
a provinciei care i-ar asalta, deopotrivă micuţi şi femei şi să
prade averile lor,
12  Într-o  singură  zi  în  toate  provinciile  împăratului
Ahaşveroş, adică, în a treisprezecea zi a lunii a douăspreze-
cea, care este luna Adar .
13  Copia  înscrisului  poruncii  dată  fiecărei  provincii  a  fost
publicată tuturor popoarelor ca iudeii să fie gata în acea zi să
se răzbune pe duşmanii lor .
14 Astfel alergătorii care au călărit pe catâri şi cămile au ieşit,
fiind grăbiţi şi presaţi de porunca împăratului . Şi hotărârea a
fost dată la palatul Susa .
15 ¶ Şi Mardoheu a ieşit din prezenţa împăratului în veşt-
mânt  împărătesc  albastru  şi  alb,  şi  cu  o  mare  coroană  din
aur, şi cu o haină de in subţire şi purpură: şi cetatea Susa s-a
bucurat şi s-a veselit .
16 Iudeii au avut strălucire şi veselie şi bucurie şi onoare .
17 Şi în fiecare provincie şi în fiecare cetate, oriunde au ajuns
porunca împăratului şi hotărârea lui, iudeii au avut bucurie
şi veselie, ospăţ şi zi bună . Şi mulţi dintre oamenii ţării au
devenit iudei; fiindcă teama de iudei a căzut asupra lor .

CApitoLuL 9

ASTFEL  în  a  douăsprezecea  lună,  care  este  luna  Adar,

în a treisprezecea zi a ei, când porunca împăratului şi
hotărârea lui urmau să se ducă la îndeplinire, în ziua când
duşmanii iudeilor au sperat să aibă putere asupra lor (dar s-a
întâmplat dimpotrivă, că iudeii au stăpânit asupra celor care
i-au urât),
2 Iudeii s-au adunat în cetăţile lor, în toate provinciile împă-
ratului Ahaşveroş, ca să pună mâna pe cei care căutau să le
facă rău . Şi nimeni nu le putea sta împotrivă, fiindcă teama
de ei a căzut asupra tuturor .
3 Şi toţi conducătorii provinciilor şi locotenenţii şi prefecţii
şi ofiţerii împăratului, au ajutat pe iudei, pentru că teama de
Mardoheu a căzut asupra lor .
4  Fiindcă  Mardoheu  era  mare  în  casa  împăratului,  şi  fai-
ma  lui  s-a  răspândit  în  toate  provinciile,  pentru  că  acest
Mardoheu a devenit din ce în ce mai mare .
5  Astfel  iudeii  au  lovit  pe  toţi  duşmanii  lor  cu  lovitură  de
sabie, şi măcel şi distrugere şi au făcut ce au dorit celor ce
i-au urât .
6 Şi în palatul Susa, iudeii au ucis şi au nimicit cinci sute de
bărbaţi .

312

Estera  10

7 Şi au ucis pe Parşandata şi pe Dalfon şi pe Aspata,
8 Şi pe Porata şi pe Adalia şi pe Aridata,
9 Şi pe Parmaşta şi pe Arisai şi pe Aridai şi pe Vajezata,
10  Cei  zece  fii  ai  lui  Haman,  fiul  lui  Hamedata,  duşmanul
iudeilor, dar nu şi-au pus mâna pe pradă .
11 În acea zi numărul celor ucişi în palatul Susa a fost adus
înaintea împăratului .
12 Şi împăratul a spus împărătesei Estera: Iudeii au ucis şi au
nimicit cinci sute de bărbaţi în palatul Susa şi pe cei zece fii
ai lui Haman . Ce au făcut în celelalte provincii ale împăratu-
lui? Acum care este rugămintea ta? Spune şi îţi va fi împlini-
tă . Şi care este cererea ta mai departe? Şi se va face .
13 Atunci Estera a spus: Dacă face plăcere împăratului, să fie
dat iudeilor care sunt în Susa să facă şi mâine conform ho-
tărârii de astăzi şi să spânzure de spânzurătoare pe cei zece
fii ai lui Haman .
14 Şi împăratul a poruncit să se facă astfel . Şi hotărârea s-a dat
în Susa . Şi au spânzurat pe cei zece fii ai lui Haman .
15 Căci iudeii care erau în Susa s-au adunat şi în ziua a pai-
sprezecea a lunii Adar şi au ucis trei sute de bărbaţi în Susa;
dar nu şi-au pus mâna pe pradă .
16 Şi ceilalţi iudei care erau în provinciile împăratului s-au
adunat şi şi-au apărat viaţa şi au avut odihnă din partea duş-
manilor lor şi au ucis şaptezeci şi cinci de mii dintre duşma-
nii lor, dar nu şi-au pus mâna pe pradă,
17 În ziua a treisprezecea a lunii Adar; şi în a paisprezecea zi
a ei s-au odinit şi au făcut-o zi de ospăţ şi veselie .
18 Dar iudeii care erau în Susa s-au adunat în a treisprezecea
zi a lunii şi în a paisprezecea zi a ei; şi în a cincisprezecea zi a
ei s-au odihnit şi au făcut-o zi de ospăţ şi veselie .
19 De aceea iudeii din sate, care au locuit în aşezări neîm-
prejmuite, au făcut din ziua a paisprezecea a lunii Adar o zi
de veselie şi de ospăţ şi zi bună şi de trimitere de porţii de
mâncare unii altora .
20 ¶ Şi Mardoheu a scris aceste lucruri şi a trimis scrisori la toţi
iudeii  care  erau  în  toate  provinciile  împăratului  Ahaşveroş,
deopotrivă celor de aproape şi de departe,
21 Pentru a stabili printre ei să ţină ziua a paisprezecea a lu-
nii Adar şi ziua a cincisprezecea a ei, anual,
22 Ca zilele în care iudeii s-au odihnit din partea duşmani-
lor lor şi luna în care li s-a prefăcut întristarea lor în bucurie
şi jelirea lor într-o zi bună; ca să le facă zile de ospăţ şi bu-
curie şi  de trimitere de porţii de  mâncare unii  altora şi de
daruri celor săraci .

23 Şi iudeii au acceptat să facă ceea ce au început, şi ceea ce
le-a scris Mardoheu .
24 Pentru că Haman, fiul lui Hamedata agaghitul, duşmanul
tuturor iudeilor, a plănuit împotriva iudeilor ca să îi nimi-
cească  şi  a  aruncat  Pur,  adică,  sorţul,  pentru  a-i  mistui  şi
pentru a-i nimici .
25 Dar când Estera a venit înaintea împăratului, el a porun-
cit prin scrisori ca planul lui rău, pe care l-a plănuit împotri-
va iudeilor, să se întoarcă asupra capului său, şi el şi fiii lui să
fie spânzuraţi pe spânzurătoare;
26 De aceea au numit aceste zile Purim, după numele Pur . De
aceea, datorită tuturor cuvintelor scrisorii acesteia, şi a ceea
ce au văzut în acest lucru, şi pentru ceea ce li s-a întâmplat,
27 Iudeii au rânduit şi au luat asupra lor, şi asupra seminţei
lor, şi asupra tuturor celor ce li s-au alipit, să nu neglijeze să
ţină aceste două zile conform scrierii lor şi conform timpu-
lui lor hotărât, în fiecare an;
28 Şi că aceste zile să fie amintite şi ţinute în fiecare genera-
ţie, în fiecare familie, în fiecare provincie şi în fiecare cetate .
Şi că aceste zile ale Purimului să nu lipsească din mijlocul
iudeilor, nici să nu se şteargă amintirea lor din sămânţa lor .
29 Atunci împărăteasa Estera, fiica lui Abihail şi Mardoheu
iudeul, au scris cu toată autoritatea, pentru a confirma aceas-
tă a doua scrisoare a Purimului .
30  Iar  el  a  trimis  scrisorile  tuturor  iudeilor,  şi  celor  o  sută
douăzeci şi şapte de provincii ale împărăţiei lui Ahaşveroş,
cu aceste cuvinte de pace şi adevăr,
31 Pentru a confirma aceste zile ale Purimului la timpul lor
hotărât, după cum le-a poruncit Mardoheu iudeul şi împă-
răteasa  Estera,  şi  după  cum  au  hotărât  pentru  ei  şi  pentru
sămânţa lor, lucrurile posturilor şi a strigătului lor .
32  Şi  hotărârea  Esterei  a  confirmat  aceste  lucruri  despre
Purim şi a fost scris în carte .

CApitoLuL 10

asupra insulelor mării .

ŞI împăratul Ahaşveroş a aşezat un tribut asupra ţării şi

2 Şi toate faptele puterii lui, şi ale tăriei lui, şi declaraţia măre-
ţiei lui Mardoheu, la care l-a avansat împăratul, nu sunt scri-
se ele în cartea cronicilor împăraţilor Mediei şi ai Persiei?
3  Căci  Mardoheu,  iudeul,  a  fost  primul  după  împăratul
Ahaşveroş, şi mare printre iudei, şi primit de mulţimea fra-
ţilor săi, căutând bunăstarea poporului său, şi vorbind pace
către toată sămânţa sa .

313

Iov  3

… Iov …

Capitolul 1

A FOST un om în ţara Uţ, al cărui nume era Iov; şi acel

om  era  desăvârşit  şi  integru  şi  unul  care  se  temea  de

Dumnezeu şi evita răul .
2 Şi i s-au născut şapte fii şi trei fiice .
3 Averea lui de asemenea era şapte mii de oi şi trei mii de că-
mile şi cinci sute de perechi de boi şi cinci sute de măgăriţe
şi o gospodărie foarte mare, astfel încât acest om era cel mai
mare dintre toţi oamenii din est .
4 ¶ Şi fiii lui mergeau şi dădeau ospeţe în casele lor, fiecare
la ziua lui; şi trimiteau şi chemau pe cele trei surori ale lor să
mănânce şi să bea cu ei .
5 Şi se întâmpla, când zilele ospeţelor treceau, că Iov trimitea
şi îi sfinţea şi se ridica devreme dimineaţa şi aducea ofrande
arse conform numărului lor, al tuturor; pentru că Iov spunea:
Poate că fiii mei au păcătuit şi au blestemat pe Dumnezeu în
inimile lor . Astfel făcea Iov continuu .
6 ¶ Şi a fost o zi când fiii lui Dumnezeu au venit să se prezinte
înaintea  DOMNULUI; şi Satan a venit de asemenea printre
ei .
7 Şi DOMNUL i-a spus lui Satan: De unde vii? Atunci Satan a
răspuns DOMNULUI şi a zis: De la cutreierarea pământului
şi de la preumblarea în sus şi în jos pe acesta .
8  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Satan:  Ţi-ai  pus  inima  asupra
servitorului  meu  Iov,  că  nu  este  nici  unul  asemenea  lui  pe
pământ, un om desăvârşit şi integru, unul care se teme de
Dumnezeu şi evită răul?
9 Atunci Satan a răspuns DOMNULUI şi a zis: Se teme Iov de
Dumnezeu degeaba?
10 Nu l-ai îngrădit pe el şi casa lui şi tot ce are de jur împre-
jur?  Tu  ai  binecuvântat  lucrarea  mâinilor  sale  şi  averea  lui
s-a înmulţit în ţară .
11 Dar întinde-ţi mâna acum şi atinge tot ce are el şi te va
blestema în faţă .
12 Şi DOMNUL i-a spus lui Satan: Iată, tot ce are el este în pu-
terea ta; numai asupra lui să nu îţi întinzi mâna . Astfel Satan
a plecat din prezenţa DOMNULUI .
13 ¶ Şi a fost o zi când fiii săi şi fiicele sale mâncau şi beau vin
în casa fratelui lor mai mare .
14 Şi a venit un mesager la Iov şi a spus: Boii arau şi măgări-
ţele păşteau lângă ei;
15 Şi sabeenii au căzut asupra lor şi i-au luat; da, au ucis ser-
vitorii cu tăişul sabiei; şi doar eu singur am scăpat ca să îţi
spun .
16 În timp ce el încă vorbea, a venit de asemenea un altul
şi a spus: Focul lui Dumnezeu a căzut din cer şi a ars oile şi
servitorii şi i-a mistuit; şi doar eu singur am scăpat ca să îţi
aduc vestea .
17 În timp ce el încă vorbea, a venit de asemenea un altul şi
a spus: Caldeenii au făcut trei cete şi au căzut asupra cămile-
lor şi le-au dus şi au ucis servitorii cu tăişul sabiei; şi doar eu
singur am scăpat ca să îţi aduc vestea .
18 În timp ce el încă vorbea, a venit de asemenea un altul şi a
spus: Fiii tăi şi fiicele tale mâncau şi beau vin în casa fratelui
lor mai mare,
19 Şi, iată, a venit un vânt mare dinspre pustie şi a lovit cele
patru colţuri ale casei şi ea a căzut peste tineri şi ei sunt mor-
ţi; şi doar eu singur am scăpat ca să îţi aduc vestea .

20 ¶ Atunci Iov s-a ridicat şi şi-a rupt mantaua şi şi-a ras ca-
pul şi a căzut la pământ şi s-a închinat,
21 Şi a spus: Gol am ieşit din pântecele mamei mele şi gol mă
voi întoarce acolo: DOMNUL a dat şi DOMNUL a luat; bine-
cuvântat fie numele DOMNULUI .
22  În  toate acestea  Iov nu a  păcătuit,  nici  nu l-a  acuzat pe
Dumnezeu prosteşte .

CApitoLuL 2

DIN nou a fost o zi când fiii lui Dumnezeu au venit să se

prezinte înaintea  DOMNULUI şi Satan a venit de ase-

menea printre ei să se prezinte înaintea DOMNULUI .
2 Şi DOMNUL i-a spus lui Satan: De unde vii? Şi Satan a răs-
puns DOMNULUI şi a zis: De la cutreierarea încolo şi încoace
pe pământ şi de la preumblarea în sus şi în jos pe acesta .
3  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Satan:  Ţi-ai  pus  inima  asupra
servitorului  meu  Iov,  că  nu  este  nici  unul  asemenea  lui  pe
pământ, un om desăvârşit şi integru, unul care se teme de
Dumnezeu  şi  evită  răul?  Şi  totuşi  el  îşi  ţine  strâns  integri-
tatea, cu toate că mă stârneşti împotriva lui, să îl nimicesc
fără motiv .
4 Şi Satan a răspuns DOMNULUI şi a zis: Piele pentru piele,
da, tot ce are un om, va da pentru viaţa lui .
5 Dar întinde-ţi mâna acum şi atinge-i osul şi carnea şi te va
blestema în faţă .
6 Şi DOMNUL i-a spus lui Satan: Iată, el este în mâna ta, nu-
mai cruţă-i viaţa .
7 ¶ Astfel a plecat Satan din prezenţa DOMNULUI şi a lovit
pe Iov cu ulcere aspre de la talpa piciorului până în creştetul
său .
8 Şi el şi-a luat un ciob ca să se scarpine peste tot; şi a şezut
în cenuşă .
9  Atunci  soţia  lui  i-a  spus:  Încă  îţi  păstrezi  integritatea?
Blestemă pe Dumnezeu şi mori .
10  Dar  el  i-a  spus:  Tu  vorbeşti  precum  vorbeşte  una  din-
tre  femeile  proaste .  Ce?  Să  primim  binele  din  mâna  lui
Dumnezeu şi să nu primim răul? În toată aceasta Iov nu a
păcătuit cu buzele sale .
11 ¶ Şi când cei trei prieteni ai lui Iov au auzit despre tot acest
rău ce a venit peste el, au venit fiecare de la locul lui; Elifaz
temanitul şi Bildad şuhitul şi Ţofar naamatitul; şi ei s-au în-
tâlnit să vină să jelească cu el şi să îl mângâie .
12 Şi când şi-au înălţat ochii de departe şi nu l-au cunoscut
şi-au înălţat vocile şi au plâns; şi şi-au rupt fiecare mantaua
lui şi au împrăştiat ţărână peste capetele lor, spre cer .
13 Astfel au şezut cu el pe pământ şapte zile şi şapte nopţi şi
nici unul nu i-a vorbit un cuvânt, pentru că au văzut că mâh-
nirea lui era foarte mare .

CApitoLuL 3

ziua .

DUPă  aceasta,  Iov  şi-a  deschis  gura  şi  şi-a  blestemat

2 Şi Iov a vorbit şi a spus:
3 Să piară ziua în care m-am născut şi noaptea în care a fost
spus: Un copil de parte bărbătească este conceput .
4 Să fie acea zi întuneric; Dumnezeu să nu îi dea atenţie din
înalt şi să nu strălucească lumina peste ea .
5 Să o întineze întunericul şi umbra morţii; să locuiască un

314

Iov  5

nor peste ea; să o înspăimânte întunecimea zilei .
6  Cât  despre  acea  noapte,  întunericul  să  o  apuce;  să  nu  fie
alăturată zilelor anului, să nu vină la numărul lunilor .
7 Iată, acea noapte să fie stârpită, nici o voce de bucurie să
nu intre în ea .
8 Să o blesteme cei ce blestemă ziua, care sunt gata să îşi înal-
ţe jelirea .
9 Stelele amurgului acesteia să fie întuneric; să aştepte lumi-
nă, dar să nu fie; nici să nu vadă răsăritul zilei,
10 Pentru că nu a închis uşile pântecelui mamei mele, nici nu
a ascuns întristare de la ochii mei .
11 ¶ De ce nu am murit eu din pântece? De ce nu mi-am dat
eu duhul când am ieşit din pântece?
12 De ce m-au primit genunchii? Sau sânii ca să îi sug?
13 Căci acum aş zace şi aş tăcea, aş dormi; atunci aş fi avut
odihnă,
14  Cu  împăraţi  şi  sfătuitori  ai  pământului,  care  şi-au  zidit
locuri pustii;
15 Sau cu prinţi care au avut aur, care şi-au umplut casele
cu argint;
16 Sau ca o naştere ascunsă, nelatimp, nu aş mai fi fost; ca
prunci care nu au văzut niciodată lumina .
17 Acolo cei stricaţi încetează a tulbura; şi acolo cei osteniţi
au odihnă .
18  Acolo  prizonierii  se  odihnesc  împreună;  nu  aud  vocea
opresorului .
19 Cei mici şi cei mari sunt acolo; şi servitorul este liber de
stăpânul lui .
20 ¶ Pentru ce se dă lumină celui în nefericire şi viaţă celui
amărât în suflet,
21 Care tânjesc după moarte, dar ea nu vine; şi sapă după ea
mai mult decât după tezaure ascunse;
22 Care se bucură peste măsură şi se veselesc când pot găsi
mormântul?
23 De ce se dă lumină unui om a cărui cale este ascunsă şi pe
care Dumnezeu l-a îngrădit?
24  Căci  suspinul  meu  vine  înainte  să  mănânc  şi  răcnetele
mele sunt turnate ca apele .
25 Pentru că lucrul de care m-am temut foarte mult este asu-
pra mea şi de ceea ce m-am temut m-a ajuns .
26 Nu am avut nici siguranţă, nici odihnă, nici tăcere; totuşi
tulburarea a venit asupra mea .

CApitoLuL 4

ATUNCI Elifaz temanitul a răspuns şi a zis:

2 Dacă încercăm să vorbim îndeaproape cu tine, vei fi

mâhnit? Dar cine se poate opri de la a vorbi?
3 Iată, tu ai instruit pe mulţi şi ai întărit mâinile slabe .
4 Cuvintele tale au susţinut pe cel ce cădea şi ai întărit ge-
nunchii slabi .
5  Dar  acum  aceasta  a  venit  peste  tine  şi  leşini;  te  atinge  şi
eşti tulburat .
6 Nu este aceasta teama ta, încrederea ta, speranţa ta şi inte-
gritatea căilor tale?
7 ¶ Adu-ţi aminte, te rog, cine a pierit vreodată, fiind nevi-
novat? Sau unde au fost stârpiţi cei drepţi?
8 După cum am văzut, cei ce ară nelegiuire şi seamănă stri-
căciune, seceră aceleaşi lucruri .
9 Prin pufnirea lui Dumnezeu ei pier şi prin suflarea nărilor
sale sunt mistuiţi .
10 Răcnetul leului şi vocea leului feroce şi dinţii leilor tineri,
sunt frânte .

11 Leul bătrân piere din lipsă de pradă şi puii viguroşi ai le-
oaicei sunt împrăştiaţi peste tot .
12 ¶ Acum un lucru mi-a fost adus în ascuns şi urechea mea
a primit puţin din aceasta .
13 În gândurile din viziunile nopţii, când somn adânc cade
peste oameni,
14 Teamă a venit asupra mea şi cutremur, care a făcut toate
oasele mele să tremure .
15 Atunci un duh a trecut înaintea feţei mele; părul cărnii
mele s-a zbârlit;
16 A stat liniştit, dar nu i-am putut distinge forma; o imagi-
ne a fost înaintea ochilor mei, era linişte şi am auzit o voce,
spunând:
17 Să fie omul muritor mai drept decât Dumnezeu? Să fie un
om mai pur decât făcătorul său?
18 Iată, el nu şi-a pus încrederea în servitorii săi; şi pe îngerii
săi i-a acuzat de nebunie .
19 Cu cât mai puţin în cei ce locuiesc în case de lut, a căror
temelie este în ţărână, care sunt zdrobite înaintea moliei?
20 Ei sunt nimiciţi de dimineaţa până seara, ei pier pentru
totdeauna fără ca cineva să ia aminte .
21 Nu va dispărea măreţia care este în ei? Ei mor, chiar fără
înţelepciune .

CApitoLuL 5

CHEAMă acum, dacă este vreunul să îţi răspundă; şi la

care dintre sfinţi te vei întoarce?

2 Căci furia omoară pe nebun şi invidia ucide pe cel prost .
3 Am văzut pe cel nebun prinzând rădăcină, dar dintr-odată
i-am blestemat locuinţa .
4  Copiii  lui  sunt  departe  de  siguranţă  şi  sunt  zdrobiţi  la
poartă şi nu este vreunul să îi elibereze .
5 Al cărui seceriş îl mănâncă cel flămând şi îl ia chiar dintre
spini, iar tâlharul le înghite averea .
6 ¶ Deşi nenorocirea nu iese din ţărână, nici necazul nu ră-
sare din pământ;
7 Totuşi omul se naşte pentru necaz, precum scânteile zboa-
ră în sus .
8 Eu aş căuta spre Dumnezeu şi i-aş încredinţa cauza mea
lui Dumnezeu,
9 Care face lucruri mari şi de nepătruns, lucruri minunate
fără număr;
10  Care  dă  ploaie  peste  pământ  şi  trimite  ape  peste
câmpuri;
11 Pentru a aşeza în înalt pe cei umili; ca cei ce jelesc să fie
înălţaţi la siguranţă .
12 El zădărniceşte planurile celor vicleni, astfel că mâinile
lor nu îşi pot împlini planul .
13 El prinde pe cei înţelepţi în propria lor viclenie, şi sfatul
celor perverşi este dat peste cap .
14 Ei se întâlnesc cu întunericul în timpul zilei şi bâjbâie în
miezul zilei precum în noapte .
15  Dar  el  salvează  pe  cel  sărac  de  sabie,  de  gura  lor  şi  de
mâna celui puternic .
16  Astfel  cel  sărac  are  speranţă  şi  nelegiuirea  îşi  opreşte
gura .
17 ¶ Iată, fericit este omul pe care Dumnezeu îl corectează,
de aceea nu dispreţui disciplinarea celui Atotputernic;
18 Căci el face să doară, şi tot el leagă rănile; el răneşte şi tot
mâinile lui vindecă .
19 El te va elibera în şase necazuri; da, în şapte nu te va atin-
ge nici un rău .

315

Iov  7

20 În foamete te va răscumpăra de la moarte, şi în război de
la puterea sabiei .
21 Vei fi ascuns de biciuirea limbii şi nu te vei teme de nimi-
cire când vine .
22 De nimicire şi foamete vei râde; şi nu te vei teme de fiarele
pământului .
23 Pentru că vei fi în alianţă cu pietrele câmpului şi fiarele
câmpului vor fi în pace cu tine .
24 Şi vei cunoaşte că al tău cort va fi în pace; şi îţi vei cerceta
locuinţa şi nu vei păcătui .
25 Vei cunoaşte de asemenea că sămânţa ta va fi mare şi ur-
maşii tăi ca iarba pământului .
26 Vei ajunge la mormântul tău la o vârstă deplină, precum
un snop de grâu strâns la timpul lui .
27  Iată  aceasta,  noi  am  cercetat-o,  aşa  este;  ascult-o  şi  cu-
noaşte-o pentru binele tău .

mine din averea voastră?
23  Sau:  Eliberaţi-mă  din  mâna  duşmanului  meu?  Sau:
Răscumpăraţi-mă din mâna celor puternici?
24 Învaţă-mă şi îmi voi ţine limba; şi fă-mă să înţeleg unde
am greşit .
25  Cât  de  puternice  sunt  cuvintele  drepte!  Dar  ce  mustră
certarea voastră?
26 Vă închipuiţi că mustraţi cuvintele şi vorbirile unuia dis-
perat, care sunt ca vântul?
27 Da, voi copleşiţi pe cel fără tată şi săpaţi o groapă pentru
prietenul vostru .
28  De  aceea  acum  mulţumiţi-vă,  priviţi-mă;  pentru  că  vă
este evident dacă mint .
29 Întoarceţi-vă, vă rog, să nu fie aceasta nelegiuire; da, în-
toarceţi-vă din nou, dreptatea mea este în aceasta .
30 Este nelegiuire în limba mea? Nu poate gustul meu dis-
cerne lucruri perverse?

CApitoLuL 6

DAR Iov a răspuns şi a zis:

2 De ar fi fost cântărită în întregime mâhnirea mea şi

nenorocirea mea pusă în balanţă împreună!
3 Căci acum ar fi mai grea decât nisipul mării; de aceea cu-
vintele mele sunt înghiţite .
4 Fiindcă săgeţile celui Atotputernic sunt în mine, otrava lor
îmi bea duhul, terorile lui Dumnezeu se aşează în rând îm-
potriva mea .
5 Rage măgarul sălbatic când are iarbă? Sau mugeşte boul
peste nutreţul lui?
6 Se poate mânca fără sare ceea ce este fără gust? Sau este
vreun gust în albuşul unui ou?
7 Lucrurile pe care sufletul meu a refuzat să le atingă sunt ca
hrana care mă întristează .
8 ¶ De aş avea dorinţa mea împlinită şi de mi-ar da Dumnezeu
lucrul pentru care tânjesc!
9 Chiar de i-ar plăcea lui Dumnezeu să mă nimicească, de
şi-ar dezlănţui mâna şi m-ar stârpi!
10 Atunci totuşi aş avea mângâiere; da, m-aş împietri în în-
tristare, să nu cruţe; pentru că nu am ascuns cuvintele Celui
Sfânt .
11 Ce este puterea mea ca eu să sper? Şi ce este sfârşitul meu
ca să îmi prelungesc viaţa?
12 Este puterea mea puterea pietrelor? Sau este carnea mea
din aramă?
13 Nu este ajutorul meu în mine? Şi este înţelepciunea alun-
gată de la mine?
14 ¶ Celui ce este nenorocit, milă ar trebui arătată de priete-
nul său; dar el părăseşte teama de cel Atotputernic .
15 Fraţii mei au lucrat înşelător ca un pârâu şi ei trec precum
curgerea pâraielor,
16 Care sunt negricioase din cauza gheţii şi în care zăpada
este ascunsă;
17 Până se încălzesc, ele dispar; când este arşiţă ele sunt mis-
tuite din locul lor .
18  Cărările  drumului  lor  sunt  abătute;  merg  spre  nimic  şi
pier .
19  Trupele  din  Tema  s-au  uitat,  caravanele  din  Seba  i-au
aşteptat .
20 Ei au fost încurcaţi deoarece au sperat; au venit acolo şi
au fost ruşinaţi .
21  Pentru  că  acum  sunteţi  nimic;  vedeţi  doborârea  mea  şi
vă temeţi .
22  ¶  Am  spus  eu:  Aduceţi-mi!  Sau:  Daţi  o  răsplată  pentru

CApitoLuL 7

NU este un timp rânduit omului pe pământ? Nu sunt de

asemenea zilele lui ca zilele unui angajat?

2 Precum un servitor cu ardoare doreşte umbra şi cum un
angajat aşteaptă răsplata muncii sale,
3  Aşa  sunt  eu  făcut  să  moştenesc  luni  de  deşertăciune;  şi
nopţi obositoare îmi sunt rânduite .
4 Când mă culc, eu spun: Când mă voi ridica şi noaptea să fi
trecut? Şi sunt sătul de răsuciri până la răsăritul zilei .
5 Carnea mea este îmbrăcată cu viermi şi bulgări de ţărână;
pielea mea este crăpată şi a devenit dezgustătoare .
6 Zilele mele sunt mai iuţi decât suveica ţesătorului şi sunt
cheltuite fără speranţă .
7  ¶  Aminteşte-ţi  că  viaţa  mea  este  vânt,  ochiul  meu  nu  va
mai vedea binele .
8 Ochiul celui ce m-a văzut nu mă va mai vedea, ochii tăi
sunt peste mine şi eu nu mai sunt .
9 Precum norul este mistuit şi se împrăştie, tot aşa cel ce co-
boară în mormânt nu va mai urca .
10 Nu se va mai întoarce la casa lui, nici locul lui nu îl va mai
cunoaşte .
11 De aceea nu îmi voi înfrâna gura; voi vorbi în chinul du-
hului meu, mă voi plânge în amărăciunea sufletului meu .
12  Sunt  eu  o  mare  sau  o  balenă,  de  ai  pus  o  gardă  peste
mine?
13 Când spun: Patul meu mă va mângâia, culcuşul meu îmi
va uşura plângerea;
14 Atunci tu mă înspăimânţi cu vise şi mă îngrozeşti prin
viziuni,
15 Astfel că sufletul meu alege strangulare şi moarte mai de-
grabă decât viaţa mea .
16  Sunt  scârbit  de  ea;  nu  voi  trăi  întotdeauna;  lasă-mă  în
pace, căci zilele mele sunt deşertăciune .
17  ¶  Ce  este  omul  să  îl  preamăreşti?  Şi  să  îţi  apleci  inima
peste el?
18 Şi să îl cercetezi în fiecare dimineaţă şi să îl încerci în fi-
ecare clipă?
19 Cât timp nu te vei depărta de mine, nici nu mă vei lăsa în
pace până ce îmi voi fi înghiţit scuipatul?
20  Am  păcătuit,  ce  să  îţi  fac,  păzitorule  de  oameni?  De  ce
m-ai  pus  ca  semn  împotriva  ta,  astfel  încât  sunt  o  povară
pentru mine însumi?
21 Şi de ce nu îmi ierţi fărădelegea şi nu îmi iei nelegiuirea?
Căci acum voi dormi în ţărână; şi mă vei căuta dimineaţa,

316

Iov  10

dar nu voi mai fi .

CApitoLuL 8

ATUNCI Bildad şuhitul a răspuns şi a zis:

2 Cât vei mai vorbi aceste lucruri? Şi cât timp vor fi cu-

judecata?  Sau  perverteşte

vintele gurii tale ca un vânt puternic?
3  Perverteşte  Dumnezeu
Atotputernicul dreptatea?
4 Dacă ai tăi copii au păcătuit împotriva lui şi el i-a lepădat
pentru fărădelegea lor;
5 Dacă ai căuta pe Dumnezeu din timp şi ţi-ai îndrepta cere-
rea către cel Atotputernic,
6 Dacă ai fi fost integru şi pur, cu adevărat el s-ar trezi acum
pentru tine şi ar face să prospere locuinţa dreptăţii tale .
7  Deşi  începutul  tău  a  fost  mic,  totuşi  sfârşitul  tău  de  pe
urmă va creşte mult .
8 ¶ Căci întreabă, te rog, despre generaţia trecută şi pregăteş-
te-te pentru cercetarea despre taţii lor;
9 Pentru că noi suntem doar de ieri şi nu ştim nimic, fiindcă
zilele noastre pe pământ sunt o umbră;
10 Nu te vor învăţa ei şi nu îţi vor spune şi nu vor rosti cu-
vinte din inima lor?
11 Poate creşte papura fără mlaştină? Poate irisul creşte fără
apă?
12 Pe când este încă verde şi netăiat, se ofileşte înaintea ori-
cărei alte ierburi .
13 Astfel sunt cărările tuturor celor ce uită pe Dumnezeu; şi
speranţa făţarnicului va pieri,
14 A cărui speranţă va fi retezată şi a cărui încredere va fi
pânză de păianjen .
15 Se va sprijini de casa lui, dar ea nu va sta în picioare; o va
ţine strâns, dar nu va dura .
16 El este verde înaintea soarelui şi ramura lui se întinde în
grădina sa .
17 Rădăcinile lui sunt înfăşurate în jurul movilei şi vede lo-
cul pietrelor .
18 Dacă îl nimiceşte din locul său, atunci acesta îl va nega,
spunând: Nu te-am văzut .
19 Iată, aceasta este bucuria căii sale, şi din pământ alţii vor
creşte .
20 ¶ Iată, Dumnezeu nu va lepăda un om desăvârşit, nici nu
îi va ajuta pe făcătorii de rău,
21 Până ce umple gura ta cu râset şi buzele tale cu bucurie .
22 Cei ce te urăsc vor fi îmbrăcaţi cu ruşine, şi locuinţa celor
stricaţi va ajunge de nimic .

CApitoLuL 9

ATUNCI Iov a răspuns şi a zis:

2 Cu adevărat ştiu că aşa este, dar cum ar fi un om drept

cu Dumnezeu?
3 Dacă se va lupta cu el, nu îi poate răspunde una dintr-o
mie .
4 El este înţelept în inimă şi puternic în tărie; cine a prospe-
rat împietrindu-se împotriva lui?
5 Care mută munţii şi ei nu ştiu, care îi răstoarnă în mânia
sa .
6  Care  clatină  pământul  din  locul  lui  şi  stâlpii  săi  se
cutremură .
7  Care  porunceşte  soarelui  iar  el  nu  răsare;  şi  sigilează
stelele .
8  Care  singur  întinde  cerurile  şi  calcă  în  picioare  valurile
mării .

9 Care face Ursa, Orionul şi Pleiadele şi încăperile sudului .
10 Care face lucruri mari, peste putinţă a fi socotite, da, şi
minuni fără număr .
11 Iată, el merge pe lângă mine şi eu nu îl văd; trece de ase-
menea pe lângă mine, dar nu îl percep .
12 Iată, el ia, cine îl poate împiedica? Cine îi va spune: Ce
faci?
13 Dacă Dumnezeu nu îşi va retrage mânia, ajutoarele mân-
dre se încovoaie sub el .
14 ¶ Cu cât mai puţin îi voi răspunde şi îmi voi alege cuvin-
tele cu el?
15 Căruia, deşi am fost drept, totuşi nu i-aş răspunde, ci aş
face cerere către judecătorul meu .
16 Dacă l-aş fi chemat, iar el mi-ar fi răspuns, totuşi nu aş
crede că a dat ascultare vocii mele .
17 Căci mă frânge cu o furtună şi îmi înmulţeşte rănile fără
motiv .
18 Nu îmi va permite să îmi trag suflarea, ci mă umple cu
amărăciune .
19 Dacă vorbesc despre putere, iată, el este puternic; şi despre
judecată, cine îmi va rândui un timp să pledez?
20  Dacă  mă  justific,  propria  mea  gură  mă  va  condamna;
dacă spun: Sunt desăvârşit, aceasta mă va dovedi de aseme-
nea pervers .
21 Chiar dacă eu aş fi desăvârşit, totuşi nu mi-aş cunoaşte
sufletul, mi-aş dispreţui viaţa .
22 ¶ Acesta este un lucru, de aceea l-am spus: El nimiceşte pe
cel desăvârşit şi pe cel stricat .
23 Dacă biciul ucide dintr-odată, el va râde la încercarea ce-
lui nevinovat .
24 Pământul este dat în mâna celor stricaţi; el acoperă feţele
judecătorilor acestuia; dacă nu, unde şi cine este el?
25 ¶ Acum zilele mele sunt mai iuţi decât un alergător; ele
zboară şi nu văd nimic bun .
26  Au  trecut  precum  corăbiile  iuţi,  precum  acvila  care  se
grăbeşte la pradă .
27 Dacă spun: Voi uita plângerea mea, îmi voi părăsi întris-
tarea şi mă voi mângâia;
28 Mi-e teamă de toate întristările mele, ştiu că nu mă vei
considera nevinovat .
29 Dacă sunt stricat, de ce muncesc în zadar?
30 Dacă mă spăl cu apă din zăpadă şi îmi curăţ mâinile ca
niciodată,
31 Totuşi mă vei scufunda în şanţ şi propriile mele haine mă
vor detesta .
32 Pentru că nu este om cum sunt eu, ca să îi răspund şi să
venim împreună la judecată .
33  Între  noi  nu  este  arbitru,  să  îşi  pună  mâna  peste
amândoi .
34 Să îşi ia toiagul de la mine şi să nu mă îngrozească spai-
ma lui;
35 Atunci aş vorbi şi nu m-aş teme de el; dar nu este la fel cu
mine .

CApitoLuL 10

SUFLETUL mi s-a obosit de viaţă; îmi voi lăsa plângerea

asupra mea; voi vorbi în amărăciunea sufletului meu .
2  Îi  voi  spune  lui  Dumnezeu:  Nu  mă  condamna;  arată-mi
pentru ce te lupţi cu mine .
3 Este bine ca tu să oprimi, să dispreţuieşti lucrarea mâinilor
tale şi să străluceşti peste sfatul celor stricaţi?
4 Ai tu ochi de carne? Sau vezi tu cum vede omul?

317

Iov  12

5 Sunt zilele tale precum zilele omului? Sunt anii tăi precum
zilele omului,
6 Să cauţi nelegiuirea mea şi să cercetezi păcatul meu?
7 Tu ştii că nu sunt stricat; şi nu este nimeni care să scape
din mâna ta .
8 Mâinile tale m-au făcut şi m-au modelat de jur împrejur;
totuşi mă nimiceşti .
9 Aminteşte-ţi, te implor, că m-ai făcut precum lutul; şi mă
vei aduce înapoi în ţărână?
10  Nu  m-ai  turnat  precum  laptele  şi  nu  m-ai  închegat  ca
brânza?
11 M-ai îmbrăcat cu piele şi carne şi m-ai îngrădit cu oase şi
tendoane .
12  Mi-ai  dat  viaţă  şi  favoare  şi  cercetarea  ta  mi-a  păstrat
duhul .
13 Şi aceste lucruri le-ai ascuns în inima ta, ştiu că aceasta
era în tine .
14 ¶ Dacă păcătuiesc, atunci mă însemnezi şi nu mă vei achi-
ta de nelegiuirea mea .
15  Dacă  sunt  stricat,  vai  mie;  şi  dacă  sunt  drept,  totuşi  nu
îmi voi înălţa capul . Sunt plin de confuzie; de aceea priveşte
nenorocirea mea .
16 Pentru că ea se măreşte . Mă vânezi ca un leu feroce; şi din
nou te arăţi minunat asupra mea .
17 Îţi reînnoieşti martorii împotriva mea şi îţi măreşti indig-
narea asupra mea; schimbări şi război sunt împotriva mea .
18 Pentru ce m-ai scos din pântece? De mi-aş fi dat duhul şi
nici un ochi să nu mă fi văzut!
19 Ar fi trebuit să fiu ca şi cum nu aş fi fost; ar fi trebuit să fiu
purtat din pântece la mormânt .
20 Nu sunt zilele mele puţine? Încetează şi lasă-mă în pace ca
să am puţină mângâiere .
21 Înainte să merg acolo de unde nu mă voi întoarce, în ţara
întunericului şi umbra morţii;
22  O  ţară  a  întunericului,  ca  însăşi  întunericul;  şi  a  um-
brei  morţii,  fără  nici  o  ordine,  şi  unde  lumina  este  ca
întunericul .

Capitolul 11

ATUNCI a răspuns Ţofar naamatitul şi a zis:

2 Nu ar trebui să se răspundă mulţimii de cuvinte? Şi ar

trebui să fie justificat un om plin de vorbire?
3  Ar  trebui  minciunile  tale  să  facă  pe  oameni  să  tacă?  Şi
când tu batjocoreşti, nu te va face nici un om de ruşine?
4 Pentru că ai spus: Doctrina mea este pură şi eu sunt curat
în ochii tăi .
5 Dar de ar vorbi Dumnezeu şi şi-ar deschide buzele împo-
triva ta;
6 Şi de ţi-ar arăta secretele înţelepciunii, că ele sunt dublul
a ceea ce este! Cunoaşte de aceea că Dumnezeu îţi cere mai
puţin decât merită nelegiuirea ta .
7 ¶ Poţi tu prin cercetare să găseşti pe Dumnezeu? Poţi afla
până la desăvârşire pe cel Atotputernic?
8 Este la fel de înaltă ca cerul; ce poţi tu face? Mai adâncă
decât iadul; ce poţi tu cunoaşte?
9 Măsura ei este mai lungă decât pământul şi mai largă decât
marea .
10 Dacă el retează şi închide, sau adună, atunci cine îl poate
împiedica?
11 Pentru că el cunoaşte oamenii deşerţi şi vede stricăciu-
nea; nu va lua el aminte la ea ?
12  Căci  omul  deşert  ar  fi  înţelept,  deşi  omul  se  naşte  ca

mânzul unei măgăriţe sălbatice .
13 ¶ Dacă îţi pregăteşti inima şi îţi întinzi mâinile spre el,
14 Dacă este nelegiuire în mâna ta, pune-o departe şi să nu
locuiască stricăciunea în corturile tale .
15 Fiindcă atunci îţi vei înălţa faţa fără pată; da, vei fi neclin-
tit şi nu te vei teme;
16 Deoarece îţi vei uita nefericirea şi ţi-o vei aminti ca ape
care trec;
17 Şi vârsta ta va fi mai senină ca miezul zilei; vei străluci,
vei fi ca dimineaţa .
18 Şi vei fi în siguranţă, pentru că este speranţă; da, vei săpa
împrejurul tău şi te vei odihni în siguranţă .
19 De asemenea te vei culca şi nimeni nu te va înspăimânta;
da, mulţi te vor implora .
20 Dar ochii celor stricaţi se vor sfârşi şi nu vor scăpa şi spe-
ranţa lor va fi darea duhului .

Capitolul 12

ŞI Iov a răspuns şi a zis:

2 Fără îndoială că voi sunteţi poporul şi înţelepciunea va

muri odată cu voi .
3 Şi eu am înţelegere la fel ca voi; nu vă sunt inferior; da, cine
nu ştie asemenea lucruri?
4  Sunt  ca  unul  batjocorit  de  aproapele  său,  care  cheamă
pe Dumnezeu şi el îi răspunde, cel drept şi integru este de
batjocură .
5 Cel ce este gata să alunece cu picioarele sale este ca o lampă
dispreţuită în gândul celui ce este în tihnă .
6  ¶  Corturile  jefuitorilor  prosperă  şi  cei  ce  provoacă  pe
Dumnezeu  sunt  în  siguranţă,  în  a  căror  mână  Dumnezeu
aduce din abundenţă .
7  Dar  întreabă  acum  fiarele  şi  ele  te  vor  învăţa;  şi  păsările
cerului şi ele îţi vor spune;
8 Sau vorbeşte pământului şi el te va învăţa, şi peştii mării
îţi vor istorisi .
9 Cine nu ştie în toate acestea că mâna DOMNULUI a lucrat
aceasta?
10 În a cărui mână este sufletul fiecărei vieţuitoare şi suflarea
întregii omeniri .
11 Nu încearcă urechea cuvintele? Şi nu gustă gura mânca-
rea sa?
12  ¶  Înţelepciune  este  la  cei  foarte  bătrâni;  şi  înţelegere  în
lungimea zilelor .
13 La el este înţelepciune şi tărie, el are sfat şi înţelegere .
14 Iată, el dărâmă şi nu poate fi construit din nou; el închide
un om şi nu poate fi deschidere .
15 Iată, el reţine apele şi ele seacă; de asemenea le trimite şi
ele răstoarnă pământul .
16  La  el  este  tărie  şi  înţelepciune;  cel  înşelat  şi  înşelătorul
sunt ai lui .
17  El  duce  pe  sfătuitori  ca  pradă  şi  face  pe  judecători
nebuni .
18  El  dezleagă  legătura  împăraţilor  şi  încinge  coapsele  lor
cu un brâu .
19 El duce pe prinţi ca pradă şi răstoarnă pe cel puternic .
20 El îndepărtează vorbirea celor de încredere şi ia înţelege-
rea celor bătrâni .
21  El  varsă  dispreţ  peste  prinţi  şi  slăbeşte  tăria  celor
puternici .
22 El descoperă lucruri adânci din întuneric şi scoate la lu-
mină umbra morţii .
23 El măreşte naţiunile şi le distruge; el lărgeşte naţiunile şi

318

Iov  15

le strâmtorează din nou .
24 El ia inima mai marilor popoarelor pământului şi îi face
să rătăcească într-o pustie fără drum .
25 Ei bâjbâie fără lumină în întuneric şi îi face să şovăie ca
un om beat .

Capitolul 13

iATă, ochiul meu le-a văzut pe toate, urechea mea a auzit

şi le-a înţeles .

2 Ce cunoaşteţi voi cunosc şi eu; nu vă sunt inferior .
3  Cu  siguranţă  vorbesc  celui  Atotputernic  şi  doresc  să  mă
judec cu Dumnezeu .
4 Dar voi sunteţi făuritori de minciuni, toţi sunteţi doctori
de nimic .
5 O, dacă aţi tăcea de tot! Aceasta v-ar fi înţelepciunea .
6 Auziţi acum întâmpinarea mea şi daţi ascultare la pledoa-
riile buzelor mele .
7 Veţi vorbi stricat pentru Dumnezeu? Şi veţi vorbi înşelător
pentru el?
8 Veţi fi părtinitorii lui? Vă veţi certa pentru Dumnezeu?
9 Este bine ca el să vă cerceteze? Sau aşa cum un om batjoco-
reşte pe altul, îl batjocoriţi pe el?
10 El cu siguranţă vă va mustra, dacă părtiniţi în ascuns .
11 Nu vă va înfrica măreţia lui? Şi nu va cădea peste voi groa-
za lui?
12  Amintirile  voastre  sunt  ca  cenuşa,  trupurile  voastre  ca
trupuri de lut .
13 ¶ Tăceţi, lăsaţi-mă în pace, ca să vorbesc şi să vină peste
mine ce va veni .
14 Pentru ce să îmi iau carnea în dinţi şi să îmi pun viaţa în
mâna mea?
15 Chiar dacă m-ar ucide, totuşi mă voi încrede în el; dar îmi
voi pleda căile înaintea lui .
16 El de asemenea va fi salvarea mea, căci făţarnicul nu va
veni înaintea lui .
17 Cu urechile voastre, ascultaţi cu atenţie cuvântul meu şi
vorbirea mea .
18 Priviţi acum, mi-am rânduit cauza; ştiu că voi fi declarat
drept .
19 Cine este cel ce va pleda împotriva mea? Pentru că acum,
dacă îmi ţin limba, îmi voi da duhul .
20 Numai două lucruri nu îmi face; atunci nu mă voi ascun-
de de tine .
21 Retrage-ţi mâna de la mine şi să nu mă înspăimânte groa-
za ta .
22 Atunci cheamă şi voi răspunde; sau lasă-mă să vorbesc iar
tu răspunde-mi .
23 ¶ Cât de multe sunt nelegiuirile şi păcatele mele? Fă-mă să
cunosc fărădelegea mea şi păcatul meu .
24  Pentru  ce  îţi  ascunzi  faţa  şi  mă  socoteşti  ca  duşmanul
tău?
25 Vei zdrobi o frunză purtată încoace şi încolo? Şi vei ur-
mări tu paiele uscate?
26 Căci tu scrii lucruri amare împotriva mea şi mă faci să
moştenesc nelegiuirile tinereţii mele .
27 De asemenea îmi pui picioarele în butuci şi priveşti în-
deaproape la toate cărările mele; tu pui o urmă pe călcâiele
picioarelor mele .
28 Şi el, ca un lucru putred, se mistuie, ca o haină mâncată
de molii .

Capitolul 14

tulburare .

oMUL  născut  din  femeie are  zile  puţine  şi  este  plin  de

2 Răsare asemenea unei flori şi este retezat; el fuge de aseme-
nea ca o umbră şi nu rămâne .
3 Şi îţi deschizi ochii asupra unuia ca acesta şi mă aduci în
judecată cu tine?
4 Cine poate aduce un lucru curat dintr-unul necurat? Nici
unul .
5 Văzând că zilele îi sunt hotărâte, numărul lunilor sale sunt
cu tine; tu i-ai rânduit hotarele lui ca el să nu le poată trece;
6 Întoarce-te de la el, ca să se odihnească, până ce va împlini,
ca un angajat, ziua sa .
7 ¶ Căci speranţa unui pom, dacă este tăiat, este că va răsări
din nou şi că ramura lui tânără nu va înceta .
8 Deşi rădăcina lui îmbătrâneşte în pământ şi trunchiul lui
moare în pământ,
9 Totuşi prin mirosul apei, el va înmuguri şi va da lăstari ca
o plantă .
10  Dar  omul  moare  şi  se  risipeşte;  şi  omul  îşi  dă  duhul  şi
unde este el?
11  Precum  apele  dispar  din  mare  şi  potopul  seacă  şi  se
usucă,
12 Astfel omul se culcă şi nu se ridică, până când cerurile nu
vor mai fi, ei nu se vor trezi, nici nu vor fi sculaţi din somnul
lor .
13 O, de m-ai ascunde în mormânt, de m-ai ţine în ascuns,
până ce furia ta va trece; de mi-ai rândui un timp cuvenit şi
să îţi aduci aminte de mine!
14 Dacă un om moare, va trăi el din nou? Voi aştepta toate zi-
lele timpului meu rânduit, până când vine schimbarea mea .
15 Tu vei chema şi îţi voi răspunde; vei dori lucrarea mâini-
lor tale .
16 ¶ Căci acum îmi numeri paşii; nu veghezi tu asupra pă-
catului meu?
17  Fărădelegea  mea  este  sigilată  într-un  sac  şi  îmi  coşi
nelegiuirea .
18 Şi, cu adevărat, muntele, căzând, ajunge, de nimic şi stân-
ca este mutată din locul ei .
19 Apele tocesc pietrele; tu speli din ţărâna pământului lu-
crurile care cresc şi distrugi speranţa omului .
20 Îl copleşeşti pentru totdeauna şi el trece; îi schimbi înfă-
ţişarea şi îl trimiţi departe .
21 Fiii lui ajung la onoare şi el nu ştie; sunt înjosiţi, dar el nu
pricepe aceasta .
22 Dar carnea lui pe el va avea durere şi sufletul său în el va
jeli .

Capitolul 15

ATUNCI Elifaz temanitul a răspuns şi a zis:

2  Va  rosti  un  om  înţelept  cunoaştere  deşartă  şi  îşi  va

umple pântecele cu vântul de est?
3 Va mustra el cu o vorbire nefolositoare? Sau cu vorbiri cu
care nu poate face nimic bun?
4  Da,  tu  lepezi  frica  şi  opreşti  rugăciunea  dinaintea  lui
Dumnezeu .
5  Căci  gura  ta  îţi  rosteşte  nelegiuirea  şi  alegi  limba  celor
vicleni .
6  Propria  ta  gură  te  condamnă  şi  nu  eu;  da,  propriile  tale
buze aduc mărturie împotriva ta .
7 Eşti tu primul om ce s-a născut? Sau ai fost făcut înaintea
dealurilor?

319

Iov  17

8 Ai auzit tu secretul lui Dumnezeu? Şi opreşti tu înţelepciu-
nea pentru tine?
9 Ce cunoşti tu, ce noi nu cunoaştem? Ce înţelegi tu, ce nu
este în noi?
10 Cu noi sunt deopotrivă cei cărunţi şi cei foarte bătrâni,
mult mai bătrâni decât tatăl tău .
11  Sunt  consolările  lui  Dumnezeu  mici  pentru  tine?  Este
vreun lucru ascuns pentru tine?
12 De ce te poartă departe inima ta? Şi spre ce clipesc ochii
tăi,
13 De îţi întorci duhul împotriva lui Dumnezeu şi laşi astfel
de vorbe să iasă din gura ta?
14 Ce este omul ca să fie curat? Şi cel născut din femeie, ca
să fie drept?
15 Iată, el nu îşi pune încrederea în sfinţii săi; da, cerurile nu
sunt curate în ochii săi .
16 Cu cât mai urâcios şi murdar este omul care bea nelegiu-
irea ca apa?
17 ¶ Îţi voi arăta, ascultă-mă; şi ceea ce am văzut voi spune .
18  Ceea  ce  înţelepţii  au  istorisit  de  la  taţii  lor  şi  nu  au
ascuns;
19 Cărora singuri pământul le-a fost dat şi nici un străin nu
a trecut printre ei .
20 Cel stricat se tăvăleşte în durere toate zilele sale şi numă-
rul anilor este ascuns opresorului .
21 Un zgomot îngrozitor este în urechile lui, în prosperitate
distrugătorul va veni peste el .
22 El nu crede că se va reîntoarce din întuneric şi este aştep-
tat de sabie .
23 El rătăceşte departe pentru pâine, spunând: Unde este? El
ştie că ziua întunericului este gata la îndemâna lui .
24 Tulburare şi chin îl vor înspăimânta; îl vor copleşi ca un
împărat gata de bătălie .
25 Căci îşi întinde mâna împotriva lui Dumnezeu şi se întă-
reşte împotriva celui Atotputernic .
26  El  aleargă  peste  el,  chiar  pe  gâtul  lui,  peste  întăriturile
groase ale scuturilor lui;
27 Deoarece îşi acoperă faţa cu grăsimea lui şi face cute de
grăsime pe coapsele lui .
28 Şi locuieşte în cetăţi pustii şi în case pe care nimeni nu le
locuieşte, care sunt gata să devină ruine .
29 El nu va fi bogat, nici averea sa nu va rămâne, nici nu va
prelungi desăvârşirea ei pe pământ .
30 Nu se va depărta de întuneric; flacăra va usca ramurile
sale şi prin răsuflarea gurii sale se va duce el .
31 Să nu se încreadă cel înşelat în deşertăciune, fiindcă de-
şertăciunea va fi recompensa lui .
32 Ea se va împlini înaintea timpului său şi ramura lui nu
va fi verde .
33 Îşi va scutura strugurele necopt precum viţa şi îşi va lepă-
da floarea precum măslinul .
34 Căci adunarea făţarnicilor va fi pustiită şi focul va mistui
corturile mituirii .
35 Ei concep nenorocire şi aduc deşertăciune şi pântecele lor
pregăteşte înşelăciune .

Capitolul 16

ATUNCI Iov a răspuns şi a zis:

2 Am auzit multe astfel de lucruri, mângâietori supără-

cioşi sunteţi voi toţi .
3 Vor avea cuvintele zadarnice un sfârşit? Sau ce te încura-
jează de răspunzi?

4 Aş vorbi de asemenea precum faceţi voi, dacă sufletul vos-
tru ar fi în locul sufletului meu, aş îngrămădi cuvinte împo-
triva voastră şi mi-aş scutura capul spre voi .
5  Dar  v-aş  întări  cu  gura  mea  şi  mişcarea  buzelor  mele  ar
retrage mâhnirea voastră .
6 ¶ Deşi vorbesc, mâhnirea mea nu se retrage, iar dacă mă
opresc cu ce sunt uşurat?
7 Dar acum el m-a obosit, tu ai pustiit toate ale mele .
8 Şi m-ai umplut cu riduri, ceea ce este o mărturie împotri-
va mea; şi slăbiciunea, ridicându-se în mine, aduce mărturie
feţei mele .
9 Mă sfâşie în furia sa, cel ce mă urăşte; scrâşneşte din dinţii
săi asupra mea; duşmanul meu îşi ascute ochii asupra mea .
10 Au stat cu gurile căscate asupra mea; m-au lovit ocărâtor
peste obraz; s-au adunat împotriva mea .
11  Dumnezeu  m-a  predat  celor  neevlavioşi  şi  m-a  dat  în
mâinile celor stricaţi .
12  Eram  în  tihnă,  dar  el  m-a  frânt  în  bucăţi;  de  asemenea
m-a luat de gât şi m-a rupt în bucăţi şi m-a făcut ţinta lui .
13 Arcaşii lui mă încercuiesc, îmi despică rărunchii în bu-
căţi şi nu cruţă; îmi varsă fierea pe pământ .
14 Mă frânge cu spărtură peste spărtură, aleargă peste mine
ca un uriaş .
15 Mi-am cusut haină de sac peste pielea mea şi mi-am înti-
nat cornul în ţărână .
16 Faţa mea este înroşită de plânset şi pe pleoapele mele este
umbra morţii;
17 Deşi nu este pentru vreo nedreptate în mâinile mele; de
asemenea rugăciunea mea este pură .
18 Pământule, nu-mi acoperi sângele; şi să nu îşi găsească loc
strigătul meu .
19 De asemenea acum, iată, martorul meu este în cer şi măr-
turia mea este în înalt .
20  Prietenii  mei  mă  batjocoresc,  dar  ochiul  meu  varsă  la-
crimi spre Dumnezeu .
21 De ar pleda cineva pentru un om cu Dumnezeu, precum
pledează un om pentru aproapele său!
22 Încă puţini ani să vină şi voi merge pe calea de pe care nu
mă voi întoarce .

Capitolul 17

SUFLAREA mi se frânge, zilele mele se sting, mormintele

sunt gata pentru mine .

2 Nu sunt batjocoritori în jurul meu? Şi nu rămâne ochiul
meu în provocarea lor?
3 Depune acum, fii tu însuţi garanţie pentru mine; cine este
cel ce îmi va strânge mâna?
4 Fiindcă ai ascuns inima lor de la înţelegere, de aceea nu îi
vei înălţa .
5 Cel ce vorbeşte linguşitor prietenilor săi, chiar ochii copi-
ilor săi se vor sfârşi .
6 El m-a făcut de asemenea o zicală pentru oameni; şi înain-
te eram ca o tamburină .
7 Ochiul meu de asemenea este slab din cauza întristării şi
toate membrele mele sunt ca o umbră .
8 Cei integri vor fi înmărmuriţi de aceasta şi cel nevinovat se
va ridica împotriva făţarnicului .
9 Cel drept de asemenea îşi va ţine calea şi cel ce are mâini
curate va fi tot mai tare .
10 ¶ Dar cât despre voi toţi, întoarceţi-vă şi veniţi, căci nu
pot găsi un înţelept printre voi .
11  Zilele  mele  au  trecut,  scopurile  mele  sunt  frânte,  la  fel

320

Iov  20

gândurile inimii mele .
12 Ei schimbă noaptea în zi; lumina este de scurtă durată din
cauza întunericului .
13 Dacă aştept, mormântul este casa mea; mi-am făcut patul
în întuneric;
14 Am spus putrezirii: Tu eşti tatăl meu; viermelui: Tu eşti
mama mea şi sora mea .
15  Şi  unde  este  acum  speranţa  mea?  Cât  despre  speranţa
mea, cine o va vedea?
16 Ei vor coborî la grilajele gropii, când odihna noastră îm-
preună este în ţărână .

Capitolul 18

ATUNCI a răspuns Bildad şuhitul şi a zis:

2 Când vei pune capăt vorbelor? Fă semn şi apoi vom

vorbi .
3 Pentru ce suntem socotiţi ca fiare şi consideraţi nemernici
înaintea ta?
4 El însuşi se sfâşie în mânia sa; va fi pământul părăsit pen-
tru tine? Şi va fi stânca mutată din locul său?
5 ¶ Da, lumina celui stricat va fi stinsă şi scânteia focului său
nu va străluci .
6 Lumina va fi întuneric în cortul său şi candela sa va fi stin-
să cu el .
7 Paşii tăriei lui vor fi strâmtoraţi şi propriul său sfat îl va
trânti .
8 Fiindcă este aruncat într-o plasă prin propriile sale picioa-
re şi calcă pe o cursă .
9 Laţul îl va prinde de călcâi şi tâlharul îl va învinge .
10 Cursa îi este întinsă în pământ şi o capcană pentru el pe
cale .
11 ¶ Terori îl vor înspăimânta de fiecare parte şi îl vor pune
pe fugă .
12 Puterea lui va fi înfometată şi nimicire va fi gata în coasta
lui .
13 Aceasta va devora tăria pielii lui; întâiul născut al morţii
îi va devora tăria .
14 Încrederea sa va fi dezrădăcinată din cortul său şi aceasta
îl va aduce la împăratul terorilor .
15 Se va locui în cortul său deoarece nu este al său; pucioasă
va fi împrăştiată peste locuinţa sa .
16 Rădăcinile lui vor fi uscate dedesubt şi deasupra ramura
lui va fi retezată .
17 Amintirea sa va pieri de pe pământ şi nu va avea un nume
în stradă .
18 Va fi dus de la lumină în întuneric şi alungat din lume .
19 El nu va avea nici fiu, nici nepot printre oamenii săi, nici
cineva să rămână în locuinţele lui .
20 Cei ce vin după el vor fi înmărmuriţi la ziua lui, aşa cum
au fost îngroziţi cei dinainte .
21  Cu  adevărat  astfel  sunt  locuinţele  celui  stricat  şi  acesta
este locul celui ce nu cunoaşte pe Dumnezeu .

Capitolul 19

ATUNCI Iov a răspuns şi a zis:

2 Până când îmi veţi chinui sufletul şi mă veţi frânge

prin cuvinte?
3 De zece ori m-aţi ocărât; nu vă este ruşine că vă faceţi stră-
ini faţă de mine?
4  Şi  dacă  într-adevăr  am  greşit,  greşeala  mea  rămâne  cu
mine .
5 Dacă într-adevăr vă veţi înălţa împotriva mea şi veţi folosi

ocara mea pentru a pleda împotriva mea,
6 Să ştiţi acum că Dumnezeu m-a răsturnat şi m-a încercuit
cu plasa lui .
7 Iată, eu strig din cauza răului, dar nu sunt ascultat; strig
tare, dar nu este judecată .
8 ¶ Mi-a îngrădit calea ca să nu pot trece şi a aşezat întuneric
în căile mele .
9 M-a dezbrăcat de gloria mea şi a luat coroana de pe capul
meu .
10 M-a distrus de fiecare parte şi sunt dus; şi speranţa mea el
a mutat-o din loc ca pe un pom .
11 El de asemenea şi-a aprins furia împotriva mea şi mă so-
coteşte ca pe unul dintre duşmanii săi .
12  Trupele  lui  se  adună  şi  îşi  fac  cale  împotriva  mea  şi  îşi
aşează tabăra in jurul cortului meu .
13 A pus pe fraţii mei departe de mine şi cunoscuţii mei sunt
într-adevăr înstrăinaţi de mine .
14 Rudele mele m-au părăsit şi prietenii mei apropiaţi m-au
uitat .
15 Cei ce locuiesc în casa mea şi servitoarele mele, mă soco-
tesc un străin, sunt un înstrăinat în ochii lor .
16 L-am chemat pe servitorul meu şi nu mi-a răspuns; l-am
implorat cu gura mea .
17 Respiraţia mea este străină soţiei mele, deşi am cerut de
dragul copiilor propriului meu trup .
18 Da, pruncii m-au dispreţuit; m-am ridicat, iar ei au vorbit
împotriva mea .
19 Toţi prietenii mei intimi m-au detestat; şi cei pe care i-am
iubit s-au întors împotriva mea .
20 Osul mi se lipeşte de pielea şi de carnea mea, iar eu am
scăpat doar cu pielea dinţilor mei .
21 Aveţi milă de mine, aveţi milă de mine, voi prietenii mei;
căci mâna lui Dumnezeu m-a atins .
22 De ce mă persecutaţi ca Dumnezeu şi nu vă săturaţi cu
carnea mea?
23 ¶ De s-ar fi scris cuvintele mele acum! De s-ar fi tipărit
într-o carte!
24 De s-ar fi gravat cu un toc de fier şi plumb în stâncă pen-
tru totdeauna!
25 Pentru că eu ştiu că răscumpărătorul meu trăieşte şi va
sta în picioare pe pământ în ziua de pe urmă;
26 Şi după ce această piele a mea se distruge, totuşi în carnea
mea voi vedea pe Dumnezeu,
27 Pe care îl voi vedea pentru mine însumi şi ochii mei vor
privi şi nu un altul, deşi rărunchii mei se mistuie înăuntrul
meu .
28 Dar voi ar trebui să spuneţi: De ce îl persecutăm? Văzând
că rădăcina acestui lucru este găsită în mine .
29 Temeţi-vă de sabie, căci furia aduce pedepsele sabiei, ca să
ştiţi că este o judecată .

Capitolul 20

ATUNCI a răspuns Ţofar naamatitul şi a zis:

2 De aceea mă fac gândurile mele să răspund şi de aceea

mă grăbesc .
3 Am auzit mustrarea ocării mele şi duhul înţelegerii mele
mă face să răspund .
4  Nu  ştii  aceasta  din  vechime,  de  când  a  fost  pus  omul  pe
pământ,
5 Că triumfarea celui stricat este scurtă şi bucuria făţarnicu-
lui este doar pentru un moment?
6  Deşi  măreţia  lui  se  ridică  la  ceruri  şi  capul  său  atinge

321

Iov  22

norii,
7 Totuşi va pieri pentru totdeauna asemenea propriului său
gunoi; cei ce l-au văzut vor spune: Unde este el?
8 El va zbura ca un vis şi nu va fi găsit; da, va fi alungat pre-
cum o viziune a nopţii .
9 De asemenea ochiul care l-a văzut nu îl va mai vedea; nici
locul său nu îl va mai privi .
10 ¶ Copiii lui vor căuta să mulţumească pe sărac şi mâinile
lui vor înapoia averile lor .
11 Oasele lui sunt pline de păcatul tinereţii sale, care se va
culca cu el în ţărână .
12 Deşi stricăciunea este dulce în gura lui, deşi el o ascunde
sub limba sa,
13  Deşi  o  cruţă  şi  nu  o  părăseşte,  ci  o  ţine  înăuntrul  gurii
sale;
14 Totuşi mâncarea lui în pântecele său este preschimbată,
este veninul aspidelor înăuntrul lui .
15 A înghiţit bogăţii şi le va vomita din nou; Dumnezeu le va
arunca afară din stomacul său .
16 El va suge otrava aspidelor; limba viperei îl va ucide .
17  El  nu  va  vedea  râurile,  potopurile,  pâraiele  de  miere  şi
unt .
18 El va da înapoi rodul muncii sale şi nu îl va înghiţi, con-
form  cu  averea  sa  va  fi  restituirea  şi  el  nu  se  va  bucura  în
aceasta .
19 Pentru că a oprimat şi a părăsit pe sărac; pentru că el cu
violenţă a smuls o casă pe care nu a zidit-o;
20 Cu siguranţă nu va simţi linişte în stomacul său, el nu va
salva din ceea ce a dorit .
21 Nimic din mâncarea lui nu va rămâne; de aceea nici un
om nu va îngriji de bunurile lui .
22 În plinătatea abundenţei sale va fi în strâmtorări, fiecare
mână a celor stricaţi va veni peste el .
23  ¶  Când  este  gata  să  îşi  umple  stomacul,  Dumnezeu  va
arunca aprinderea furiei sale asupra lui şi va ploua cu ea asu-
pra lui în timp ce mănâncă .
24 El va fugi de arma de fier şi arcul de oţel îl va străpunge .
25 Este scoasă şi îi iese din trup; da, sabia scânteietoare iese
din fierea lui, groazele sunt asupra lui .
26 Întunericul se va ascunde în locurile lui ascunse, un foc
neaţâţat îl va mistui; îi va merge rău celui care este lăsat în
cortul lui .
27  Cerul  va  arăta  nelegiuirea  lui,  şi  pământul  se  va  ridica
împotriva lui .
28 Venitul casei lui se va depărta şi bunurile sale se vor scur-
ge în ziua furiei lui .
29  Aceasta  este  partea  unui  om  stricat  de  la  Dumnezeu  şi
moştenirea rânduită lui de Dumnezeu .

CApitoLuL 21

DAR Iov a răspuns şi a zis:

2  Ascultaţi  cu  atenţie  vorbirea  mea  şi  să  fie  aceasta

mângâierile voastre .
3 Permiteţi-mi să vorbesc; şi după ce vorbesc să batjocoriţi .
4 Cât despre mine, este plângerea mea către om? Şi dacă ar fi
aşa, de ce să nu fie duhul meu tulburat?
5 Însemnaţi-mă şi uimiţi-vă şi puneţi-vă mâna la gură .
6 Chiar  când  îmi  amintesc mă tem şi un tremur  cuprinde
carnea mea .
7 ¶ Pentru ce trăiesc cei stricaţi? Au ajuns bătrâni, da, sunt
tari în putere?
8 Sămânţa lor este întemeiată înaintea feţei lor împreună cu

ei şi urmaşii lor înaintea ochilor lor .
9 Casele lor sunt ferite de teamă, iar toiagul lui Dumnezeu
nu este asupra lor .
10  Taurul  lor  prăseşte  şi  nu  dă  greş;  vaca  lor  fată  şi  nu  îşi
leapădă viţelul .
11 Ei îşi trimit înainte micuţii asemenea unei turme şi copiii
lor dansează .
12 Iau tamburina şi harpa şi se bucură la sunetul instrumen-
tului de suflat .
13  Îşi  petrec  zilele  în  bogăţie  şi  într-o  clipă  coboară  în
mormânt .
14  De  aceea  ei  îi  spun  lui  Dumnezeu:  Depărtează-te  de  la
noi, căci nu dorim cunoaşterea căilor tale .
15 Ce este cel Atotputernic să îi servim? Şi ce folos avem dacă
ne rugăm lui?
16 Iată, binele lor nu este în mâna lor; sfatul celor stricaţi este
departe de mine .
17 ¶ Cât de des se stinge candela celor stricaţi! Şi cât de des
vine nimicirea lor peste ei! Dumnezeu împarte întristări în
mânia lui .
18 Ei sunt ca miriştea înaintea vântului şi ca pleava pe care
furtuna o poartă departe .
19 Dumnezeu îngrămădeşte nelegiuirea lui pentru copiii lui;
îl răsplăteşte şi el o va şti .
20 Ochii lui vor vedea nimicirea lui şi va bea din furia celui
Atotputernic .
21 Căci ce plăcere are el în casa lui după el, când numărul
lunilor sale este tăiat în mijlocul lor .
22 Va învăţa cineva pe Dumnezeu cunoaştere, văzând că el
judecă pe cei trufaşi?
23 Unul moare în deplinătatea tăriei sale, fiind întru-totul
tihnit şi în pace .
24 Sânii lui sunt plini de lapte şi oasele lui sunt îmbibate cu
măduvă .
25 Şi un altul moare în amărăciunea sufletului său şi nicio-
dată nu mănâncă cu plăcere .
26 Ei se vor culca toţi în ţărână şi viermii îi vor acoperi .
27 ¶ Iată, eu cunosc gândurile voastre şi planurile pe care voi
pe nedrept vi le închipuiţi împotriva mea .
28 Pentru că spuneţi: Unde este casa prinţului? Şi unde sunt
locurile de locuit ale celor stricaţi?
29 Nu aţi întrebat pe cei ce merg pe cale? Şi nu ştiţi semnele
lor,
30 Că cel stricat este rezervat zilei nimicirii? Vor fi duşi îna-
inte până la ziua furiei .
31 Cine va declara calea sa feţei lui? Şi cine îi va răsplăti pen-
tru ce a făcut?
32 Totuşi el va fi adus la groapă şi va rămâne în mormânt .
33 Brazdele văii îi vor fi dulci şi fiecare om va urma după el,
aşa ca nenumăraţi înainte de el .
34 Cum dar mă mângâiaţi în zadar, văzând că în răspunsu-
rile voastre rămâne falsitate?

CApitoLuL 22

ATUNCI Elifaz temanitul a răspuns şi a zis:

2 Poate un om să fie de folos lui Dumnezeu, aşa cum cel

ce este înţelept îşi este de folos lui însuşi?
3 Este vreo plăcere pentru cel Atotputernic în aceea că eşti
drept? Sau are câştig în aceea că îţi faci căile desăvârşite?
4 Te va mustra el de frica ta? Va intra cu tine la judecată?
5 ¶ Nu este stricăciunea ta mare şi nelegiuirile tale infinite?
6 Pentru că ai luat fără motiv o garanţie de la fratele tău şi ai

322

Iov  24

despuiat pe cei goi de hainele lor .
7 Nu ai dat apă celui obosit să bea şi ai oprit pâinea de la cel
flămând .
8 Dar omul puternic, a avut pământul; şi cel onorabil a locuit
pe acesta .
9 Ai alungat văduvele fără nimic şi braţele celor fără tată au
fost frânte .
10 De aceea capcane sunt împrejurul tău şi teamă neaştep-
tată te tulbură;
11 Sau întuneric, încât nu poţi vedea; şi abundenţă de ape te
acoperă .
12  Nu  este  Dumnezeu  în  înaltul  cerului?  Şi  iată  înălţimea
stelelor, cât de sus sunt ele!
13  Iar  tu  spui:  Cum  ştie  Dumnezeu?  Judecă  el  prin  norul
întunecos?
14 Nori groşi îi sunt acoperământ şi el nu vede; şi umblă pe
rotocolul cerului .
15 ¶ Ai însemnat calea cea veche pe care oameni stricaţi au
călcat-o în picioare?
16 Care a fost stârpită nelatimp, a cărei temelie a fost inun-
dată cu un potop;
17 Care au spus lui Dumnezeu: Depărtează-te de la noi; şi ce
poate face cel Atotputernic pentru ei?
18 Totuşi el a umplut casele lor cu bunătăţi, dar sfatul celor
stricaţi este departe de mine .
19 Cei drepţi văd aceasta şi se veselesc; şi cei nevinovaţi au
râs de ei în batjocură .
20  Iată,  averea  noastră  nu  este  stârpită,  dar  rămăşiţa  lor  o
mistuie focul .
21 ¶ Fă-te cunoscut cu el şi fii în pace, prin aceasta binele va
veni la tine .
22 Primeşte, te rog, legea din gura lui şi strânge cuvintele lui
în inima ta .
23 Dacă te întorci la cel Atotputernic, vei fi zidit, vei pune
departe nelegiuirea de la corturile tale .
24 Atunci vei strânge aur precum ţărâna şi aurul din Ofir
precum pietrele pâraielor .
25  Da,  cel  Atotputernic  va  fi  apărarea  ta  şi  vei  avea  destul
argint .
26 Căci atunci te vei desfăta în cel Atotputernic şi îţi vei ridi-
ca faţa spre Dumnezeu .
27  Te  vei  ruga  lui  şi  el  te  va  asculta  şi  îţi  vei  împlini
jurămintele .
28 De asemenea vei decreta un lucru şi îţi va fi întemeiat; şi
lumina va străluci pe căile tale .
29 Când oamenii sunt doborâţi, atunci vei spune: Va fi înăl-
ţare; şi el va salva pe cel umil .
30 El va elibera insula celui nevinovat şi ea este eliberată prin
puritatea mâinilor tale .

Capitolul 23

ATUNCI Iov a răspuns şi a zis:

2 Chiar astăzi plângerea mea este amară; lovitura mea

este mai grea decât geamătul meu .
3 Dacă aş şti unde să îl găsesc, să vin la scaunul său!
4  Mi-aş  rândui  cauza  înaintea  lui  şi  mi-aş  umple  gura  cu
argumente .
5 Aş cunoaşte cuvintele care mi le-ar răspunde şi aş înţelege
ceea ce mi-ar spune .
6 Va pleda el împotriva mea cu marea lui putere? Nu; ci ar
pune tărie în mine .
7  Acolo  cel  drept  s-ar  contrazice  cu  el;  astfel  aş  fi  eliberat

pentru totdeauna de judecătorul meu .
8 ¶ Iată, merg înainte, dar el nu este acolo; şi înapoi, dar nu
îl pot percepe;
9  La  stânga,  unde  el  lucrează,  dar  nu  îl  văd;  se  ascunde  la
dreapta, ca să nu îl văd;
10 Dar el cunoaşte calea mea; după ce mă va încerca, voi ieşi
ca aurul .
11 Piciorul meu s-a ţinut de paşii lui; am păstrat calea lui şi
nu m-am abătut .
12 Nici nu am dat înapoi de la porunca buzelor lui; am sti-
mat cuvintele gurii sale mai mult decât mâncarea necesară
mie .
13 ¶ Dar el ţine de una şi cine îl poate întoarce? Şi ce doreşte
sufletul său, chiar aceea face .
14  Căci  el  împlineşte  lucrul  care  îmi  este  rânduit;  şi  multe
asemenea lucruri sunt cu el .
15 De aceea sunt tulburat în prezenţa lui; când iau aminte,
el mă înspăimântă .
16  Fiindcă  Dumnezeu
Atotputernic mă tulbură;
17 Pentru că nu am fost stârpit dinaintea întunericului, nici
nu a ascuns întunericul de faţa mea .

inima  şi  cel

înmoaie

îmi

CApitoLuL 24

DE  ce,  văzând  că  timpurile  nu  sunt  ascunse  de  cel

Atotputernic, nu văd zilele lui cei ce îl cunosc?

2 Unii mută pietrele de hotar; ei cu violenţă iau turme şi pă-
şunea lor .
3  Ei  abat  măgarul  celor  fără  tată,  iau  boul  văduvei  drept
garanţie .
4 Ei abat pe nevoiaş de pe cale; săracii pământului se ascund
împreună .
5 Iată, asemenea măgarilor sălbatici în pustie, ei merg înain-
te să îşi facă lucrarea; sculându-se din timp pentru o pradă,
sălbăticia aduce hrană pentru ei şi pentru copiii lor .
6 Ei îşi culeg fiecare nutreţul său în câmp şi adună recolta
viei celor stricaţi .
7 Ei fac pe cei goi să locuiască fără haină, încât nu au aco-
perământ pe frig .
8 Ei sunt uzi de aversele de ploaie ale munţilor şi îmbrăţişea-
ză stânca din lipsa unui adăpost .
9  Ei  smulg  pe  cel  fără  tată  de  la  piept  şi  iau  garanţie  de  la
sărac .
10  Îl  fac  să  meargă  gol,  fără  haină,  şi  iau  snopul  de  la  cel
flămând .
11 Ei fac ulei înăuntrul zidurilor lor şi calcă teascurile lor de
vin şi suferă de sete .
12 Oamenii din cetate gem şi sufletul celui rănit ţipă; totuşi
Dumnezeu nu le pune la socoteală nebunia .
13 ¶ Ei sunt dintre cei care se revoltă împotriva luminii, ei
nu cunosc căile ei, nici nu locuiesc în cărările ei .
14 Ucigaşul, ridicându-se odată cu lumina, ucide pe sărac şi
pe nevoiaş şi în timpul nopţii este ca un hoţ .
15 Ochiul celui adulter de asemenea aşteaptă amurgul, spu-
nând: Nici un ochi nu mă va vedea; şi îşi deghizează faţa .
16 În întuneric ei sparg casele pe care le-au însemnat pentru
ei în timpul zilei; ei nu cunosc lumina .
17 Căci dimineaţa este pentru ei întocmai ca umbra morţii,
dacă cineva îi cunoaşte, ei sunt în terorile umbrei morţii .
18 ¶ El este iute ca apele; partea lor este blestemată pe pă-
mânt; nu priveşte calea viilor .
19 Secetă şi arşiţă mistuie zăpada apelor; la fel mormântul

323

Iov  28

celor care au păcătuit .
20 Pântecul îl va uita; viermele se va înfrupta din el; nu va
mai fi amintit; şi stricăciunea va fi frântă ca un pom .
21  Rău  face  el  celei  sterpe  care  nu  naşte  şi  nu  face  bine
văduvei .
22  El  atrage  de  asemenea  pe  cel  puternic  cu  puterea  sa;  se
ridică şi nici un om nu este sigur de viaţă .
23 Deşi îi este dat să fie în siguranţă acolo unde se odihneşte,
totuşi ochii lui sunt peste căile lor .
24 Ei sunt înălţaţi pentru puţin timp, dar apoi sunt înjosiţi;
sunt  scoşi  de  pe  cale  ca  toţi  ceilalţi  şi  retezaţi  ca  vârfurile
spicelor .
25 Şi dacă nu este aşa acum, cine mă va face mincinos şi va
face vorbirea mea fără valoare?

CApitoLuL 25

ATUNCI a răspuns Bildad şuhitul şi a zis:

2 Dominaţie şi teamă sunt cu el, el face pace în locurile

sale înalte .
3  Este  vreun  număr  al  armatelor  sale?  Şi  peste  cine  nu  se
ridică lumina lui?
4 Cum poate fi un om declarat drept înaintea lui Dumnezeu?
Sau cum poate fi curat cel născut din femeie?
5 Iată, nici luna nu străluceşte; da, stelele nu sunt pure îna-
intea ochilor săi .
6 Cu cât mai puţin omul, care este un vierme, şi fiul omului,
care este un vierme!

CApitoLuL 26

DAR Iov a răspuns şi a zis:

2  Cum  ai  ajutat  tu  pe  cel  fără  putere?  Cum  salvezi  tu

braţul fără tărie?
3 Cum ai sfătuit tu pe cel fără înţelepciune? Şi cum ai făcut
cunoscut din abundenţă înţelepciunea aşa cum este?
4 Către cine ai rostit cuvinte? Şi al cui duh a venit din tine?
5  ¶  Lucruri  moarte  sunt  formate  de  sub  ape  şi  locuitorii
acestora .
6  Iadul  este  despuiat  înaintea  lui  şi  distrugerea  nu  are
acoperitoare .
7 El întinde nordul peste gol şi atârnă pământul de nimic .
8 El leagă apele în norii săi groşi şi norul nu se rupe sub ele .
9 El ţine în ascuns faţa tronului său şi întinde norul său peste
acesta .
10 El a înconjurat apele cu legături, până ce ziua şi noaptea
se sfârşesc .
11 Stâlpii cerului tremură şi sunt uimiţi la mustrarea lui .
12 El împarte marea cu puterea sa şi prin înţelegerea sa  el
străpunge pe cel mândru .
13 Prin duhul său el a împodobit cerurile; mâna sa a format
şarpele strâmb .
14 Iată, acestea sunt părţile căilor lui, dar ce mică este par-
tea  auzită  despre  el?  Şi  tunetul  puterii  sale  cine  îl  poate
înţelege?

Capitolul 27

MAI mult, Iov şi-a continuat parabola şi a spus:

2 Cum Dumnezeu trăieşte, care mi-a luat judecata; şi

cel Atotputernic, care mi-a chinuit sufletul,
3 Cât timp suflarea mea este în mine şi duhul lui Dumnezeu
este în nările mele,
4 Buzele mele nu vor vorbi stricăciune, nici limba mea nu va
rosti înşelăciune .

5 Nicidecum să vă declar drepţi; până ce mor nu îmi voi în-
depărta integritatea de la mine .
6 Dreptatea mea o ţin strâns şi nu îi voi da drumul; inima
mea nu mă va ocărî cât timp trăiesc .
7 ¶ Să fie duşmanul meu ca cel stricat şi cel ce se ridică împo-
triva mea ca cel nedrept .
8 Căci care este speranţa făţarnicului, deşi el a câştigat, când
Dumnezeu îi ia sufletul?
9  Va  asculta  Dumnezeu  strigătul  lui  când  tulburare  vine
peste el?
10 Se va desfăta în cel Atotputernic? Va chema întotdeauna
pe Dumnezeu?
11 ¶ Vă voi învăţa prin mâna lui Dumnezeu, ceea ce este la
cel Atotputernic eu nu voi ascunde .
12  Iată,  voi  toţi  aţi  văzut-o;  de  ce  atunci  sunteţi  cu  totul
deşerţi?
13  Aceasta  este  partea  de  la  Dumnezeu  a  unui  om  stri-
cat  şi  moştenirea  opresorilor,  pe  care  o  vor  primi  de  la  cel
Atotputernic .
14 De s-ar înmulţi copiii săi, ar fi pentru sabie; şi urmaşii lui
nu vor fi săturaţi cu pâine .
15 Cei ce rămân din el vor fi îngropaţi în moarte şi văduvele
lui nu vor plânge .
16 Deşi îngrămădeşte argint ca ţărâna şi pregăteşte haine ca
lutul,
17 El le poate pregăti, dar cel drept le va îmbrăca şi cel nevi-
novat va împărţi argintul .
18 El îşi zideşte casa ca o molie şi ca pe o colibă pe care paz-
nicul o face .
19 Bogatul se va culca, dar nu va fi adunat; îşi deschide ochii
şi nu mai este .
20 Terori îl apucă precum apele, o furtună îl fură noaptea .
21 Îl ia vântul de est şi se duce; şi ca furtuna îl spulberă din
locul său .
22 Pentru că Dumnezeu va arunca asupra lui şi nu va cruţa;
ar dori să scape din mâna lui .
23 Vor bate din palme către el şi îl vor huidui din locul lui .

Capitolul 28

CU siguranţă este o vână pentru argint şi un loc pentru

aur, unde ei îl purifică .

2 Fierul este luat din pământ şi arama este topită din piatră .
3 El pune o margine întunericului şi cercetează toată perfec-
ţiunea, pietrele întunericului şi umbra morţii .
4  Potopul  izbucneşte  de  la  locuitor;  apele  uitate  de  picior
sunt uscate, îndepărtate de la oameni .
5  Cât  despre  pământ,  din  el  iese  pâinea  şi  dedesubt  acesta
este întors ca focul .
6 Pietrele lui sunt locul safirelor şi are praf de aur .
7 Este o cărare pe care nici o pasăre nu o cunoaşte şi pe care
ochiul vulturului nu a văzut-o;
8 Puii leului nu au călcat-o în picioare, leul feroce nu a trecut
pe lângă ea .
9 Îşi pune mâna pe stâncă, răstoarnă munţii din rădăcini .
10 El taie râuri printre stânci; şi ochiul lui vede fiecare lucru
preţios .
11  El  stăvileşte  potopurile  de  la  picurare;  şi  ce  este  ascuns
scoate la lumină .
12  Dar  unde  va  fi  găsită  înţelepciunea?  Şi  unde  este  locul
înţelegerii?
13 Omul nu cunoaşte preţul ei şi nu se găseşte în ţara celor
vii .

324

Iov  30

14 ¶  Adâncul  spune:  Nu  este  în  mine;  şi  marea  spune:  Nu
este cu mine .
15 Nu poate fi obţinută cu aur, nici argintul nu va fi cântărit
ca preţ al ei .
16 Nu poate fi preţuită cu aurul Ofirului, cu preţiosul onix,
sau safirul .
17 Aurul şi cristalul nu o pot egala; şi schimbarea ei nu va fi
pe bijuterii din aur pur .
18 Nu se va aminti de coral sau perle; pentru că preţul înţe-
lepciunii este peste cel al rubinelor .
19 Topazul din Etiopia nu o va egala, nici nu va fi preţuită
cu aur pur .
20 ¶ De unde vine atunci înţelepciunea? Şi unde este locul
înţelegerii?
21 Văzând că este ascunsă de ochii tuturor celor vii şi ascun-
să de păsările cerului .
22 Distrugerea şi moartea spun: Am auzit cu urechile noas-
tre de faima ei .
23 Dumnezeu îi înţelege calea şi îi cunoaşte locul;
24 Pentru că el priveşte la marginile pământului şi vede sub
întregul cer;
25  Pentru  a  face  o  greutate  vânturilor;  şi  pentru  a  cântări
apele cu măsură .
26 Când a dat o hotărâre pentru ploaie şi o cale pentru ful-
gerul tunetului,
27  Atunci  a  văzut-o  şi  a  declarat-o;  el  a  pregătit-o,  da,  şi  a
cercetat-o .
28 Şi omului i-a spus: Iată, teama de Domnul, aceasta este
înţelepciune; şi a te depărta de rău este înţelegere .

Capitolul 29

MAI mult, Iov şi-a continuat parabola şi a spus:

2  O,  de  aş  fi  ca  în  lunile  trecute,  ca  în  zilele  când

Dumnezeu mă păstra;
3  Când  candela  lui  strălucea  peste  capul  meu  şi  când  prin
lumina lui umblam prin întuneric;
4 Cum eram în zilele tinereţii mele, când sfatul lui Dumnezeu
era peste cortul meu;
5  Când  cel  Atotputernic  mai  era  cu  mine,  când  copiii  mei
erau în jurul meu;
6 Când îmi spălam paşii cu unt şi stânca îmi revărsa râuri
de untdelemn;
7 ¶ Când ieşeam la poartă, trecând prin cetate, când îmi pre-
găteam scaunul meu în stradă!
8 Tinerii mă vedeau şi se ascundeau, şi bătrânii se ridicau,
stăteau în picioare .
9 Prinţii îşi opreau vorbirea şi îşi puneau mâna la gura .
10  Nobilii  îşi  reţineau  vocea  şi  limba  li  se  lipea  de  cerul
gurii .
11 Când urechea mă auzea, mă binecuvânta; şi când ochiul
mă vedea, îmi aducea mărturie;
12 Pentru că am eliberat pe săracul care striga şi pe cel fără
tată şi pe cel ce nu avea pe nimeni să îl ajute .
13 Binecuvântarea celui ce era gata să piară venea peste mine
şi făceam inima văduvei să cânte de bucurie .
14 Mă îmbrăcam cu dreptate şi ea mă înveşmânta; judecata
mea era ca o robă şi o diademă .
15 Eram ochi celui orb şi picioare pentru şchiop .
16 Eram tată celor săraci; şi cauza pe care nu o cunoşteam,
am cercetat-o în amănunţime .
17 Şi am frânt fălcile celui stricat şi am smuls prada din din-
ţii lui .

18 ¶ Atunci am spus: Voi muri în cuibul meu şi voi înmulţi
zilele mele precum nisipul .
19 Rădăcina mea era întinsă lângă ape şi roua se aşeza toată
noaptea pe ramura mea .
20 Gloria mea era proaspătă în mine şi arcul meu era înnoit
în mâna mea .
21 Mă ascultau bărbaţii şi aşteptau şi tăceau la sfatul meu .
22  După  cuvântarea  mea  nu  vorbeau  din  nou;  şi  vorbirea
mea picura peste ei .
23  Mă  aşteptau  ca  pe  ploaie;  şi  îşi  deschideau  larg  gura ca
după ploaia de primăvară .
24 Dacă râdeam de ei, nu credeau; şi lumina înfăţişării mele
nu o lepădau .
25 Le alegeam calea şi şedeam drept mai mare conducător şi
locuiam ca un împărat în armată, ca unul care mângâie pe
cei ce jelesc .

CApitoLuL 30

DAR acum cei ce sunt mai tineri decât mine mă iau în

derâdere, pe ai căror taţi i-aş fi dispreţuit încât să îi aşez

cu câinii turmei mele .
2 Da, la ce mi-ar folosi tăria mâinilor lor, în cei care bătrâ-
neţea a pierit?
3 Singuri, din lipsă şi foamete, fugind în pustie de mult pus-
tiită, secătuită .
4 Care taie nalbă de pe lângă tufişuri şi rădăcini de ienupăr
ca hrană a lor .
5 Ei au fost alungaţi dintre oameni, (care au strigat după ei
ca după un hoţ);
6 Ca să locuiască în coastele văilor, în peşteri ale pământului
şi în stânci .
7 Printre tufişuri au zbierat; sub urzici s-au adunat .
8 Erau copii de nebuni, da, copii de oameni josnici; erau mai
ticăloşi decât pământul .
9 Şi acum sunt cântecul lor, da, sunt zicala lor .
10 Ei mă detestă, fug departe de mine şi nu se abţin să mă
scuipe în faţă .
11 Pentru că mi-a dezlegat frânghia şi m-a nenorocit, ei de
asemenea şi-au dat frâu liber înaintea mea .
12 Tinerii se ridică peste dreapta mea; ei îmi împing deopar-
te picioarele şi îşi ridică împotriva mea căile nimicirii lor .
13 Ei îmi distrug cărarea, profită de nenorocirea mea, nu au
ajutor .
14  Au  venit  peste  mine  ca  apele  printr-o  spărtură  largă,  în
pustiire s-au rostogolit peste mine .
15 ¶ Terori se întorc asupra mea, ei îmi urmăresc sufletul ca
vântul; şi bunăstarea mea trece ca un nor .
16 Şi acum sufletul meu este turnat peste mine; zilele neno-
rocirii m-au apucat .
17 Oasele îmi sunt străpunse în mine pe timpul nopţii şi ten-
doanele mele nu au odihnă .
18  Prin  marea  forţă  a  bolii  mele  este  îmbrăcămintea  mea
schimbată, mă leagă împrejur ca gulerul cămăşii mele .
19  El  m-a  aruncat  în  mocirlă  şi  am  devenit  ca  ţărâna  şi
cenuşa .
20 Strig către tine şi nu mă asculţi; mă ridic în picioare şi nu
iei aminte la mine .
21 Ai devenit crud faţă de mine, cu mâna ta puternică mi te
opui .
22 Tu mă ridici spre vânt, mă faci să călăresc pe el şi îmi to-
peşti fiinţa .
23 Fiindcă ştiu că mă vei aduce la moartea şi la casa rânduită

325

Iov  32

pentru toţi cei vii .
24  Totuşi  el  nu  îşi  va  întinde  mâna  spre  mormânt,  deşi  ei
strigă la nimicirea lui .
25 Nu am plâns pentru cel ce era în tulburare? Nu a fost su-
fletul meu întristat pentru cel sărac?
26 Când căutam binele, atunci răul a venit; şi când am aştep-
tat lumina, a venit întunericul .
27 Adâncurile mele fierbeau şi nu se odihneau; zilele neca-
zului mă întâmpinau .
28 Umblam jelind, fără soare; m-am ridicat în picioare şi am
strigat în adunare .
29 Sunt frate dragonilor şi însoţitor bufniţelor .
30  Pielea  mi  se  înnegreşte  pe  mine  şi  oasele  mi  se  ard  de
arşiţă .
31 Harpa de asemenea mi s-a prefăcut în jelire şi instrumen-
tul meu de suflat în vocea celor ce plâng .

Capitolul 31

gândesc la o tânără?

AM făcut un legământ cu ochii mei; de ce atunci să mă

2 Căci ce este partea de la Dumnezeu de sus? Şi ce moştenire
a celui Atotputernic din înalt?
3 Nu este nimicire pentru cel stricat? Şi o pedeapsă neobiş-
nuită lucrătorilor nelegiuirii?
4 Nu vede el căile mele şi nu numără toţi paşii mei?
5 Dacă am umblat în deşertăciune, sau dacă piciorul meu s-a
grăbit la înşelăciune,
6 Să fiu cântărit într-o balanţă dreaptă, ca Dumnezeu să îmi
cunoască integritatea .
7 Dacă mi s-a abătut pasul de pe cale şi inima mea mi-a ur-
mat ochii şi dacă vreo pată s-a lipit de mâinile mele,
8 Atunci să seamăn şi să mănânce altul; da, să fie dezrădăci-
naţi urmaşii mei .
9 ¶ Dacă inima mea a fost înşelată de-o femeie, sau dacă am
pândit la uşa aproapelui meu,
10 Atunci să macine soţia mea pentru altul şi alţii să se aplece
peste ea .
11 Căci aceasta este o crimă odioasă; da, este o nelegiuire e
trebuie pedepsită de judecători .
12 Pentru că este un foc ce mistuie până la nimicire şi care ar
dezrădăcina tot venitul meu .
13 Dacă am dispreţuit cauza servitorului meu sau a servitoa-
rei mele, când s-au certat cu mine;
14 Ce voi face atunci când Dumnezeu se ridică? Şi când cer-
cetează, ce îi voi răspunde?
15 Cel care m-a făcut pe mine în pântece, nu l-a făcut şi pe
el? Şi nu unul ne-a format în pântece?
16 ¶ Dacă am împiedicat pe săraci de la dorinţa lor, sau am
făcut ochii văduvei să se mistuie;
17  Sau  am  mâncat  bucata  mea  singur  şi  cel  fără  tată  nu  a
mâncat din ea;
18 (Căci din tinereţea mea el a fost crescut cu mine, precum
cu un tată; şi am îndrumat-o din pântecele mamei mele);
19 Dacă am văzut pe cineva pierind din lipsă de haină, sau
vreun sărac fără învelitoare,
20 Dacă coapsele lui nu m-au binecuvântat şi dacă el nu a
fost încălzit cu lâna oilor mele,
21 Dacă mi-am ridicat mâna împotriva celui fără tată, când
am văzut ajutorul meu în poartă,
22  Să  îmi  cadă  braţul  din  umărul  meu  şi  braţul  să  îmi  fie
frânt din os .
23 Căci nimicirea de la Dumnezeu mi-a fost teroare şi din

cauza înălţimii lui nu am putut îndura .
24 ¶ Dacă am făcut aurul speranţa mea, sau am spus aurului
pur: Tu eşti încrederea mea;
25 Dacă m-am bucurat că bogăţia mea era mare şi că mâna
mea a obţinut mult,
26  Dacă  am  privit  soarele  când  acesta  strălucea,  sau  luna
umblând în strălucire,
27 Şi inima mea a fost în ascuns amăgită, sau gura mea mi-a
sărutat mâna,
28 Şi aceasta ar fi nelegiuire pedepsită de judecător; fiindcă aş
fi negat pe Dumnezeu de sus .
29  Dacă  m-am  bucurat  la  nimicirea  celui  ce  m-a  urât,  sau
m-am înălţat când răul l-a găsit,
30 Nici nu am permis ca gura mea să păcătuiască prin a dori
un blestem sufletului său .
31 Dacă bărbaţii cortului meu nu au spus: De am fi avut din
carnea lui, nu putem fi săturaţi!
32  Străinul  nu  a  locuit  în  stradă,  ci  am  deschis  uşile  mele
călătorului .
33 ¶ Dacă am acoperit fărădelegile mele precum Adam, prin
ascunderea nelegiuirii mele în sânul meu;
34 M-am temut de o mare mulţime, sau dispreţul familiilor
m-a îngrozit, încât să tac şi să nu ies afară pe uşă?
35  De  m-ar  asculta  cineva!  Iată,  dorinţa  mea  este  ca  cel
Atotputernic să îmi răspundă şi potrivnicul meu să fi scris
o carte .
36 Cu siguranţă aş lua-o pe umărul meu şi mi-aş lega-o ca
pe o coroană .
37 I-aş spune numărul paşilor mei; ca un prinţ m-aş apropia
de el .
38 Dacă pământul meu strigă împotriva mea, sau dacă braz-
dele lui în acelaşi fel se plâng,
39 Dacă i-am mâncat roadele fără bani, sau am făcut pe pro-
prietarii lui să îşi piardă viaţa,
40 Să crească ciulini în loc de grâu şi neghine în loc de orz .
Cuvintele lui Iov s-au terminat .

CApitoLuL 32

ASTFEL aceşti trei bărbaţi au încetat să îi răspundă lui

Iov, pentru că el era drept în proprii ochi .

2 Atunci s-a aprins furia lui Elihu, fiul lui Barachel buzitul,
din  familia  lui  Ram,  împotriva  lui  Iov  s-a  aprins  furia  lui,
fiindcă el s-a declarat drept pe el însuşi mai degrabă decât
pe Dumnezeu .
3 De asemenea furia lui s-a aprins împotriva celor trei pri-
eteni ai lui, pentru că nu au găsit răspuns şi totuşi l-au con-
damnat pe Iov .
4 Şi Elihu a aşteptat până ce Iov a vorbit, pentru că ei erau
mai bătrâni decât el .
5 Când Elihu a văzut că nu mai era răspuns în gura acestor
trei bărbaţi, atunci furia lui s-a aprins .
6 ¶ Şi Elihu, fiul lui Barachel buzitul, a răspuns şi a zis: Eu
sunt tânăr şi voi sunteţi foarte bătrâni, de aceea m-am temut
şi nu am cutezat să vă arăt opinia mea .
7 Am spus: Zilele să vorbească şi mulţimea de ani să înveţe
înţelepciune .
8 Dar este un duh în om şi insuflarea celui Atotputernic le
dă înţelegere .
9  Marii  bărbaţi  nu  sunt  întotdeauna  înţelepţi,  nici  cei  bă-
trâni nu înţeleg judecata .
10 De aceea am spus: Daţi-mi ascultare; şi voi arăta opinia
mea .

326

Iov  34

11  Iată,  am  aşteptat  după  cuvintele  voastre;  am  deschis
urechea la argumentele voastre, în timp ce aţi căutat ce să
spuneţi .
12 Da, v-am dat atenţie şi, iată, nu a fost nici unul dintre voi
care să îl fi convins pe Iov, sau care să fi răspuns cuvintelor
sale;
13  Ca  nu  cumva  să  spuneţi:  Noi  am  găsit  înţelepciune;
Dumnezeu îl trânteşte, nu omul .
14 Acum el nu a îndreptat cuvintele sale împotriva mea, nici
nu îi voi răspunde cu vorbirile voastre .
15  ¶  Ei  au  fost  uimiţi,  nu  au  mai  răspuns,  au  părăsit
vorbirea .
16 Când am aşteptat (căci nu vorbeau, ci stăteau liniştiţi şi
nu mai răspundeau);
17  Am  spus:  Voi  răspunde  şi  partea  mea,  de  asemenea  voi
arăta opinia mea .
18  Căci  sunt  plin  de  cuvinte,  duhul  dinăuntrul  meu  mă
constrânge .
19  Iată,  pântecul  meu  este  ca  vinul  care  nu  are  ieşire;  este
gata să pleznească precum burdufurile noi .
20 Voi vorbi ca să mă răcoresc; îmi voi deschide buzele şi voi
răspunde .
21 Nu mă lăsaţi, vă rog, să părtinesc faţa vreunui om, nici nu
mă lăsaţi să dau titluri linguşitoare omului .
22 Căci nu ştiu să dau titluri linguşitoare; făcând astfel, făcă-
torul meu m-ar lua curând .

CApitoLuL 33

pENTRU aceasta, Iov, te rog, ascultă vorbirile mele şi dă

ascultare la toate cuvintele mele .

2 Iată, acum mi-am deschis gura, limba mea a vorbit în gura
mea .
3 Cuvintele mele vor ieşi din integritatea inimii mele şi buze-
le mele vor rosti clar cunoaştere .
4 Duhul lui Dumnezeu m-a făcut şi suflarea celui Atotputernic
mi-a dat viaţă .
5  Dacă  îmi  poţi  răspunde,  rânduieşte-ţi  cuvintele  înaintea
mea şi stai în picioare .
6 Iată, eu sunt conform dorinţei tale în locul lui Dumnezeu,
am fost de asemenea format din lut .
7 Iată, teroarea mea nu te va înspăimânta, nici mâna mea nu
va fi grea asupra ta .
8  ¶  Cu  siguranţă  ai  vorbit  în  auzul  meu  şi  am  auzit  vocea
cuvintelor tale, spunând:
9 Sunt curat, fără nelegiuire, eu sunt nevinovat; nici nu este
fărădelege în mine .
10 Iată, el găseşte ocazii împotriva mea, mă socoteşte drept
duşmanul său .
11 Îmi pune picioarele în butuci, însemnează toate cărările
mele .
12 Iată, în aceasta nu eşti drept; îţi voi răspunde, că Dumnezeu
este mai mare decât omul .
13 De ce te lupţi împotriva lui? Pentru că el nu dă socoteală
de nici unul dintre lucrurile lui .
14 ¶ Căci Dumnezeu vorbeşte o dată, da, de două ori, totuşi
omul nu ia seama .
15 Într-un vis, într-o viziune a nopţii, când somn adânc cade
peste oameni, în dormiri în pat,
16 Atunci el deschide urechile oamenilor şi sigilează instru-
irea lor .
17 Ca să întoarcă pe om de la scopul lui şi să ascundă mân-
dria de om .

18 El opreşte sufletul lui de la groapă şi viaţa lui de la pierirea
prin sabie .
19 ¶ El este de asemenea pedepsit cu durere pe patul său şi
mulţimea oaselor sale cu durere puternică,
20 Astfel încât viaţa lui detestă pâinea şi sufletul lui mânca-
rea aleasă .
21  Carnea  sa  este  mistuită,  aşa  încât  nu  poate  fi  văzută;  şi
oasele sale care nu se vedeau îi ies în afară .
22  Da,  sufletul  lui  se  apropie  de  mormânt  şi  viaţa  lui  de
nimicitori .
23 Dacă ar fi un mesager cu el, un interpret, unul între o mie,
să îi arate omului integritatea lui,
24 Atunci el este cu har spre el şi spune: Eliberează-l din co-
borârea spre groapă; am găsit o răscumpărare .
25 Carnea lui va fi mai proaspătă ca a unui copil, se va în-
toarce la zilele tinereţii sale;
26 El se va ruga lui Dumnezeu, iar el îi va arăta favoare, iar
el îi va vedea faţa cu bucurie; căci el va reda omului drept-
atea sa .
27 El priveşte la oameni şi dacă cineva spune: Am păcătuit şi
am pervertit ceea ce era drept şi nu mi-a folosit,
28 El va elibera sufletul lui de la mersul în groapă şi viaţa lui
va vedea lumina .
29  ¶  Iată,  toate  acestea  le  lucrează  Dumnezeu  adeseori  cu
omul,
30 Pentru a-i aduce înapoi sufletul de la groapă, să fie ilumi-
nat cu lumina celor vii .
31 Ia aminte, Iov, dă-mi ascultare, taci şi voi vorbi .
32 Dacă ai ceva de spus, răspunde-mi, vorbeşte, căci doresc
să te declar drept .
33  Dacă  nu,  dă-mi  ascultare,  taci  şi  te  voi
înţelepciune .

învăţa

CApitoLuL 34

MAI departe, Elihu a răspuns şi a zis:

2 Ascultaţi cuvintele mele, voi înţelepţilor; şi aplecaţi

urechea spre mine, voi care aveţi cunoaştere .
3  Căci  urechea  încearcă  cuvinte,  precum  gura  gustă
mâncare .
4 Să ne alegem judecată, să cunoaştem între noi ce este bun .
5  Fiindcă  Iov  a  spus:  Sunt  drept  şi  Dumnezeu  mi-a  luat
judecata .
6 Să mint eu împotriva dreptului meu? Rana mea este incu-
rabilă, fără nelegiuire .
7 Ce bărbat este asemenea lui Iov, care bea batjocură ca apa?
8 Care merge se însoţeşte cu lucrătorii nelegiuirii şi umblă
cu oameni stricaţi .
9 Căci a spus: Nu foloseşte la nimic unui bărbat să se desfete
cu Dumnezeu .
10  ¶  De  aceea  daţi-mi  ascultare,  voi  oameni  ai  înţelege-
rii,  departe  de  Dumnezeu  să  facă  stricăciune;  şi  de  cel
Atotputernic, să facă nelegiuire .
11 Căci el va întoarce omului după fapta sa şi va face pe fie-
care om să găsească conform căilor sale .
12 Da, cu siguranţă Dumnezeu nu va lucra cu stricăciune,
nici cel Atotputernic nu va perverti judecata .
13 Cine i-a dat poruncă asupra pământului? Sau cine a aran-
jat întreaga lume?
14 Dacă îşi pune inima asupra omului, dacă adună la el du-
hul său şi suflarea sa,
15  Toată  făptura  va  pieri  împreună  şi  omul  se  va  întoarce
înapoi la ţărână .

327

Iov  36

16 ¶ Dacă ai acum înţelegere, ascultă aceasta, dă ascultare la
vocea cuvintelor mele .
17 Va guverna cel ce urăşte dreptatea? Şi vei condamna tu pe
cel mai drept?
18 Este potrivit să spui unui împărat: Eşti stricat? Şi prinţilor:
Sunteţi neevlavioşi?
19 Cu cât mai puţin celui ce nu părtineşte pe prinţi, nici nu
dă atenţie celui bogat mai mult decât celui sărac? Căci toţi
sunt lucrarea mâinilor sale .
20 Într-o clipă vor muri şi poporul va fi tulburat la miezul
nopţii şi va trece şi cel tare va fi luat fără mână .
21 Pentru că ochii lui sunt peste căile omului şi el vede toate
umblările lui .
22  Nu  este  întuneric,  nici  umbră  a  morţii,  unde  lucrătorii
nelegiuirii să se ascundă .
23 Fiindcă nu va pune peste om mai mult decât ce este drept;
ca el să intre la judecată cu Dumnezeu .
24 Va rupe în bucăţi viteji fără număr şi va aşeza pe alţii în
locul lor .
25 De aceea el le cunoaşte faptele şi îi răstoarnă în timpul
nopţii, astfel că sunt nimiciţi .
26 Îi loveşte ca pe oamenii stricaţi în văzul celorlalţi .
27 Fiindcă s-au întors de la el şi a refuzat să ia aminte la ori-
care dintre căile sale,
28 Căci ei fac strigătul săracului să ajungă la el, iar el aude
strigătul celui nenorocit .
29 Când dă linişte, cine poate face tulburare? Şi când îşi as-
cunde faţa, cine îl poate privi? Fie că este împotriva unei na-
ţiuni, sau doar împotriva unui om;
30 Ca să nu domnească omul făţarnic, ca nu cumva poporul
să fie prins în laţ .
31  ¶  Căci  este  potrivit  a  spune  lui  Dumnezeu:  Am  purtat
pedeapsă, nu voi mai face stricăciune;
32 Învaţă-mă ce nu văd; dacă am făcut nelegiuire, nu voi mai
face .
33 Dacă aceasta este conform minţii tale, el o va răsplăti, fie
că refuzi, fie că o alegi; şi nu eu; de aceea vorbeşte ceea ce
cunoşti .
34 Să îmi spună oamenii cu înţelegere şi să îmi dea ascultare
un bărbat înţelept .
35 Iov a vorbit fără cunoaştere şi cuvintele sale au fost fără
înţelepciune .
36 Dorinţa mea este ca Iov să fie încercat până la capăt pen-
tru că a răspuns ca cei stricaţi .
37  Fiindcă  adaugă  rebeliune  la  păcatul  său,  bate  din  pal-
me  printre  noi  şi  îşi  înmulţeşte  cuvintele  împotriva  lui
Dumnezeu .

Capitolul 35

ELIHU a vorbit în continuare şi a spus:

2 Gândeşti că este drept ce ai spus: Dreptatea mea este

mai multă decât a lui Dumnezeu?
3 Pentru că ai spus: Ce avantaj va fi pentru tine? Şi: Ce folos
voi avea, dacă voi fi curăţat de păcatul meu?
4 Îţi voi răspunde ţie şi însoţitorilor tăi cu tine .
5 Priveşte la ceruri şi vezi; şi priveşte norii care sunt mai sus
decât tine .
6 Dacă păcătuieşti, ce faci tu împotriva lui? Sau dacă fărăde-
legile tale s-au înmulţit, ce îi faci lui?
7 Dacă eşti drept, ce îi dai lui? Sau ce primeşte el din mâna
ta?
8  Stricăciunea  ta  poate  răni  un  om  ca  tine;  şi  dreptatea  ta

poate ajuta fiului omului .
9 ¶ Din cauza mulţimii oprimărilor ei fac pe cel oprimat să
strige, ei strigă din cauza braţului celui tare .
10  Dar  nimeni  nu  spune:  Unde  este  Dumnezeu,  făcătorul
meu, care dă cântece în noapte;
11 Care ne învaţă mai mult decât pe fiarele pământului şi ne
face mai înţelepţi decât păsările cerului?
12 Acolo ei strigă, dar nimeni nu răspunde, din cauza mân-
driei oamenilor răi .
13 Cu siguranţă Dumnezeu nu va auzi deşertăciune, nici nu
îi va da atenţie cel Atotputernic .
14 ¶ Deşi spui că nu îl vei vedea, totuşi judecată este înaintea
lui; de aceea încrede-te în el .
15 Dar acum, deoarece nu este astfel, el a cercetat în mânia
lui; totuşi nu o cunoaşte până la capăt;
16 De aceea Iov îşi deschide gura în zadar şi înmulţeşte cu-
vinte fără cunoaştere .

CApitoLuL 36

ELIHU de asemenea a continuat şi a spus:

2 Permite-mi încă puţin şi îţi voi arăta că mai am să vor-

besc pentru Dumnezeu .
3 Îmi voi aduce cunoaşterea de departe şi voi atribui drepta-
te Făcătorului meu .
4 Căci cu adevărat cuvintele mele nu vor fi false, cel desăvâr-
şit în cunoaştere este cu tine .
5 ¶ Iată, Dumnezeu este puternic şi nu dispreţuieşte pe ni-
meni, el este puternic în tărie şi în înţelepciune .
6  El  nu  păstrează  viaţa  celui  stricat,  ci  dă  dreptate  celor
săraci .
7 El nu îşi ia ochii de la cei drepţi, ci ei sunt pe tron cu îm-
păraţii;  da,  el  îi  întemeiază  pentru  totdeauna,  iar  ei  sunt
înălţaţi .
8 Şi dacă sunt legaţi în cătuşe şi sunt ţinuţi în frânghii ale
nenorocirii,
9 Atunci le arată lucrarea lor şi fărădelegile lor pe care le-au
întrecut .
10 El de asemenea le deschide urechea la disciplină şi le po-
runceşte să se întoarcă de la nelegiuire .
11 Dacă ei ascultă de el şi îl servesc, îşi vor petrece zilele în
prosperitate şi anii lor în plăceri .
12 Dar dacă nu ascultă de el, vor pieri prin sabie şi vor muri
fără cunoaştere .
13  Dar  făţarnicii  în  inimă  îngrămădesc  furie  ei  nu  strigă
când îi leagă .
14 Ei mor la tinereţe şi viaţa lor este printre cei necuraţi .
15 ¶ El eliberează pe sărac în nenorocirea lui şi le deschide
urechile în oprimare .
16 Chiar aşa te-ar fi mutat dintr-un loc strâmt într-unul larg,
unde nu este strâmtorare şi ceea ce ar fi pus pe masa ta ar fi
plin de grăsime .
17 Dar ai împlinit judecata celui stricat, judecată şi justiţie
te strâng .
18 Pentru că este furie, fereşte-te ca nu cumva el să te ia cu
lovitura lui, atunci o mare răscumpărare nu te va elibera .
19 Va preţui el bogăţiile tale? Nu, nici aur, nici toate forţele
tăriei .
20  Nu  dori  noaptea,  când  oamenii  sunt  stârpiţi  din  locul
lor .
21  Fii  atent,  nu  privi  nelegiuirea,  pentru  că  aceasta  ai  ales
mai degrabă decât nenorocire .
22 Iată, Dumnezeu înalţă prin puterea sa, cine învaţă ca el?

328

Iov  38

23 Cine i-a rânduit calea sa? Sau cine poate spune: Tu ai lu-
crat nelegiuire?
24 ¶ Aminteşte-ţi că tu preamăreşti lucrarea lui, pe care oa-
menii o privesc .
25 Fiecare o poate vedea; omul o poate privi de departe .
26 Iată, Dumnezeu este mare şi nu îl cunoaştem, nici numă-
rul anilor săi nu poate fi cercetat .
27 Pentru că el micşorează picăturile de apă; ele toarnă ploa-
ie după aburul lor,
28  Pe  care  norii  o  picură  şi  o  răspândesc  abundent  peste
om .
29 De asemenea poate cineva înţelege răspândirile norilor,
sau zgomotul tabernacolului său?
30 Iată, el răspândeşte lumina lui peste acesta şi acoperă fun-
dul marii .
31  Fiindcă  prin  ei  judecă  el  pe  oameni;  el  dă  mâncare  din
abundenţă .
32 Cu nori el ascunde lumina şi îi porunceşte să nu lumineze
prin norul din mijloc .
33 Tunetul lor arată despre aceasta, vitele de asemenea arată
cu privire la abur .

CApitoLuL 37

locul ei .

LA  aceasta  de  asemenea  inima  mea  tremură  şi  sare  din

2 Ascultă cu atenţie vuietul vocii sale şi sunetul ce iese din
gura lui .
3 El îl conduce sub întregul cer şi fulgerul lui până la margi-
nile pământului .
4 După acesta răcneşte o voce, el tună cu vocea maiestăţii
sale; şi nu le va opri când se aude vocea sa .
5 Dumnezeu tună uimitor cu vocea sa; face lucruri mari pe
care nu le înţelegem .
6 ¶ Pentru că el spune zăpezii: Fii pe pământ; la fel ploii mă-
runte şi ploii mari a tăriei sale .
7 El sigilează mâna fiecărui om, ca toţi oamenii să cunoască
lucrarea lui .
8 Atunci fiarele intră în vizuini şi rămân în locurile lor .
9 Din sud vine vârtejul de vânt, şi frigul din nord .
10 Prin suflarea lui Dumnezeu este dată bruma; şi lăţimea
apelor este strâmtată .
11 De asemenea prin udare el oboseşte norul gros, el împrăş-
tie norul său luminos;
12 Şi norul este întors de jur împrejur prin sfaturile lui, ca ei
să facă orice le porunceşte peste faţa lumii, pe pământ .
13 El face ca acesta să vină, fie pentru disciplinare, fie pentru
pământul său, fie pentru milă .
14 ¶ Dă ascultare la aceasta, Iov, stai liniştit şi ia aminte la
minunatele lucrări ale lui Dumnezeu .
15 Ştii tu când Dumnezeu i-a aşezat şi a făcut lumina noru-
lui său să strălucească?
16  Ştii  tu  cumpănirea  norilor,  minunatele  lucrări  ale  celui
care este desăvârşit în cunoaştere?
17 Cum ţi se încălzesc hainele când el linişteşte pământul
prin vântul de sud?
18 Ai întins împreună cu el cerul, care este tare şi ca o oglin-
dă turnată?
19 Învaţă-ne ce să îi spunem; căci nu ne putem rândui vorbi-
rea datorită întunericului .
20 I se va spune că eu vorbesc? Dacă un om vorbeşte, cu si-
guranţă va fi înghiţit .
21 ¶ Şi acum oamenii nu văd lumina strălucitoare din nori,

dar vântul trece şi îi curăţă .
22  Vreme  bună  vine  din  nord;  cu  Dumnezeu  este  înspăi-
mântătoare maiestate .
23 Dar cât despre cel Atotputernic, nu îl putem afla, el este
măreţ în putere şi în judecată şi în abundenţă a dreptăţii; el
nu va nenoroci .
24 De aceea oamenii se vor teme de el, el nu părtineşte pe
nici unul dintre înţelepţii în inimă .

Capitolul 38

vânt şi a zis:

ATUNCI  DOMNUL  i-a  răspuns  lui  Iov  din  vârtejul  de

2  Cine  este  cel  ce  întunecă  sfatul  prin  cuvinte  fără
cunoaştere?
3 Încinge-ţi acum coapsele ca un bărbat; eu te voi întreba iar
tu răspunde-mi .
4 ¶ Unde erai tu când aşezam temeliile pământului? Spune,
dacă ai înţelegere .
5  Cine  a  pus  măsurile  acestuia,  dacă  ştii;  sau  cine  a  întins
coarda de măsură peste el?
6 Pe ce sunt temeliile lui legate; sau cine i-a pus piatra un-
ghiulară a temeliei,
7  Când  stelele  dimineţii  cântau  împreună  şi  toţi  fiii  lui
Dumnezeu strigau de bucurie?
8 Sau cine a închis marea cu porţi, când a izbucnit, de parcă
ar fi ieşit din pântece?
9  Când  i-am  făcut  norul  veşmânt  şi  întunericul  gros  faşă
pentru ea,
10 Şi am spart pentru ea locul meu hotărât şi am pus drugi
şi porţi,
11 Şi am spus: Până aici să vii, dar nu mai departe; şi aici să
fie mândrele tale valuri oprite?
12 ¶ Ai poruncit tu dimineţii în zilele tale; Sau ai făcut răsă-
ritul zilei să îşi cunoască locul,
13  Ca  să  apuce  marginile  pământului,  ca  cei  stricaţi  să  fie
scuturaţi de pe el?
14 Este întors ca lutul în sigiliu; şi ei stau în picioare ca un
veşmânt .
15 Şi celor răi lumina le este oprită şi braţul înalt va fi frânt .
16 Ai intrat tu în izvoarele mării? Sau te-ai plimbat în cău-
tarea adâncului?
17 Ţi-au fost porţile morţii deschise? Sau ai văzut tu porţile
umbrei morţii?
18 Ai înţeles tu lăţimea pământului? Spune dacă le cunoşti
pe toate .
19 Unde este calea pe care locuieşte lumina? Şi cât despre în-
tuneric, unde este locul lui,
20 Ca să îl duci la hotarul lui şi să cunoşti cărările spre casa
lui?
21 Îl cunoşti tu, deoarece erai deja născut? Sau deoarece nu-
mărul zilelor tale este mare?
22 Ai intrat tu în tezaurele zăpezii? Sau ai văzut tu tezaurele
grindinii,
23 Pe care am păstrat-o pentru timpul de necaz, pentru ziua
de bătălie şi război?
24 Pe ce cale este lumina împărţită, care împrăştie vântul de
est pe pământ?
25 ¶ Cine a împărţit o albie pentru torent, sau o cale pentru
fulgerul tunetului,
26 Să îl facă să ploaie peste pământ, unde nu este nimeni, în
pustie, în care nu este om;
27  Să  sature  pământul  pustiit  şi  gol  şi  să  facă  mugurele

329

Iov  40

verdeţii să răsară?
28 Are ploaia tată, sau cine a născut picăturile de rouă?
29 Din al cui pântece a venit gheaţa şi chiciura cerului cine
a născut-o?
30 Apele sunt ascunse precum cu o piatră şi faţa adâncului
este îngheţată .
31 Poţi tu lega dulcile influenţe ale Pleiadelor, sau poţi dezle-
ga legăturile Orionului?
32  Poţi  scoate  Mazarotul  la  timpul  său?  Sau  poţi  conduce
Arcturus cu fiii săi?
33 Cunoşti tu rânduielile cerului, poţi aşeza domnia lui pe
pământ?
34 Îţi poţi ridica vocea până la nori, ca mulţime de ape să te
acopere ?
35 Poţi trimite fulgere, ca să meargă şi să îţi spună: Iată-ne?
36 Cine a pus înţelepciune în rărunchi, sau cine a dat înţe-
legere inimii?
37 Cine poate număra norii în înţelepciune, sau cine poate
opri burdufurile cerului,
38 Când ţărâna creşte spre împietrire şi bulgării de pământ
se lipesc strâns împreună?
39  Vei  vâna  prada  pentru  leu,  sau  vei  sătura  pofta  leilor
tineri,
40 Când se culcă în vizuinile lor şi rămân în adăpost pentru
a sta la pândă?
41 Cine pregăteşte corbului mâncarea sa? Când puii săi stri-
gă către Dumnezeu ei rătăcesc din lipsă de mâncare .

Capitolul 39

CUNOŞTI timpul când nasc caprele sălbatice de stâncă?

Sau poţi însemna când fată căprioarele?

2 Poţi număra lunile împlinite de ele, sau ştii timpul când
ele nasc?
3 Ele se apleacă, îşi nasc puii, îşi leapădă întristările .
4 Puii lor se îngraşă, cresc cu grâne; pleacă şi nu se mai în-
torc la ele .
5  Cine  a  trimis  liber  măgarul  sălbatic,  sau  cine  a  dezlegat
legăturile măgarului sălbatic?
6  Căruia  i-am  făcut  pustia  casă  şi  ţinutul  sterp  locuinţele
lui .
7 El batjocoreşte mulţimea din cetate şi nu ia aminte la stri-
gătul celui ce îl mână .
8 Lanţul munţilor este păşunea lui şi caută fiecare verdeaţă .
9 Va voi unicornul să te servească, sau să rămână lângă ies-
lea ta?
10 Poţi lega unicornul cu frânghia lui în brazdă, sau va grăpa
el văile după tine?
11 Te vei încrede în el, deoarece tăria lui este mare, sau îi vei
lăsa munca ta?
12 Îl vei crede, că îţi va aduce acasă sămânţa şi o va aduna în
grânarul tău?
13 ¶ Ai dat tu păunului aripile frumoase, sau aripi şi pene
struţului?
14 Care îşi lasă ouăle în pământ şi le încălzeşte în ţărână,
15 Şi uită că piciorul le poate zdrobi, sau că fiara sălbatică le
poate sparge .
16 Ea se împietreşte împotriva puilor ei, ca şi cum nu ar fi ai
ei; munca ei este în zadar, fără de teamă;
17 Căci Dumnezeu a lipsit-o de înţelepciune şi nu i-a împăr-
ţit înţelegere .
18  În  timp  ce  se  ridica  în  înalt,  ea  batjocoreşte  calul  şi  pe
călăreţul său .

19 ¶ Ai dat tu calului tărie, i-ai îmbrăcat gâtul cu tunet?
20 Îl poţi înspăimânta ca pe o lăcustă? Gloria nărilor lui este
teribilă .
21 El bate din copite în vale şi se bucură în tăria lui; el merge
să îi întâlnească pe cei înarmaţi .
22 Batjocoreşte frica şi nu se înspăimântă; nici nu întoarce
spatele dinaintea sabiei .
23  Tolba  zăngăneşte  lovindu-se  de  el,  suliţa  lucitoare  şi
scutul .
24 El înghite pământul cu sălbăticie şi furie; nici nu crede în
sunetul trâmbiţei .
25 El spune printre trâmbiţe: Ha, ha; şi miroase bătălia de
departe, tunetul căpeteniilor şi strigătul luptei .
26 ¶ Zboară şoimul prin înţelepciunea ta şi îşi întinde aripile
spre sud?
27 Se înalţă acvila la porunca ta şi îşi face cuibul în înalt?
28 Ea locuieşte şi rămâne pe stâncă, pe vârful stâncii şi pe
fortăreaţă .
29 De acolo ea caută prada şi ochii ei privesc departe .
30 Puii ei de asemenea sug sânge; şi unde sunt cei ucişi, acolo
este şi ea .

CApitoLuL 40

ŞI DOMNUL i-a mai răspuns lui Iov şi a zis:

2 Îl va instrui pe cel Atotputernic cel ce se ceartă cu el?

Cel ce mustră pe Dumnezeu, să îi răspundă .
3 Atunci Iov a răspuns DOMNULUI şi a zis:
4  Iată,  sunt  un  nemernic;  ce  să  îţi  răspund?  Îmi  voi  pune
mâna la gură .
5 O dată am vorbit; dar nu voi mai răspunde; da, de două ori,
dar nu voi mai continua .
6 ¶ Atunci DOMNUL i-a răspuns lui Iov din vârtejul de vânt
şi a zis:
7 Încinge-ţi acum coapsele ca un bărbat; eu te voi întreba iar
tu răspunde-mi .
8 Vei anula şi judecata mea? Mă vei condamna ca să poţi fi
drept?
9  Ai  tu  braţ  asemenea  lui  Dumnezeu?  Sau  poţi  tuna  cu  o
voce asemenea lui?
10 Înfrumuseţează-te cu maiestate şi măreţie; şi înveşmân-
tează-te cu glorie şi frumuseţe .
11  Împrăştie  turbarea  furiei  tale  şi  priveşte  pe  fiecare  om
mândru şi doboară-i .
12 Uită-te la fiecare om mândru şi umileşte-l; şi calcă în pi-
cioare pe cei stricaţi la locul lor .
13  Ascunde-i  împreună  în  ţărână  şi  înfăşoară-le  feţele  în
ascuns .
14 Atunci îţi voi mărturisi că dreapta ta te poate salva .
15 ¶ Iată acum behemotul, pe care l-am făcut cu tine; el mă-
nâncă iarbă ca un bou .
16 Iată acum, tăria lui este în coapsele lui şi forţa lui este în
buricul pântecelui său .
17 Îşi mişcă coada asemenea unui cedru; tendoanele coapse-
lor lui sunt înfăşurate împreună .
18 Oasele lui sunt ca bucăţi tari de aramă; oasele lui sunt ase-
menea drugilor de fier .
19 El este întâiul căilor lui Dumnezeu; Făcătorul lui îi apro-
pie sabia .
20 Cu siguranţă munţii îi aduc mâncare, unde toate anima-
lele câmpiei se joacă .
21 Se întinde sub copacii umbroşi, la adăpostul trestiei şi al
mlaştinilor .

330

Iov  42

22 Copacii umbroşi îl acoperă cu umbra lor; sălciile pârâului
îl înconjoară .
23 Iată, bea un râu şi nu se grăbeşte; se încrede că poate seca
Iordanul în gura sa .
24 El îl ia la ochi; nasul lui străpunge prin capcane .

CApitoLuL 41

pOŢI trage afară leviatanul cu un cârlig, sau limba lui cu

o frânghie ce o laşi jos?

2 Poţi pune un cârlig în nasul lui, sau să găureşti falca lui cu
o ţeapă?
3 Îşi va înmulţi el multe cereri către tine, îţi va vorbi blând?
4 Va face el un legământ cu tine? Îl vei lua ca servitor pentru
totdeauna?
5 Te vei juca cu el precum cu o pasăre? Sau îl vei lega pentru
servitoarele tale?
6 Vor face însoţitorii un banchet din el? Îl vor împărţi prin-
tre comercianţi?
7  Îi  poţi  umple  pielea  cu  ţepuşe  de  fier?  Sau  capul  lui  cu
harpoane?
8  Aşează-ţi  mâna  peste  el,  aminteşte-ţi  bătălia,  nu  fă  mai
mult .
9 Iată, speranţa referitoare la el este zadarnică, nu va fi cine-
va trântit doar la vederea lui?
10 Nimeni nu este aşa feroce încât să îndrăznească să îl stâr-
nească; cine este atunci în stare să stea în picioare înaintea
mea?
11 ¶ Cine m-a întrecut, ca să îi răsplătesc? Tot de sub întregul
cer este al meu .
12 Nu îi voi ascunde părţile, nici puterea lui, nici frumuseţea
rânduirii lui .
13 Cine poate descoperi faţa veşmântului său, sau cine poate
veni la el cu frâul său dublu?
14 Cine poate deschide uşile feţei lui? Dinţii lui sunt grozavi
de jur împrejur .
15 Solzii îi sunt mândria, închişi împreună asemenea unui
sigiliu strâns .
16 Atât de aproape unul de celălalt, încât aerul nu poate intra
printre ei .
17 Ei sunt alăturaţi, strâns unul de celălalt, se lipesc împreu-
nă, încât nu pot fi separaţi .
18 Prin strănuturile lui o lumină străluceşte şi ochii lui sunt
asemenea pleoapelor dimineţii .
19 Din gura lui ies lămpi arzătoare şi scântei de foc sar afară .
20  Din  nările  lui  iese  fum,  ca  dintr-o  oală  sau  căldare  ce
fierbe .
21 Suflarea lui aprinde cărbuni şi o flacără iese din gura lui .
22 În gâtul lui rămâne tărie şi întristarea se preface în bucu-
rie înaintea lui .
23 Straturile cărnii sale sunt alipite împreună, ele sunt ferme
în ele însele; nu pot fi mişcate .
24 Inima lui este la fel de fermă ca o piatră; da, aşa de tare ca
o bucată din piatra de jos a morii .
25 Când se ridică, cei puternici sunt înspăimântaţi, ei se pu-
rifică din cauza spargerii valurilor .
26 Sabia celui ce îl loveşte nu ţine, nici suliţa, nici lancea, nici
tunica de zale .
27 El consideră fierul ca paiul şi arama ca lemnul putred .
28 Săgeata nu îl pune pe fugă; pietrele de praştie sunt prefă-
cute de el în mirişte .

29 Lăncile sunt considerate ca mirişte, el râde la scuturarea
suliţei .
30  Pietre  ascuţite  sunt  sub  el;  el  împrăştie  lucruri  ascuţite
peste mlaştină .
31 El face adâncul să fiarbă ca o oală; el face marea asemenea
unui vas de unsoare .
32 El face după el să strălucească o cărare; cineva ar gândi că
adâncul este cărunt .
33 Pe pământ nu este nimic asemenea lui, făcut să nu aibă
frică .
34  El  priveşte  toate  lucrurile  înalte;  este  împărat  peste  toţi
copiii mândriei .

CApitoLuL 42

ATUNCI Iov i-a răspuns DOMNULUI şi a zis:

2 Ştiu că poţi face totul şi că nici un gând nu poate fi

ţinut de la tine .
3 Cine este cel ce ascunde sfatul fără cunoaştere? De aceea
am  spus  ce  nu  am  înţeles;  lucruri  prea  minunate  pentru
mine, pe care nu le-am cunoscut .
4  Ascultă,  te  implor  şi  voi  vorbi;  eu  te  voi  întreba  iar  tu
răspunde-mi .
5 Am auzit de tine prin auzul urechii, dar acum ochiul meu
te vede .
6 De aceea mă detest şi mă pocăiesc în ţărână şi cenuşă .
7 ¶ Şi a fost astfel că, după ce DOMNUL i-a vorbit aceste cu-
vinte lui Iov, DOMNUL i-a spus lui Elifaz temanitul: Furia
mea s-a aprins împotriva ta şi împotriva celor doi prieteni
ai tăi, pentru că nu aţi vorbit despre mine ce este drept, pre-
cum servitorul meu Iov .
8 De aceea acum, luaţi şapte tauri şi şapte berbeci şi mergeţi
la  servitorul  meu  Iov  şi  oferiţi  pentru  voi  ofrandă  arsă;  şi
servitorul meu Iov se va ruga pentru voi, fiindcă pe el îl voi
primi; ca nu cumva să mă port cu voi după nebunia voastră,
în aceea că nu aţi vorbit despre mine ce este drept, precum
servitorul meu Iov .
9 Atunci Elifaz temanitul şi Bildad şuhitul şi Ţofar naamati-
tul au mers şi au făcut după cum le-a poruncit DOMNUL, şi
DOMNUL a primit pe Iov .
10  ¶  Şi  DOMNUL  a  răsturnat  captivitatea  lui  Iov  când  s-a
rugat pentru prietenii săi; şi DOMNUL i-a dat lui Iov de două
ori mai mult decât a avut înainte .
11 Atunci au venit acolo la el toţi fraţii lui şi toate surorile lui
şi toţi cei ce erau dintre cunoscuţii lui mai înainte şi au mân-
cat  pâine  cu  el  în  casa  lui;  şi  l-au  deplâns  şi  l-au  mângâiat
pentru tot răul pe care DOMNUL îl adusese peste el; fiecare
de asemenea i-a dat o monedă şi fiecare un cercel de aur .
12 Astfel că DOMNUL a binecuvântat ultima parte a vieţii lui
Iov, mai mult decât începutul lui, pentru că a avut patruspre-
zece mii de oi şi şase mii de cămile şi o mie de perechi de boi
de jug şi o mie de măgăriţe .
13 El de asemenea a avut şapte fii şi trei fiice .
14 Şi a pus primei, numele Iemima; şi celei de a două, numele
Cheţia; şi celei de a treia, numele Cherenhapuc .
15  Şi  în  toată  ţara  nu  se  găseau  femei  aşa  frumoase  ca
fiicele lui Iov; şi tatăl lor le-a dat moştenire printre fraţii
lor .
16 După aceasta Iov a trăit o sută şi patruzeci de ani şi a vă-
zut pe fiii lui şi pe fiii fiilor lui, până la a patra generaţie .
17 Astfel a murit Iov, bătrân şi plin de zile .

331

… Psalmii …

CARtEA ÎNtÂi

CApitoLuL 1

BINECUVâNTAT este omul care nu umblă în sfatul celor

neevlavioşi, nici nu stă în calea păcătoşilor, nici nu şade

în scaunul batjocoritorilor .
2 Ci desfătarea lui este în legea DOMNULUI; şi zi şi noapte
meditează în legea lui .
3  Şi  va  fi  ca  un  pom  sădit  lângă  râurile  de  apă,  care  îşi  dă
rodul la timpul său; frunza sa nu se va veşteji; şi tot ce face
va prospera .
4 Nu tot aşa sunt cei neevlavioşi; ci ei sunt ca pleava pe care
o spulberă vântul .
5 De aceea cei neevlavioşi nu vor rămâne în picioare la jude-
cată, nici păcătoşii în adunarea celor drepţi .
6  Fiindcă  DOMNUL  cunoaşte  calea  celor  drepţi;  dar  calea
celor neevlavioşi va pieri .

CApitoLuL 2

deşertăciune?

pENTRU ce se înfurie păgânii şi popoarele îşi închipuie

2  Împăraţii  pământului  se  ridică  şi  conducătorii  ţin  sfat
împreună împotriva DOMNULUI şi împotriva unsului său,
spunând:
3 Să le rupem în bucăţi legăturile şi să le aruncăm funiile de
la noi .
4  Cel  ce  şade  în  ceruri  va  râde;  Domnul  îi  va  lua  în
derâdere .
5 Apoi le va vorbi în furia lui şi îi va chinui în aprinderea
sa .
6  Totuşi,  am  înălţat  pe  împăratul  meu  peste  muntele  meu
sfânt al Sionului .
7 Voi vesti hotărârea, DOMNUL mi-a spus: Tu eşti Fiul meu;
astăzi te-am născut .
8 Cere-mi şi îţi voi da păgânii drept moştenire şi cele mai în-
depărtate margini ale pământului drept stăpânire .
9 Tu îi vei zdrobi cu un toiag de fier şi îi vei sparge în bucăţi
ca pe vasul unui olar .
10 De aceea fiţi înţelepţi împăraţilor; instruiţi-vă voi judecă-
tori ai pământului .
11 Serviţi DOMNULUI cu teamă şi bucuraţi-vă tremurând .
12 Sărutaţi pe Fiul ca să nu se mânie şi să pieriţi pe cale, când
furia lui abia s-a aprins . Binecuvântaţi sunt toţi cei ce îşi pun
încrederea în el .

CApitoLuL 3
Un Psalm al lui David, când a fugit de Absalom, fiul său.

DOAMNE, cât s-au înmulţit cei ce mă tulbură! Mulţi sunt

cei ce se ridică împotriva mea .

2 Mulţi spun despre sufletul meu: Nu este ajutor pentru el la
Dumnezeu . Selah .
3 Dar tu, DOAMNE, eşti un scut pentru mine; gloria mea şi
cel ce îmi înalţă capul .
4 Cu vocea mea am strigat către DOMNUL şi el m-a auzit din
muntele său sfânt . Selah .
5  M-am  culcat  şi  am  dormit;  m-am  trezit,  pentru  că
DOMNUL m-a susţinut .
6  Nu  mă  voi  teme  de  zecile  de  mii  de  oameni,  care  s-au

ridicat împotriva mea de jur împrejur .
7 Ridică-te, DOAMNE, salvează-mă Dumnezeul meu, fiind-
că ai lovit peste obraz pe toţi duşmanii mei, ai zdrobit dinţii
celor neevlavioşi .
8 A DOMNULUI este salvarea; binecuvântarea ta este peste
poporul tău . Selah .

CApitoLuL 4
Mai marelui muzician pe instrument cu coarde, un psalm al
lui David.

ASCULTă-Mă  când  strig,  Dumnezeul  dreptăţii  mele;

din strâmtorare m-ai scos la locul larg; ai milă de mine

şi ascultă-mi rugăciunea .
2 Voi, fii ai oamenilor, până când veţi întoarce gloria mea în
ruşine? Până când veţi iubi deşertăciunea şi veţi căuta min-
ciuna? Selah .
3 Dar să ştiţi că  DOMNUL a pus deoparte pentru el pe cel
evlavios; DOMNUL va auzi când voi striga către el .
4 Cutremuraţi-vă şi nu păcătuiţi; cugetaţi în inima voastră
pe patul vostru şi tăceţi . Selah .
5  Oferiţi  sacrificiile  dreptăţii  şi  puneţi-vă  încrederea  în
DOMNUL .
6  Sunt  mulţi  cei  care  spun:  Cine  ne  va  arăta  bunătate?
DOAMNE, înalţă peste noi lumina înfăţişării tale .
7 Tu ai pus veselie în inima mea, mai mult decât atunci când
grânele lor şi vinul lor le-au sporit .
8 Deopotrivă mă voi culca în pace şi voi dormi, fiindcă tu,
DOAMNE, numai tu mă faci să locuiesc în siguranţă .

CApitoLuL 5
Mai marelui muzician pe instrumente de suflat, un psalm al
lui David.

DESCHIDE  urechea  la  cuvintele  mele,  DOAMNE,  ia

aminte la meditaţia mea .

2  Dă  ascultare  vocii  strigătului  meu,  Împăratul  meu  şi
Dumnezeul meu, fiindcă ţie mă voi ruga .
3 De dimineaţă îmi vei auzi vocea, DOAMNE; dimineaţa îmi
voi îndrepta rugăciunea spre tine şi voi privi în sus .
4 Fiindcă tu nu eşti un Dumnezeu care are plăcere în strică-
ciune, nici răul nu va locui cu tine .
5  Nebunii  nu  vor  sta  în  picioare  înaintea  ochilor  tăi,  tu  îi
urăşti pe toţi lucrătorii nelegiuirii .
6 Vei nimici pe cei ce vorbesc minciună; DOMNUL va detes-
ta pe omul sângeros şi înşelător .
7 Dar cât despre mine, eu voi intra în casa ta în mulţimea mi-
lei tale şi în teama ta mă voi închina spre templul tău sfânt .
8 Condu-mă, DOAMNE, în dreptatea ta din cauza duşmani-
lor mei; fă dreaptă calea ta înaintea feţei mele .
9 Fiindcă nu este credincioşie în gura lor; lăuntrul lor este
adevărată stricăciune, gâtlejul lor este un mormânt deschis;
ei linguşesc cu limba lor .
10 Nimiceşte-i, Dumnezeule; lasă-i să cadă prin propriile lor
sfaturi; aruncă-i afară în mulţimea fărădelegilor lor, pentru
că s-au răzvrătit împotriva ta .
11 Dar să se bucure toţi cei ce îşi pun încrederea în tine; să
strige de bucurie întotdeauna, pentru că îi aperi; de aseme-
nea, să se bucure în tine cei ce iubesc numele tău .
12 Pentru că tu, DOAMNE, vei binecuvânta pe cel drept; cu

332

Psalmii  9

favoare îl vei înconjura ca şi cu un scut .

CApitoLuL 6
Mai marelui muzician pe instrument cu coarde şi lăută, un
psalm al lui David.

DOAMNE, nu mă mustra în mânia ta, nici nu mă pedepsi

în furia ta încinsă .

2 Ai milă de mine, DOAMNE, pentru că sunt slab; DOAMNE,
vindecă-mă, pentru că oasele mele sunt chinuite .
3  Sufletul  meu,  de  asemenea,  este  chinuit  grozav;  dar  tu,
DOAMNE, până când?
4 Întoarce-te, DOAMNE, eliberează-mi sufletul; salvează-mă
datorită îndurărilor tale .
5 Fiindcă în moarte nu este amintire despre tine; cine îţi va
da mulţumiri în mormânt?
6 Sunt obosit de geamătul meu; toată noaptea îmi inund pa-
tul, îmi ud divanul cu lacrimile mele .
7 Ochiul meu este mistuit din cauza mâhnirii, îmbătrâneşte
din cauza tuturor duşmanilor mei .
8 Depărtaţi-vă de la mine voi toţi lucrătorii nelegiuirii, fiind-
că DOMNUL a auzit vocea plângerii mele .
9  DOMNUL  a  auzit  cererea  mea;  DOMNUL  va  primi  rugă-
ciunea mea .
10 Toţi duşmanii mei să fie ruşinaţi şi chinuiţi grozav; să se
întoarcă şi să fie ruşinaţi dintr-o dată .

CApitoLuL 7
Un poem al lui David, pe care l-a cântat DOMNULUI, referi-
tor la cuvintele lui Cuş beniamitul.

DOAMNE, Dumnezeul meu, în tine îmi pun încrederea,

salvează-mă  de  toţi  cei  ce  mă  persecută  şi  eliberează-

mă,
2 Ca nu cumva el să îmi sfâşie sufletul ca un leu, rupându-l
în bucăţi, fără să fie vreun salvator .
3 DOAMNE, Dumnezeul meu, dacă am făcut aceasta, dacă
este nelegiuire în mâinile mele,
4 Dacă am răsplătit cu rău celui ce era în pace cu mine, (da,
am eliberat pe cel ce fără motiv este duşmanul meu),
5 Să persecute duşmanul sufletul meu şi să îl ia; da, să calce
în picioare viaţa mea pe pământ şi să culce onoarea mea în
ţărână . Selah .
6 Ridică-te, DOAMNE, în mânia ta, înalţă-te din cauza furi-
ei duşmanilor mei şi trezeşte-te pentru mine la judecata pe
care ai poruncit-o .
7 Astfel adunarea popoarelor te va înconjura; de aceea din
cauza lor întoarce-te în înalt .
8 DOMNUL va judeca popoarele; judecă-mă, DOAMNE, con-
form dreptăţii mele şi conform integrităţii mele care este în
mine .
9 Să se sfârşească răutatea celor stricaţi; dar întemeiază-l pe
cel  drept,  fiindcă  Dumnezeul  cel  drept  încearcă  inimile  şi
rărunchii .
10 Apărarea mea este de la Dumnezeu, care salvează pe cei
integri în inimă .
11 Dumnezeu judecă pe cel drept şi Dumnezeu este mânios
pe cel stricat în fiecare zi .
12  Dacă  nu  se  întoarce,  îşi  va  ascuţi  sabia;  el  şi-a  încordat
arcul şi l-a pregătit .
13 A pregătit de asemenea pentru el uneltele morţii; rându-
ieşte săgeţile sale împotriva persecutorilor .
14 Iată, el este în travaliu pentru nelegiuire şi a conceput ti-
căloşie şi a născut falsitate .

15 A făcut o groapă şi a săpat-o; şi a căzut în şanţul pe care
l-a făcut .
16  Ticăloşia  lui  se  va  întoarce  asupra  propriului  său  cap
şi  violenţa  lucrării  sale  se  va  coborî  asupra  propriului  său
creştet .
17 Voi lăuda pe DOMNUL conform dreptăţii lui şi voi cânta
laudă numelui DOMNULUI preaînalt .

CApitoLuL 8
Mai marelui muzician pe harpă, un psalm al lui David.

DOAMNE,  Domnul  nostru,  cât  de  măreţ  este  numele

tău în tot pământul! Tu care ai pus gloria ta deasupra

cerurilor .
2 Din gura pruncilor şi a sugarilor ţi-ai rânduit tărie, datorită
duşmanilor tăi, ca să amuţeşti pe duşman şi pe răzbunător .
3 Când privesc cerurile tale, lucrarea degetelor tale, luna şi
stelele, pe care le-ai rânduit;
4  Ce  este  omul,  să  te  gândeşti  la  el,  şi  fiul  omului  să  îl
cercetezi?
5 Fiindcă l-ai făcut cu puţin mai prejos decât îngerii şi l-ai
încoronat cu glorie şi onoare .
6  L-ai  făcut  să  domnească  peste  lucrările  mâinilor  tale;  ai
pus toate sub picioarele lui;
7 Toate oile şi toţi boii, da şi animalele câmpului;
8  Păsările  cerului  şi  peştii  mării  şi  orice  străbate  cărările
mărilor .
9 DOAMNE, Domnul nostru, cât de măreţ este numele tău
pe tot pământul!

CApitoLuL 9
Mai marelui muzician, conform melodiei mutlaben, un
psalm al lui David.

TE voi lăuda, DOAMNE, cu întreaga mea inimă; voi istori-

si toate lucrările tale minunate .

2 Mă voi veseli şi mă voi bucura în tine; voi cânta laudă nu-
melui tău, O, tu, cel Preaînalt .
3 Când duşmanii mei vor da înapoi, vor cădea şi vor pieri la
prezenţa ta,
4 Pentru că ai susţinut dreptul meu şi cauza mea; ai şezut pe
tron, judecând drept .
5 Ai mustrat păgânii, ai nimicit pe cei stricaţi, le-ai şters nu-
mele pentru totdeauna şi întotdeauna .
6 O, duşmanule! Distrugerile s-au sfârşit pentru totdeauna;
ai distrus cetăţi şi amintirea lor a pierit cu ele .
7  Dar  DOMNUL  va  dăinui  pentru  totdeauna;  şi-a  pregătit
tronul său pentru judecată .
8 Şi va judeca lumea în dreptate, în integritate va administra
judecată popoarelor .
9 DOMNUL va fi de asemenea un loc înalt pentru cel opri-
mat, un loc înalt în timpuri de tulburare .
10 Şi cei ce cunosc numele tău îşi vor pune încrederea în tine,
pentru că tu, DOAMNE, nu ai părăsit pe cei ce te caută .
11 Cântaţi laude DOMNULUI care locuieşte în Sion; vestiţi
între popoare facerile lui .
12 Când cercetează vărsarea de sânge, îşi aminteşte de ei, el
nu uită strigătul celui umil .
13  Ai  milă  de  mine,  DOAMNE,  priveşte  tulburarea  mea
din partea celor ce mă urăsc, tu, care mă ridici de la porţile
morţii,
14 Ca să istorisesc toată lauda ta în porţile fiicei Sionului; mă
voi bucura în salvarea ta .
15  Păgânii  sunt  scufundaţi  în  groapa  pe  care  au  făcut-o;

333

Psalmii  14

piciorul le este prins în plasa pe care au ascuns-o .
16  DOMNUL  este  cunoscut  prin  judecata  pe  care  o  face;
cel stricat este prins în lucrarea propriilor mâini . Higaion .
Selah .
17 Cei stricaţi vor fi întorşi în iad împreună cu toate naţiuni-
le care uită pe Dumnezeu .
18 Fiindcă cei nevoiaşi nu vor fi uitaţi întotdeauna; aştepta-
rea celor săraci nu va pieri pentru totdeauna .
19 Ridică-te, DOAMNE, să nu învingă omul; să fie judecaţi
păgânii înaintea ta .
20 Umple-i de groază, DOAMNE, ca naţiunile să ştie că ele
însele sunt doar oameni . Selah .

CApitoLuL 10

de tulburare?

DE ce stai departe, DOAMNE? De ce te ascunzi în timpuri

2 Cel stricat, în mândria lui, persecută pe sărac, să fie prinşi
în planurile pe care şi le-au închipuit .
3 Fiindcă cel stricat se făleşte cu dorinţa inimii lui şi binecu-
vântează pe cel lacom pe care DOMNUL îl detestă .
4 Cel stricat, prin mândria înfăţişării sale, refuză să caute pe
Dumnezeu; Dumnezeu nu este în toate gândurile sale .
5 Căile lui sunt întotdeauna apăsătoare; judecăţile tale sunt
mult deasupra şi în afara vederii lui; cât despre toţi duşmanii
lui, el pufneşte către ei .
6 A spus în inima lui: Nu mă voi clătina, pentru că niciodată
nu voi fi în restrişte .
7 Gura lui este plină de blestem şi înşelăciune şi fraudă; sub
limba lui este ticăloşie şi deşertăciune .
8 El şade în locurile de pândă ale satelor, în locurile ascunse
îl ucide pe cel nevinovat; ochii săi sunt aţintiţi pe ascuns îm-
potriva celui sărac .
9 Stă la pândă în ascuns, ca un leu în vizuina lui; stă la pândă
să prindă pe sărac; îl prinde pe sărac după ce îl conduce în
plasa lui .
10 Se tupilează şi se umileşte, ca cel sărac să cadă prin pu-
ternicii lui .
11 El a spus în inima lui: Dumnezeu a uitat, îşi ascunde faţa,
niciodată nu va vedea aceasta .
12 Ridică-te DOAMNE; ridică-ţi mâna Dumnezeule, nu uita
pe cei umili .
13 Pentru ce dispreţuieşte cel stricat pe Dumnezeu? El a spus
în inima lui: Nu îmi vei cere socoteală .
14 Ai văzut aceasta, fiindcă priveşti ticăloşie şi ciudă pentru
a  răsplăti  cu  mâna  ta;  cel  sărac  ţi  se  încredinţează,  tu  eşti
ajutorul celui fără tată .
15 Frânge braţul celui stricat şi pe cel rău, căută stricăciunea
lui până nu o găseşti deloc .
16 DOMNUL este Împărat pentru totdeauna şi întotdeauna;
păgânii au pierit din ţara lui .
17 DOAMNE, tu ai auzit dorinţa celor umili, vei pregăti ini-
ma lor, vei face urechea ta să audă,
18 Pentru a judeca pe cel fără tată şi pe cel oprimat, ca omul
de pe pământ să nu mai oprime .

CApitoLuL 11
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

ÎN DOMNUL îmi pun încrederea; cum spuneţi voi sufletu-

lui meu: Fugi ca o pasăre la muntele tău?

2 Căci, iată, cei stricaţi încordează arcul, îşi pregătesc săgea-
ta pe coardă, ca să poată trage în ascuns spre cei integri în
inimă .

3 Dacă temeliile sunt distruse, ce poate face cel drept?
4  DOMNUL  este  în  templul  său  sfânt,  tronul  DOMNULUI
este în cer; ochii lui privesc, pleoapele lui încearcă pe copiii
oamenilor .
5 DOMNUL încearcă pe cel drept, dar sufletul lui îi urăşte pe
cel stricat şi pe cel ce iubeşte violenţa .
6 Peste cei stricaţi el va ploua cu capcane, foc şi pucioasă şi o
groaznică furtună, aceasta va fi partea paharului lor .
7 Pentru că DOMNUL cel drept iubeşte dreptatea, înfăţişarea
lui priveşte pe cei integri .

CApitoLuL 12
Mai marelui muzician pe un instrument cu coarde, un
psalm al lui David.

AJUTă DOAMNE, fiindcă cel evlavios nu mai este, fiind-

că dispar cei credincioşi de printre copiii oamenilor .
2 Ei vorbesc deşertăciune, fiecare cu aproapele său, ei vor-
besc cu buze linguşitoare şi cu o inimă prefăcută .
3 DOMNUL va stârpi toate buzele linguşitoare şi limba care
vorbeşte lucruri trufaşe,
4 Ei care au spus: Cu limba noastră vom învinge şi buzele
noastre sunt ale noastre; cine este domn peste noi?
5 Din cauza oprimării celor săraci, din cauza oftatului celor
nevoiaşi, acum mă voi ridica, spune DOMNUL; îl voi pune la
loc sigur faţă de cel ce pufneşte la el .
6 Cuvintele DOMNULUI sunt cuvinte pure, ca argint purifi-
cat într-un cuptor de pământ, purificat de şapte ori .
7 Tu le vei ţine, DOAMNE, tu le vei păstra din această gene-
raţie pentru totdeauna .
8 Cei stricaţi umblă pretutindeni, când cei mai ticăloşi oa-
meni sunt înălţaţi .

CApitoLuL 13
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

CâT timp vei uita de mine, DOAMNE? Pentru totdeauna?

Cât timp îţi vei ascunde faţa de mine?

2 Cât timp voi ţine sfat în sufletul meu, având zilnic întrista-
re în inima mea? Cât timp va fi duşmanul meu înălţat peste
mine?
3  Priveşte  cu  atenţie  şi  ascultă-mă,  DOAMNE  Dumnezeul
meu;  luminează-mi  ochii,  ca  nu  cumva  să  dorm  somnul
morţii;
4 Ca nu cumva să spună duşmanul meu: L-am învins şi cei
ce mă tulbură să se bucure când sunt clătinat .
5 Dar m-am încrezut în mila ta, inima mea se va bucura în
salvarea ta .
6 Voi cânta DOMNULUI, pentru că el mi-a făcut bine .

CApitoLuL 14
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

NEBUNUL a spus în inima lui: Nu este Dumnezeu . Sunt

corupţi  şi  au  făcut  fapte  scârboase,  nici  unul  nu  face

binele .
2 DOMNUL a privit din cer peste copiii oamenilor, să vadă
dacă sunt unii care înţeleg şi caută pe Dumnezeu .
3 Toţi s-au abătut, toţi împreună s-au murdărit, nu este nici
unul care să facă binele, nu, nici unul măcar .
4 Nu au cunoaştere toţi lucrătorii nelegiuirii? Care mănân-
că  pe  poporul  meu  cum  mănâncă  pâine,  şi  nu  cheamă  pe
DOMNUL .
5 Acolo au fost în mare frică, fiindcă Dumnezeu este în mij-
locul generaţiei celui drept .

334

Psalmii  18

6 Aţi făcut de ruşine sfatul celui sărac, deoarece DOMNUL
este adăpostul lui .
7 O, dacă salvarea lui Israel ar veni din Sion! Când DOMNUL
aduce înapoi din captivitate pe poporul său, Iacob se va bu-
cura şi Israel se va veseli .

CApitoLuL 15
Un psalm al lui David.

DOAMNE, cine va sta în tabernacolul tău? Cine va locui

pe muntele tău sfânt?

2 Cel ce umblă cu integritate şi lucrează dreptate şi vorbeşte
adevărul în inima sa .
3 Cel ce nu defăimează cu limba sa, nici nu face rău aproape-
lui său, nici nu aduce ocară asupra aproapelui său .
4 În ochii lui un nemernic este dispreţuit, dar onorează pe
cei ce se tem de DOMNUL . Cel ce jură spre propria lui vătă-
mare şi nu schimbă jurământul .
5  Cel  ce  nu  îşi  dă  banii  cu  camătă,  nici  nu  ia  mită  împo-
triva  celui  nevinovat .  Cel  ce  face  acestea  nu  se  va  clătina
niciodată .

CApitoLuL 16
Un poem al lui David.

încrederea .

păSTREAZă-Mă, Dumnezeule, fiindcă în tine îmi pun

2  O,  sufletul  meu,  tu  ai  spus  DOMNULUI:  Tu  eşti  Domnul
meu, bunătatea mea nu se întinde până la tine,
3 Ci până la sfinţii care sunt pe pământ şi până la cei nobili,
în care este toată desfătarea mea .
4 Întristările le vor fi înmulţite celor ce se grăbesc după un alt
dumnezeu, ofrandele lor de băutură de sânge nu le voi oferi,
nici nu voi lua numele lor pe buzele mele .
5 DOMNUL este partea moştenirii mele şi a paharului meu;
tu susţii sorţul meu .
6  Frânghiile  de  măsurat  mi-au  căzut  în  locuri  plăcute;  da,
am o moştenire bună .
7 Voi binecuvânta pe DOMNUL, care m-a sfătuit; rărunchii
mei de asemenea mă învaţă în timpurile nopţii .
8 Am pus pe DOMNUL totdeauna înaintea mea; pentru că el
este la dreapta mea, nu mă voi clătina .
9 De aceea inima mea se veseleşte şi gloria mea se bucură;
carnea mea de asemenea se va odihni în speranţă .
10 Fiindcă nu vei lăsa sufletul meu în iad, nici nu vei permite
ca Sfântul tău să vadă putrezirea .
11 Îmi vei arăta cărarea vieţii; în prezenţa ta este plinătatea
bucuriei; la dreapta ta se află plăceri pentru totdeauna .

CApitoLuL 17
O rugăciune a lui David.

ASCULTă  dreptatea,  DOAMNE,  dă  atenţie  strigătului

meu,  deschide  urechea  la  rugăciunea  mea,  care  nu  se

înalţă de pe buze prefăcute .
2 Din prezenţa ta să vină judecata mea; să privească ochii tăi
lucrurile integre .
3 Mi-ai examinat inima, m-ai cercetat noaptea, m-ai încer-
cat şi nu vei găsi nimic; am hotărât ca gura mea să nu calce
legea ta .
4 Referitor la faptele oamenilor, prin cuvântul buzelor tale
m-am păzit de cărările nimicitorului .
5 Susţine umbletele mele în cărările tale, ca paşii piciorului
meu să nu alunece .
6  Te-am  chemat,  pentru  că  mă  vei  asculta,  Dumnezeule;

apleacă urechea ta spre mine şi ascultă vorbirea mea .
7 Arată-ţi minunata bunătate iubitoare, tu, care salvezi prin
mâna ta dreaptă pe cei ce îşi pun încrederea în tine, de cei ce
se ridică împotriva lor .
8  Ţine-mă  ca  pe  lumina  ochiului,  ascunde-mă  sub  umbra
aripilor tale,
9 Ascunde-mă de cei stricaţi care mă oprimă, de duşmanii
mei de moarte, care mă încercuiesc .
10 Ei sunt închişi în propria lor grăsime; cu gura lor vorbesc
trufaş .
11 Acum ne-au încercuit paşii; şi-au aţintit ochii, aplecându-
se la pământ,
12 Asemenea unui leu lacom de prada lui şi precum un leu
tânăr pândind în locuri ascunse .
13  Ridică-te,  DOAMNE,  dezamăgeşte-l,  aruncă-l  jos,  elibe-
rează sufletul meu de cel stricat, care este sabia ta,
14 De oamenii care sunt mâna ta, DOAMNE, de oamenii lu-
mii, care îşi au partea în această viaţă şi a căror pântece îl
umpli cu comoara ta ascunsă; ei sunt plini de copii şi îşi lasă
restul averii la pruncii lor .
15 Cât despre mine, îţi voi privi faţa în dreptate; mă voi sătu-
ra, când mă trezesc, cu chipul tău .

CApitoLuL 18
Mai marelui muzician, un psalm al lui David, servitorul
DOMNULUI, care a spus DOMNULUI cuvintele acestei cân-
tări în ziua în care DOMNUL l-a eliberat din mâna tuturor
duşmanilor săi şi din mâna lui Saul, şi a spus:

tE voi iubi, DOAMNE, tăria mea .

2 DOMNUL este stânca mea şi fortăreaţa mea şi elibera-
torul meu; Dumnezeul meu, tăria mea, în care mă voi încre-
de; scutul meu şi cornul salvării mele şi turnul meu înalt .
3  Voi  chema  pe  DOMNUL,  cel  demn  de  laudă,  astfel  voi  fi
salvat de duşmanii mei .
4  Întristările  morţii  m-au  încercuit  şi  torentele  de  oameni
neevlavioşi m-au îngrozit .
5 Întristările iadului m-au încercuit, capcanele morţii m-au
întâmpinat .
6 În tulburarea mea am chemat pe DOMNUL şi am strigat
Dumnezeului  meu;  el  mi-a  auzit  vocea  din  templul  său  şi
strigătul meu a ajuns înaintea lui, în urechile lui .
7 Atunci pământul s-a zguduit şi s-a cutremurat, temeliile
munţilor de asemenea s-au mişcat şi s-au zguduite, pentru
că el s-a înfuriat .
8 Un fum s-a înălţat din nările lui şi foc din gura lui mistuia,
cărbuni s-au aprins prin el .
9 El de asemenea a aplecat cerurile şi a coborât şi întuneric
era sub picioarele lui .
10 Şi călărea pe un heruvim şi zbura; da, el zbura pe aripile
vântului .
11 A făcut întunericul locul lui ascuns, cortul lui de jur îm-
prejurul lui erau ape întunecoase şi nori groşi ai cerurilor .
12 La strălucirea care era înaintea sa, norii lui groşi au tre-
cut; grindină şi cărbuni de foc .
13 DOMNUL de asemenea a tunat în ceruri şi cel Preaînalt a
dat drumul vocii sale; grindină şi cărbuni de foc .
14 Da, şi-a trimis săgeţile şi i-a împrăştiat; şi a aruncat ful-
gere şi i-a învins .
15 Atunci s-au văzut albiile apelor şi temeliile lumii s-au des-
coperit la mustrarea ta, DOAMNE, la pufnirea suflării nări-
lor tale .
16 El a trimis din înalt, m-a luat, m-a scos din multe ape .

335

Psalmii  20

17 M-a eliberat de duşmanul meu puternic şi de cei ce m-au
urât, fiindcă erau prea puternici pentru mine .
18 M-au întâmpinat în ziua nenorocirii mele, dar DOMNUL
a fost sprijinul meu .
19 M-a dus de asemenea într-un loc larg; m-a eliberat, pen-
tru că a găsit plăcere în mine .
20 DOMNUL m-a răsplătit conform dreptăţii mele, mi-a în-
tors conform curăţiei mâinilor mele .
21 Pentru că am ţinut căile DOMNULUI şi nu m-am abătut
stricat de la Dumnezeul meu .
22 Pentru că toate judecăţile lui au fost înaintea mea şi statu-
tele lui, nu le-am pus deoparte de la mine .
23 Am fost de asemenea integru înaintea lui şi m-am păzit
de nelegiuirea mea .
24 De aceea DOMNUL, mi-a întors conform dreptăţii mele,
conform curăţiei mâinilor mele înaintea ochilor săi .
25 Cu cel milos te vei arăta milos, cu un om integru te vei
arăta integru .
26 Cu cel pur te vei arăta pur şi cu cel pervers te vei arăta
pervers .
27  Fiindcă  vei  salva  poporul  chinuit,  dar  vei  înjosi  priviri
trufaşe .
28 Fiindcă vei aprinde candela mea, DOMNUL Dumnezeul
meu îmi va lumina întunericul .
29 Căci cu tine am alergat asupra unei cete înarmate şi cu
Dumnezeul meu am sărit peste zid .
30  Cât  despre  Dumnezeu,  calea  lui  este  perfectă,  cuvântul
DOMNULUI este încercat; el este un scut pentru toţi cei ce
se încred în el .
31 Căci cine este Dumnezeu în afară de DOMNUL? Sau cine
este o stâncă în afară de Dumnezeul nostru?
32 Dumnezeu este cel ce mă încinge cu tărie şi îmi face calea
desăvârşită .
33 El îmi face picioarele ca ale căprioarei şi mă aşează pe lo-
curile mele înalte .
34 Îmi deprinde mâinile la război, ca braţele mele să întindă
un arc de oţel .
35 Tu de asemenea mi-ai dat scutul salvării tale şi mâna ta
dreaptă m-a ţinut sus şi bunătatea ta m-a făcut mare .
36  Mi-ai  lărgit  paşii  sub  mine,  încât  picioarele  mele  nu  au
alunecat .
37 Am urmărit pe duşmanii mei şi i-am ajuns şi nu m-am
întors înapoi până ce nu au fost mistuiţi .
38 I-am rănit încât nu erau în stare să se ridice; sunt căzuţi
sub picioarele mele .
39 Fiindcă m-ai încins cu tărie pentru bătălie, ai supus sub
mine pe cei ce s-au ridicat împotriva mea .
40 Mi-ai dat de asemenea gâturile duşmanilor mei, ca să îi
nimicesc pe cei ce mă urăsc .
41 Au strigat, dar nu era nimeni să îi salveze, către DOMNUL,
dar nu le-a răspuns .
42 Atunci i-am pisat mărunt ca pulberea înaintea vântului,
i-am aruncat precum noroiul în străzi .
43 M-ai scăpat de luptele poporului; şi m-ai făcut capul pă-
gânilor, un popor pe care nu l-am cunoscut mă va servi .
44 Imediat ce aud de mine, vor asculta de mine, străinii mi
se vor supune .
45  Străinii  se  vor  ofili  şi  de  teamă  vor  ieşi  din  locurile  lor
închise .
46 DOMNUL trăieşte; şi binecuvântată fie stânca mea; şi să
fie înălţat Dumnezeul salvării mele .
47 Dumnezeu este cel ce îmi face dreptate şi supune popoarele

sub mine .
48  Mă  scapă  de  duşmanii  mei,  da,  mă  înalţi  deasupra  ce-
lor ce se ridică împotriva mea; m-ai smuls din mâna omului
violent .
49 De aceea îţi voi aduce mulţumiri, DOAMNE, printre pă-
gâni şi voi cânta laude numelui tău .
50 Mare victorie dă împăratului său; şi arată milă unsului
său, lui David şi seminţei lui, pentru totdeauna .

CApitoLuL 19
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

CERURILE declară gloria lui Dumnezeu şi întinderea ce-

rului arată lucrarea mâinilor sale .

2 O zi rosteşte altei zile această cuvântare şi o noapte arată
această cunoaştere altei nopţi .
3 Nu este nici cuvântare nici limbaj unde sunetul lor să nu
fie auzit .
4 Coarda lor a străbătut tot pământul şi cuvintele lor până la
capătul lumii . În ele a aşezat un tabernacol soarelui,
5 Care iese din încăperea sa ca un mire şi se bucură de ase-
menea ca un viteaz care aleargă o cursă .
6 Ieşirea lui este de la marginea cerului şi circuitul lui până la
marginile acestuia şi nu este nimic ascuns de arşiţa lui .
7  Legea  DOMNULUI  este  desăvârşită,  înviorând  sufletul;
mărturia DOMNULUI este sigură, înţelepţind pe cel simplu .
8  Statutele  DOMNULUI  sunt  drepte,  bucurând  inima;  po-
runca DOMNULUI este pură, luminând ochii .
9  Teama  de  DOMNUL  este  curată,  dăinuind  pentru  tot-
deauna;  judecăţile  DOMNULUI  sunt  adevărate  şi  drepte  în
întregime .
10 Mai de dorit sunt ele decât aurul, da, decât mult aur pur;
mai dulci decât mierea, chiar decât picurul din fagur .
11 Mai mult, prin ele este servitorul tău avertizat; şi în ţine-
rea lor este mare răsplată .
12  Cine  îşi  poate  înţelege  greşelile?  Curăţă-mă  de  greşeli
ascunse .
13  Opreşte  de  asemenea  pe  servitorul  tău  de  la  păcate  în-
gâmfate; nu le lăsa să domnească asupra mea, atunci voi fi
integru şi voi fi nevinovat de marea fărădelege .
14 Fie cuvintele gurii mele şi meditaţia inimii mele bine pri-
mite înaintea feţei tale, DOAMNE, tăria mea şi răscumpără-
torul meu .

CApitoLuL 20
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

DOMNUL  să  te  asculte  în  ziua  tulburării,  numele

Dumnezeului lui Iacob să te apere .

2  Să  îţi  trimită  ajutor  din  sanctuar  şi  să  te  întărească  din
Sion;
3  Să  îşi  amintească  toate  ofrandele  tale  şi  să  îţi  primească
sacrificiul ars . Selah .
4 Să îţi dea conform inimii tale şi să împlinească tot sfatul
tău .
5 Ne vom bucura în salvarea ta şi în numele Dumnezeului
nostru vom înălţa steagurile, DOMNUL să împlinească toate
cererile tale .
6 Acum ştiu că DOMNUL salvează pe unsul său, îl va asculta
din cerul său sfânt cu puterea salvatoare a dreptei sale .
7 Unii se încred în care şi unii în cai, dar noi ne vom aminti
numele DOMNULUI Dumnezeul nostru .
8 Ei sunt doborâţi şi căzuţi, dar noi suntem ridicaţi şi stăm
drept în picioare .

336

Psalmii  24

9 Salvează, DOAMNE; să ne audă împăratul când chemăm .

CApitoLuL 21
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

ÎMPăRATUL se va bucura în puterea ta, DOAMNE; şi cât

de mult se va bucura în salvarea ta!

2  Tu  i-ai  dat  dorinţa  inimii  sale  şi  nu  ai  refuzat  cererea
buzelor sale . Selah .
3 Fiindcă îl întâmpini cu binecuvântările bunătăţii; pui o co-
roană de aur pur pe capul lui .
4 A cerut viaţă de la tine şi i-ai dat-o: lungime a zilelor pen-
tru totdeauna şi întotdeauna .
5 Gloria lui este mare în salvarea ta, onoare şi maiestate ai
pus peste el .
6 Fiindcă l-ai făcut cel mai binecuvântat pentru totdeauna;
l-ai înveselit peste măsură cu înfăţişarea ta .
7 Pentru că împăratul se încrede în DOMNUL şi prin mila
celui Preaînalt nu se va clătina.
8 Mâna ta va găsi pe toţi duşmanii tăi; dreapta ta va găsi
pe cei ce te urăsc .
9  Îi  vei  face  ca  un  cuptor  încins  în  timpul  mâniei  tale;
DOMNUL îi va înghiţi în furia lui şi focul îi va mistui .
10 Vei distruge rodul lor îl de pe pământ şi sămânţa lor de
printre copiii oamenilor .
11 Pentru că au vrut să facă răul împotriva ta; au închipuit
un plan viclean pe care nu sunt în stare să îl îndeplinească .
12  De  aceea  îi  vei  face  să  întoarcă  spatele  când  vei  pregăti
săgeţile pe corzile tale împotriva feţei lor .
13 Fii înălţat, DOAMNE, în puterea ta; astfel noi vom cânta şi
vom lăuda puterea ta .

CApitoLuL 22
Mai marelui muzician, „Căprioara Dimineţii,” un psalm al
lui David.

DUMNEZEUL meu, Dumnezeul meu, de ce m-ai pără-

sit? De ce eşti aşa departe de a mă ajuta şi de cuvintele

răcnetului meu?
2 Dumnezeul meu! Strig ziua, dar nu asculţi; şi noaptea şi
nu tac .
3 Dar tu eşti sfânt, tu, care locuieşti în laudele lui Israel .
4  Taţii  noştri  s-au  încrezut  în  tine;  s-au  încrezut  şi  i-ai
scăpat .
5 Au strigat către tine şi au fost eliberaţi, s-au încrezut în tine
şi nu au fost făcuţi de ruşine .
6 Dar eu sunt vierme şi nu om; de ocara oamenilor şi dispre-
ţuit de popor .
7 Toţi cei ce mă văd râd de mine în batjocură, îşi ţuguie buza,
clatină din cap, spunând:
8  S-a  încrezut  în  DOMNUL  că  îl  va  elibera;  să  îl  elibereze,
văzând că a găsit plăcere în el .
9 Dar tu eşti cel ce m-ai scos din pântece, m-ai făcut să sper
când eram pe sânii mamei mele .
10 Ţi-am fost aruncat din pântece, tu eşti Dumnezeul meu
din pântecele mamei mele .
11 Nu te depărta de mine, fiindcă tulburarea este aproape,
pentru că nu este nimeni să ajute .
12  Mulţi  tauri  m-au  înconjurat;  tauri  puternici  din  Basan
m-au încercuit .
13 Au stat cu gurile căscate asupra mea, ca un leu hămesind
şi răcnind .
14 Sunt turnat ca apa şi toate oasele mele sunt scrântite, ini-
ma  mea  este  ca  ceara,  este  topită  în  mijlocul  adâncurilor

mele .
15 Puterea mea este uscată ca un ciob de lut şi limba mi se
lipeşte de fălcile mele şi m-ai adus în ţărâna morţii .
16 Căci câini m-au încercuit; adunarea celor stricaţi m-a în-
cercuit mi-au străpuns mâinile şi picioarele .
17 Pot număra toate oasele mele, ei mă privesc şi se holbează
la mine .
18 Îşi împart hainele mele între ei şi aruncă sorţi pe cămaşa
mea .
19 Dar nu te depărta de mine DOAMNE, puterea mea, gră-
beşte-te să mă ajuţi .
20 Scapă-mi sufletul de sabie, pe preaiubitul meu din pute-
rea câinelui .
21 Salvează-mă din gura leului, fiindcă m-ai auzit din coar-
nele unicornilor .
22 Voi vesti numele tău fraţilor mei, te voi lăuda în mijlocul
adunării .
23 Lăudaţi-l, voi care vă temeţi de DOMNUL; glorificaţi-l, voi
toată sămânţa lui Iacob şi temeţi-vă de el, voi toată sămânţa
lui Israel .
24 Fiindcă el nu a dispreţuit, nici nu a detestat nenorocirea
celui nenorocit, nici nu şi-a ascuns faţa de el, ci când a strigat
către el, a ascultat .
25 Te laud în marea adunare, voi împlini jurămintele mele în
faţa celor ce se tem de el .
26  Cei  blânzi  vor  mânca  şi  se  vor  sătura;  vor  lăuda  pe
DOMNUL cei ce îl caută; inima ta va trăi pentru totdeauna .
27 Toate marginile lumii îşi vor aminti şi se vor întoarce că-
tre DOMNUL şi toate familiile naţiunilor se vor închina în-
aintea ta .
28 Pentru că împărăţia este a DOMNULUI şi el este guverna-
torul peste naţiuni .
29 Toţi cei graşi pe pământ vor mânca şi se vor închina, toţi
cei ce coboară în ţărână se vor pleca înaintea lui şi nimeni nu
îşi poate ţine în viaţă sufletul .
30  O  sămânţă  îi  va  servi,  îi  va  fi  socotită  Domnului  ca
generaţie .
31 Ei vor veni şi vor vesti dreptatea lui unui popor ce se va
naşte, că el a făcut aceasta .

CApitoLuL 23
 Un psalm al lui David.>

DOMNUL este păstorul meu, nu voi duce lipsă de nimic .

2  El  mă  culcă  în  păşuni  verzi,  mă  conduce  lângă  ape

liniştite .
3 El îmi înviorează sufletul, mă conduce în cărările dreptăţii
din cauza numelui său .
4  Chiar  dacă  umblu  prin  valea  umbrei  morţii,  nu  mă  voi
teme de nici un rău, căci tu eşti cu mine; toiagul tău şi nuia-
ua ta, ele mă mângâie .
5 Tu întinzi masa înaintea mea în faţa duşmanilor mei; îmi
ungi capul cu untdelemn; şi paharul meu se revarsă .
6 Da, bunătatea şi îndurarea mă vor urma în toate zilele vie-
ţii mele şi voi locui în casa DOMNULUI pentru totdeauna .

CApitoLuL 24
Un psalm al lui David.

cei ce locuiesc în ea .

AL DOMNULUI este pământul şi plinătatea lui, lumea şi

2  Fiindcă  l-a  fondat  peste  mări  şi  l-a  întemeiat  peste
potopuri .
3 Cine va urca la muntele DOMNULUI? Sau cine se va ridica

337

Psalmii  27

la locul său sfânt?
4 Cel ce are mâini curate şi o inimă pură; cel ce nu şi-a înăl-
ţat sufletul spre deşertăciune, nici nu a jurat înşelător .
5 El va primi binecuvântare de la DOMNUL şi dreptate de la
Dumnezeul salvării sale .
6 Aceasta este generaţia celor care îl caută, care caută faţa ta,
Iacob . Selah .
7 Înălţaţi-vă capetele voastre, porţilor; şi fiţi înălţate, voi uşi
veşnice; şi Împăratul gloriei va intra .
8  Cine  este  acest  Împărat  al  gloriei?  DOMNUL  puternic  şi
tare, DOMNUL tare în bătălie .
9  Înălţaţi-vă  capetele  voastre,  porţilor;  înălţaţi-le,  voi  uşi
veşnice; şi Împăratul gloriei va intra .
10 Cine este acest Împărat al gloriei? DOMNUL oştirilor, el
este Împăratul gloriei . Selah .

CApitoLuL 25
Un psalm al lui David.

LA tine, DOAMNE, îmi înalţ sufletul .

2 Dumnezeul meu, în tine mă încred: să nu fiu făcut de

ruşine, să nu triumfe duşmanii mei asupra mea .
3 Da, nu lăsa pe nici unul dintre cei ce te aşteaptă să fie făcut
de ruşine, să fie făcuţi de ruşine cei ce lucrează cu viclenie,
fără motiv .
4 Arată-mi căile tale, DOAMNE; învaţă-mă cărările tale .
5  Condu-mă  în  adevărul  tău  şi  învaţă-mă,  căci  tu  eşti
Dumnezeul salvării mele; pe tine te aştept toată ziua .
6 Aminteşte-ţi, DOAMNE, îndurările tale blânde şi bunăta-
tea ta iubitoare, pentru că ele au fost din totdeauna .
7 Nu îţi aminti păcatele tinereţii mele, nici fărădelegile mele:
aminteşte-ţi de mine conform milei tale, datorită bunătăţii
tale, DOAMNE .
8 Bun şi integru este DOMNUL; de aceea îi va învăţa pe pă-
cătoşi pe cale .
9 Pe cei umili îi va conduce în judecată; şi pe cei umili îi va
învăţa calea sa .
10 Toate cărările DOMNULUI sunt milă şi adevăr pentru cei
ce ţin legământul său şi mărturiile sale .
11  Datorită  numelui  tău,  DOAMNE,  iartă  nelegiuirea  mea,
fiindcă ea este mare .
12 Cine este omul care se teme de DOMNUL? Pe el îl va învă-
ţa calea pe care să o aleagă .
13 Sufletul lui va locui în tihnă; şi sămânţa lui va moşteni
pământul .
14 Secretul DOMNULUI este cu cei ce se tem de el; şi le va
arăta legământul său .
15 Ochii mei sunt întotdeauna către DOMNUL, fiindcă îmi
va smulge picioarele din ochiurile plasei .
16 Întoarce-te spre mine şi ai milă de mine, fiindcă sunt pus-
tiit şi nenorocit .
17 Tulburările inimii mele sunt mărite; scoate-mă din neca-
zurile mele .
18 Priveşte la nenorocirea mea şi la durerea mea şi iartă toate
păcatele mele .
19 Priveşte duşmanii mei, fiindcă sunt mulţi şi mă urăsc cu
ură crudă .
20 Păstrează-mi sufletul şi eliberează-mă, să nu fiu făcut de
ruşine, fiindcă în tine mă încred .
21 Fie ca integritatea şi cinstea să mă păstreze, pentru că eu
te aştept .
22 Răscumpără pe Israel, Dumnezeule, din toate tulburările
lui .

CApitoLuL 26
Un psalm al lui David.

JUDECă-Mă, DOAMNE, pentru că am umblat în integri-

tatea  mea,  m-am  încrezut  de  asemenea  în  DOMNUL;  de

aceea nu voi aluneca .
2 Examinează-mă, DOAMNE şi încearcă-mă; cercetează ră-
runchii mei şi inima mea .
3 Pentru că bunătatea ta iubitoare este înaintea ochilor mei
şi am umblat în adevărul tău .
4 Nu am şezut cu persoane deşarte, nici nu voi merge cu cei
perfizi .
5 Am urât adunarea făcătorilor de rău; şi nu voi şedea cu cei
stricaţi .
6 Îmi voi spăla mâinile în nevinovăţie şi voi înconjura alta-
rul tău, DOAMNE,
7 Ca să proclam cu vocea mulţumirilor şi să istorisesc despre
toate lucrările tale minunate .
8 DOAMNE, am iubit locuinţa casei tale şi locul unde locu-
ieşte onoarea ta .
9 Nu îmi lua sufletul împreună cu păcătoşii, nici viaţa mea
cu oamenii sângeroşi,
10 În mâinile cărora este ticăloşie şi mâna lor dreaptă este
plină de mite .
11 Dar cât despre mine, voi umbla în integritatea mea; răs-
cumpără-mă şi fii milostiv cu mine .
12 Piciorul meu stă sigur pe un loc neted; în adunări voi bi-
necuvânta pe DOMNUL .

CApitoLuL 27
Un psalm al lui David.

DOMNUL este lumina mea şi salvarea mea; de cine să mă

tem?  DOMNUL  este  puterea  vieţii  mele;  de  cine  să  mă

înspăimânt?
2 Când cei stricaţi, duşmanii mei şi potrivnicii mei, au venit
peste mine ca să îmi mănânce carnea, s-au împiedicat şi au
căzut .
3 Chiar dacă o armată ar tăbărî împotriva mea, inima mea
nu se va teme; chiar dacă s-ar ridica război împotriva mea,
în aceasta voi fi eu încrezător .
4 Un lucru, pe care îl voi căuta, am dorit de la DOMNUL: să
locuiesc în casa DOMNULUI toate zilele vieţii mele, să pri-
vesc frumuseţea DOMNULUI şi să cercetez în templul său .
5 Fiindcă în vreme de necaz el mă va ascunde în cortul lui,
în locul ascuns al tabernacolului său mă va ascunde el; mă
va aşeza pe o stâncă .
6 Şi acum capul meu va fi înălţat deasupra duşmanilor mei
dimprejurul meu; de aceea voi oferi în tabernacolul său sacri-
ficii de bucurie; voi cânta, da, voi cânta laude DOMNULUI .
7  Ascultă,  DOAMNE,  când  strig  cu  vocea  mea;  ai  milă  de
mine şi răspunde-mi .
8 Când ai spus: Căutaţi faţa mea; inima mea ţi-a spus: Faţa
ta, DOAMNE, o voi căuta .
9 Nu îţi ascunde faţa de mine; nu înlătura pe servitorul tău la
mânie; ai fost ajutorul meu; nu pleca de la mine, nici nu mă
părăsi, Dumnezeul salvării mele .
10  Când  tatăl  meu  şi  mama  mea  mă  vor  părăsi,  atunci
DOMNUL mă va lua .
11  Învaţă-mă  calea  ta,  DOAMNE,  şi  condu-mă  pe  o  cărare
netedă, din cauza duşmanilor mei .
12 Nu mă da la voia duşmanilor mei, fiindcă martori falşi se
ridică împotriva mea şi cei care suflă cruzime .
13 Aş fi leşinat, dacă nu aş fi crezut că voi vedea bunătatea

338

Psalmii  31

DOMNULUI în ţara celor vii .
14 Aşteaptă pe DOMNUL; încurajează-te şi el îţi va întări ini-
ma; aşteaptă, spun eu, pe DOMNUL .

CApitoLuL 28
Un psalm al lui David.

CăTRE  tine  voi  striga,  DOAMNE,  stânca  mea;  nu  tăcea

faţă  de  mine;  ca  nu  cumva,  dacă  taci  faţă  de  mine,  să

devin ca cei ce coboară în groapă .
2  Ascultă  vocea  cererilor  mele,  când  strig  către  tine,  când
îmi înalţ mâinile spre oracolul tău sfânt .
3 Nu mă trage la o parte împreună cu cei stricaţi şi cu lucră-
torii nelegiuirii, care vorbesc cu pace vecinilor lor, dar tică-
loşie este în inimile lor .
4 Dă-le conform faptelor lor şi conform stricăciunii sforţă-
rilor lor, dă-le după lucrarea mâinilor lor; întoarce-le după
ceea ce merită .
5  Pentru  că  nu  iau  aminte  la  lucrările  DOMNULUI,  nici  la
lucrul mâinilor sale, îi va nimici şi nu îi va edifica .
6 Binecuvântat fie  DOMNUL,  pentru  că  el  a  ascultat  vocea
cererilor mele .
7 DOMNUL este puterea mea şi scutul meu; inima mea s-a
încrezut în el şi sunt ajutat; de aceea inima mea tresaltă de
bucurie; şi cu cântarea mea îl voi lăuda .
8 DOMNUL este puterea lor şi el este puterea salvatoare a un-
sului său .
9 Salvează pe poporul tău şi binecuvântează moştenirea ta;
de asemenea paşte-i şi înalţă-i pentru totdeauna .

CApitoLuL 29
Un psalm al lui David.

şi putere .

DAŢI  DOMNULUI,  voi  cei  tari,  daţi  DOMNULUI  glorie

2 Daţi DOMNULUI gloria datorată numelui său; închinaţi-vă
DOMNULUI în frumuseţea sfinţeniei .
3 Vocea DOMNULUI este peste ape; Dumnezeul gloriei tună;
DOMNUL este peste multe ape .
4 Vocea DOMNULUI este puternică; vocea DOMNULUI este
plină de maiestate .
5 Vocea DOMNULUI sfărâmă cedrii; da, DOMNUL sfărâmă
cedrii Libanului .
6 El îi face de asemenea să salte ca un viţel; Libanul şi Sirionul
ca un tânăr unicorn .
7 Vocea DOMNULUI despică flăcările focului .
8 Vocea DOMNULUI cutremură pustia; DOMNUL cutremu-
ră pustia Cades .
9 Vocea DOMNULUI face cerboaicele să fete şi dezgoleşte pă-
durile, şi în templul lui fiecare vorbeşte despre gloria sa .
10 DOMNUL şade peste potop; da, DOMNUL şade Împărat
pentru totdeauna .
11 DOMNUL va da putere poporului său; DOMNUL va bine-
cuvânta pe poporul său cu pace .

CApitoLuL 30
Un psalm şi cântare la dedicarea casei lui David.

tE voi preamări, DOAMNE, fiindcă m-ai înălţat şi nu i-ai

lăsat pe duşmanii mei să se bucure de mine .

2  DOAMNE Dumnezeul meu, am strigat către tine şi m-ai
vindecat .
3 DOAMNE, ai ridicat sufletul meu din mormânt; m-ai ţinut
în viaţă, ca să nu cobor în groapă .
4 Cântaţi DOMNULUI, voi, sfinţi ai lui, şi aduceţi mulţumiri

la amintirea sfinţeniei sale .
5 Fiindcă mânia lui durează doar o clipă; în bunăvoinţa lui
este viaţă; poate plânsul durează o noapte, dar bucurie vine
dimineaţa .
6  Şi  în  prosperitatea  mea  am  spus:  Niciodată  nu  mă  voi
clătina .
7  DOAMNE,  prin  bunăvoinţa  ta  ai  întărit  muntele  meu  cu
putere; ţi-ai ascuns faţa şi am fost tulburat .
8 Am strigat către tine, DOAMNE; şi către DOMNUL am fă-
cut cerere .
9 Ce folos este de sângele meu, când cobor în groapă? Te va
lăuda ţărâna? Va vesti ea adevărul tău?
10 Ascultă, DOAMNE, şi ai milă de mine; DOAMNE, fii aju-
torul meu .
11 Mi-ai schimbat jalea în dans; mi-ai dezlegat pânza de sac
şi m-ai încins cu veselie .
12  Pentru  ca  gloria  mea  să  îţi  cânte  laudă  şi  să  nu  tacă .
DOAMNE Dumnezeul meu, îţi voi aduce mulţumiri pentru
totdeauna .

CApitoLuL 31
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

ÎN tine, DOAMNE, îmi pun încrederea; să nu fiu niciodată

dat de ruşine, eliberează-mă în dreptatea ta .

2 Apleacă-ţi urechea la mine; eliberează-mă repede, fii stân-
ca mea tare şi o casă întărită pentru a mă salva .
3  Pentru  că  tu  eşti  stânca  mea  şi  fortăreaţa  mea;  de  aceea,
pentru numele tău condu-mă şi călăuzeşte-mă .
4 Trage-mă afară din plasa pe care ei în ascuns mi-au întins-
o, pentru că tu eşti puterea mea .
5 În mâna ta încredinţez duhul meu, tu m-ai răscumpărat,
DOAMNE Dumnezeul adevărului .
6 Am urât pe cei ce iau aminte la deşertăciuni mincinoase,
dar mă încred în DOMNUL .
7 Voi fi vesel şi mă voi bucura în mila ta, fiindcă ai luat amin-
te la tulburarea mea; tu ai cunoscut nenorocirile sufletului
meu .
8 Şi nu m-ai închis în mâna duşmanului; mi-ai pus picioa-
rele la loc larg .
9  Ai  milă  de  mine,  DOAMNE,  fiindcă  sunt  în  necaz;  şi  cu
mâhnire este mistuit ochiul meu, sufletul meu şi pântecele
meu .
10 Căci viaţa mi se consumă în întristare şi anii mei în sus-
pin, puterea mea eşuează din cauza nelegiuirii mele şi oasele
mi s-au mistuit .
11 Am fost o ocară printre toţi duşmanii mei, dar mai ales
printre vecinii mei, şi o groază printre cunoscuţii mei; cei ce
mă vedeau afară fugeau de mine .
12 Sunt uitat ca un mort, şters din amintire, sunt ca un vas
spart .
13 Fiindcă am auzit defăimarea multora, groază era de fie-
care parte, când au ţinut sfat împreună împotriva mea, au
plănuit să îmi ia viaţa .
14  Dar  m-am  încrezut  în  tine,  DOAMNE;  am  spus:  Tu  eşti
Dumnezeul meu .
15 În mâna ta sunt timpurile mele, eliberează-mă din mâna
duşmanilor mei şi de cei ce mă persecută .
16 Fă să strălucească faţa ta peste servitorul tău, salvează-mă
datorită îndurărilor tale .
17  DOAMNE, nu mă lăsa să fiu făcut de ruşine, fiindcă te-
am  chemat,  să  fie  făcuţi  de  ruşine  cei  stricaţi  şi  să  tacă  în
mormânt .

339

Psalmii  34

18  Să  fie  amuţite  buzele  mincinoase,  care  vorbesc  lucruri
apăsătoare cu mândrie şi dispreţ împotriva celui drept .
19 Ce mare este bunătatea ta, pe care ai păstrat-o pentru cei
ce se tem de tine; pe care ai lucrat-o pentru cei ce se încred în
tine înaintea fiilor oamenilor!
20 Îi vei ascunde de mândria omului în locul ascuns al pre-
zenţei tale, tu îi vei ţine în ascuns într-un adăpost, de la cear-
ta limbilor .
21 Binecuvântat fie DOMNUL, fiindcă mi-a arătat minunata
lui bunătate într-o cetate tare .
22 Şi am spus în graba mea: Sunt stârpit dinaintea ochilor
tăi, totuşi ai auzit vocea cererilor mele când am strigat către
tine .
23 Iubiţi pe DOMNUL, voi toţi sfinţii lui, fiindcă DOMNUL
păstrează pe cel credincios şi răsplăteşte din plin pe înfăp-
tuitorul mândru .
24 Încurajaţi-vă şi el vă va întări inima, voi toţi care speraţi
în DOMNUL .

CApitoLuL 32
Un psalm al lui David, „Maschil.”

BINECUVâNTAT este cel a cărui fărădelege este iertată,

al cărui păcat este acoperit .

2 Binecuvântat este omul căruia DOMNUL nu îi impută ne-
legiuirea şi în al cărui duh nu este viclenie .
3 Când tăceam, oasele mele au îmbătrânit prin răcnetul meu
cât era ziua de lungă .
4 Căci zi şi noapte mâna ta apăsa asupra mea, seva mi s-a
schimbat în seceta verii . Selah .
5 Atunci mi-am recunoscut păcatul în faţa ta şi nu mi-am
ascuns  nelegiuirea .  Am  spus:  Voi  mărturisi  DOMNULUI
fărădelegile  mele;  şi  tu  ai  iertat  nelegiuirea  păcatului  meu .
Selah .
6  De  aceea  fiecare  om  evlavios  să  se  roage  către  tine  când
poţi fi găsit; cu siguranţă, în potopul marilor ape, acestea nu
se vor apropia de el .
7 Tu eşti adăpostul meu; mă vei păzi de necaz; mă vei încon-
jura cu cântări de eliberare . Selah .
8 Eu te voi instrui şi te voi învăţa în calea pe care trebuie să
mergi, te voi călăuzi cu ochiul meu .
9 Nu fiţi ca un cal sau un catâr, fără înţelegere; a căror gură
trebuie ţinută cu zăbală şi frâu, ca să nu se apropie de tine .
10 Multe întristări vor fi pentru cel stricat, dar mila îl va în-
conjura pe cel ce se încrede în DOMNUL .
11 Veseliţi-vă în  DOMNUL şi bucuraţi-vă, voi cei drepţi; şi
strigaţi de bucurie, voi toţi cei integri în inimă .

CApitoLuL 33

BUCURAŢI-Vă  în  DOMNUL,  voi  cei  drepţi,  căci  laudă

este cuvenită celor integri .

2 Lăudaţi pe DOMNUL cu harpa, cântaţi-i cu psalterionul şi
un instrument cu zece coarde .
3 Cântaţi-i o cântare nouă; cântaţi la instrument cu măies-
trie şi sunet tare .
4 Căci cuvântul DOMNULUI este drept; şi toate lucrările lui
sunt făcute în adevăr .
5 El iubeşte dreptatea şi judecata, pământul este plin de bu-
nătatea DOMNULUI .
6 Prin cuvântul DOMNULUI au fost cerurile făcute; şi toată
oştirea lor prin suflarea gurii sale .
7 El adună apele mării ca pe un morman, el îngrămădeşte
adâncurile în cămări .

8 Tot pământul să se teamă de DOMNUL, toţi locuitorii lu-
mii să se cutremure înaintea lui .
9  Căci  el  a  vorbit  şi  s-a  făcut;  el  a  poruncit  şi  a  rămas
neclintit .
10 DOMNUL face de nimic sfatul păgânilor, el face fără efect
planurile oamenilor .
11 Sfatul DOMNULUI rămâne pentru totdeauna, gândurile
inimii lui din generaţie în generaţie .
12  Binecuvântată  este  naţiunea  al  cărei  Dumnezeu  este
DOMNUL; şi poporul pe care l-a ales pentru moştenirea sa .
13  DOMNUL  se  uită  din  cer;  el  priveşte  pe  toţi  fiii
oamenilor .
14  Din  locul  locuinţei  sale  priveşte  peste  toţi  locuitorii
pământului .
15 El le întocmeşte inimile la fel; el ia aminte la toate faptele
lor .
16 Nici un împărat nu este salvat prin mulţimea unei oştiri;
un viteaz nu este salvat prin multă putere .
17 Un cal este un lucru deşert pentru siguranţă, nici nu va
elibera pe cineva prin marea sa putere .
18 Iată, ochiul DOMNULUI este peste cei ce se tem de el, pes-
te cei ce speră în mila lui,
19 Pentru a salva sufletul lor de la moarte şi pentru a-i ţine în
viaţă pe timp de foamete .
20 Sufletul nostru aşteaptă pe DOMNUL, el este ajutorul nos-
tru şi scutul nostru .
21 Da, inima noastră se va bucura în el, pentru că ne-am în-
crezut în numele lui sfânt .
22 Mila ta, DOAMNE, să fie peste noi, după cum sperăm în
tine .

CApitoLuL 34
Un psalm al lui David, când şi-a schimbat purtarea faţă de
Abimelec, care l-a alungat, iar el a plecat.

fi continuu în gura mea .

VOI binecuvânta pe DOMNUL întotdeauna, lauda lui va

2 Sufletul meu se va făli în DOMNUL, cei umili vor asculta
şi se vor veseli .
3 Preamăriţi pe DOMNUL împreună cu mine, şi împreună să
înălţăm numele lui .
4 Am căutat pe DOMNUL şi el m-a ascultat şi m-a eliberat de
toate temerile mele .
5 Ei au privit către el şi au fost luminaţi, şi feţele lor nu au fost
făcute de ruşine .
6 Săracul a strigat şi DOMNUL l-a ascultat şi l-a salvat din
toate tulburările lui .
7 Îngerul DOMNULUI îşi aşează tabăra de jur împrejurul ce-
lor ce se tem de el şi îi eliberează .
8 Gustaţi şi vedeţi că DOMNUL este bun; binecuvântat este
omul care se încrede în el .
9 Temeţi-vă de DOMNUL, voi sfinţii lui, pentru că nimic nu
le lipseşte celor ce se tem de el .
10 Leii tineri duc lipsă şi le este foame, dar cei ce caută pe
DOMNUL nu vor fi lipsiţi de nici un bine .
11 Veniţi, voi copii, daţi-mi ascultare, vă voi învăţa teama de
DOMNUL .
12 Cine este omul care doreşte viaţa şi iubeşte zile multe, ca
să vadă binele?
13  Păzeşte-ţi  limba  de  la  rău,  şi  buzele  tale  de  la  a  vorbi
viclenie .
14  Depărtează-te  de  rău  şi  fă  binele;  caută  pacea  şi
urmăreşte-o .

340

Psalmii  37

15 Ochii DOMNULUI sunt peste cei drepţi şi urechile lui sunt
deschise la strigătul lor .
16 Faţa DOMNULUI este împotriva celor ce fac răul, pentru a
stârpi amintirea lor de pe pământ .
17 Cei drepţi strigă şi DOMNUL ascultă şi îi eliberează din
toate tulburările lor .
18 DOMNUL este aproape de cei cu o inimă frântă şi salvează
pe cei cu un duh căit .
19 Multe sunt nenorocirile celui drept, dar DOMNUL îl eli-
berează din toate .
20 El păzeşte toate oasele lui, nici unul din ele nu este frânt .
21 Răul îl va ucide pe cel stricat şi cei ce urăsc pe cel drept
vor fi pustiiţi .
22 DOMNUL răscumpără sufletul servitorilor săi şi nici unul
dintre cei ce se încred în el nu va fi pustiit .

CApitoLuL 35
Un psalm al lui David.

pLEDEAZă  în  cauza  mea,  DOAMNE,  cu  cei  ce  se  cear-

tă cu mine, luptă-te împotriva celor ce luptă împotriva

mea .
2 Apucă scut şi platoşă şi ridică-te în ajutorul meu .
3 Scoate de asemenea lancea şi închide calea înaintea celor
ce mă persecută; spune sufletului meu: Eu sunt salvarea ta .
4 Să fie încurcaţi şi daţi de ruşine cei ce îmi caută sufletul;
să fie întorşi înapoi şi încurcaţi cei ce plănuiesc vătămarea
mea .
5 Să fie ca pleava înaintea vântului şi îngerul DOMNULUI să
îi urmărească .
6  Să  le  fie  calea  întunecoasă  şi  alunecoasă,  şi  îngerul
DOMNULUI să îi persecute .
7 Fiindcă fără motiv şi-au ascuns plasa pentru mine într-o
groapă, pe care fără motiv au săpat-o pentru sufletul meu .
8 Distrugere să vină peste el pe neaşteptate; şi plasa lui, pe
care  a  ascuns-o,  să  îl  prindă  pe  el  însuşi;  să  cadă  în  acea
distrugere .
9 Şi sufletul meu se va veseli în DOMNUL, se va bucura în
salvarea lui .
10 Toate oasele mele vor spune: DOAMNE, cine este aseme-
nea ţie, care eliberezi pe cel sărac de cel ce este prea puternic
pentru el, da, pe cel sărac şi pe cel nevoiaş de cel ce îl pradă?
11 Martori falşi s-au ridicat; mi-au pus în sarcină lucruri pe
care nu le-am ştiut .
12 Mi-au răsplătit cu rău pentru bine spre prădarea sufletu-
lui meu .
13 Dar cât despre mine, când au fost bolnavi, haina mea a
fost pânză de sac, mi-am umilit sufletul cu postire; şi rugă-
ciunea mea s-a întors la sânul meu .
14  M-am  purtat  ca  şi  cu  prietenul  sau  fratele  meu,  m-am
prosternat adânc, ca unul ce îşi jeleşte mama .
15 Dar în nenorocirea mea ei s-au bucurat şi s-au strâns îm-
preună, da, cei josnici s-au adunat împotriva mea, iar eu nu
am ştiut; m-au sfâşiat şi nu au încetat .
16 Cu batjocoritori făţarnici în ospeţe şi-au scrâşnit din dinţi
asupra mea .
17 Doamne, cât timp te vei uita? Scapă-mi sufletul de nimi-
cirile lor, pe preaiubitul meu de lei .
18 Îţi voi aduce mulţumiri în adunarea cea mare, te voi lăuda
printre mulţi oameni .
19  Nu  lăsa  duşmanii  mei  să  se  bucure  pe  nedrept  asupra
mea, nici nu îi lăsa să clipească cu ochiul pe cei ce mă urăsc
fără motiv .

20 Pentru că ei nu vorbesc pace, ci plănuiesc lucruri înşelă-
toare împotriva celor liniştiţi în ţară .
21 Da, şi-au deschis larg gura împotriva mea şi au spus: Aha,
aha, ochiul nostru a văzut .
22 Ai văzut, DOAMNE, nu tăcea, Doamne, nu te depărta de
mine .
23 Ridică-te şi trezeşte-te pentru judecata mea, pentru cauza
mea, Dumnezeul meu şi Domnul meu .
24 Judecă-mă, DOAMNE Dumnezeul meu, conform dreptă-
ţii tale; şi să nu se bucure de mine .
25 Să nu spună în inimile lor: Ah, astfel ne-ar plăcea; să nu
spună: L-am înghiţit .
26 Să fie ruşinaţi şi încurcaţi împreună cei ce se bucură la
vătămarea mea, să fie îmbrăcaţi cu ruşine şi dezonoare cei ce
se preamăresc împotriva mea .
27  Să  strige  de  bucurie  şi  să  se  veselească  cei  ce  se  desfată
în dreptatea mea; da, să spună ei continuu: DOMNUL să fie
preamărit,  el  care  are  plăcere  în  prosperitatea  servitorului
său .
28 Şi limba mea va vorbi despre dreptatea ta şi despre lauda
ta toată ziua .

CApitoLuL 36
Mai marelui muzician, un psalm al lui David, servitorul
DOMNULUI.

FăRăDELEGEA  celui  stricat  spune  înăuntrul  inimii

mele,  că  nu  este  teamă  de  Dumnezeu  înaintea  ochilor

lui .
2 Pentru că el se flatează în propriii lui ochi, până când nele-
giuirea lui se arată demnă de ură .
3 Cuvintele gurii lui sunt nelegiuire şi înşelătorie, el a părăsit
calea de a fi înţelept şi a face bine .
4 El plănuieşte ticăloşie pe patul său; se aşează pe un drum
care nu este bun; el nu detestă răul .
5 Mila ta, DOAMNE, este în ceruri; şi credincioşia ta ajunge
până la nori .
6 Dreptatea ta este ca munţii cei mari; judecăţile tale sunt un
mare adânc; DOAMNE, tu păstrezi pe om şi pe animal .
7 Cât de măreaţă este bunătatea ta iubitoare, Dumnezeule!
De aceea copiii oamenilor se încred sub umbra aripilor tale .
8 Ei se vor sătura din plin din grăsimea casei tale; şi le dai să
bea din râul desfătărilor tale .
9  Căci  la  tine  este  fântâna  vieţii,  în  lumina  ta  vom  vedea
lumină .
10 O, prelungeşte bunătatea ta iubitoare celor ce te cunosc şi
dreptatea ta celor integri în inimă .
11  Nu  lăsa  piciorul  mândriei  să  vină  împotriva  mea  şi  nu
lăsa mâna celor stricaţi să mă alunge .
12 Acolo sunt căzuţi lucrătorii nelegiuirii, sunt aruncaţi jos
şi nu vor fi în stare să se ridice .

CApitoLuL 37
Un psalm al lui David.

NU  te  îngrijora  din  cauza  făcătorilor  de  rău,  nici  nu  fi

invidios împotriva lucrătorilor nelegiuirii .

2  Căci  degrabă  vor  fi  cosiţi  ca  iarba  şi  se  vor  ofili  ca  iarba
verde .
3 Încrede-te în DOMNUL şi fă binele; astfel vei locui în ţară
şi într-adevăr vei fi hrănit .
4 Desfată-te de asemenea în DOMNUL şi el îţi va da dorinţele
inimii tale .
5  Încredinţează  DOMNULUI  calea  ta  şi  încrede-te  de

341

Psalmii  39

asemenea în el, iar el o va înfăptui .
6  Şi  va  aduce  dreptatea  ta  ca  lumina  şi  judecata  ta  ca  şi
amiaza .
7 Odihneşte-te în DOMNUL şi aşteaptă-l cu răbdare; nu te
îngrijora din cauza celui ce prosperă pe calea sa, din cauza
omului care înfăptuieşte planuri stricate .
8 Opreşte-te de la mânie şi părăseşte furia, nu te îngrijora în
vreun fel pentru a face rău .
9 Pentru că făcătorii de rău vor fi stârpiţi, dar cei ce aşteaptă
pe DOMNUL, ei vor moşteni pământul .
10 Căci încă puţin timp şi cel rău nu va mai fi, da, cu atenţie
vei lua aminte la locul lui şi nu va mai fi .
11 Dar cei blânzi vor moşteni pământul şi se vor desfăta în
abundenţa păcii .
12 Cel stricat unelteşte împotriva celui drept şi îşi scrâşneşte
din dinţi asupra lui .
13 Domnul va râde de el, fiindcă vede că ziua lui vine .
14 Cei stricaţi au scos sabia şi şi-au încordat arcurile, pentru
a doborî pe cel sărac şi nevoiaş şi pentru a ucide pe cei ce au
o purtare integră .
15 Sabia lor va intra în propria lor inimă şi arcurile lor vor
fi frânte .
16 Puţinul pe care un om drept îl are este mai bun decât bo-
găţiile multor stricaţi .
17 Pentru că braţele celor stricaţi vor fi frânte, dar DOMNUL
susţine pe cei drepţi .
18 DOMNUL cunoaşte zilele celor integri şi moştenirea lor va
fi pentru totdeauna .
19 Ei nu vor fi făcuţi de ruşine în timpul cel rău şi în zilele
foametei vor fi săturaţi .
20 Dar cei stricaţi vor pieri şi duşmanii DOMNULUI vor fi ca
grăsimea mieilor, se vor mistui; în fum se vor mistui .
21 Cel stricat împrumută şi nu plăteşte înapoi, dar cel drept
arată milă şi dă .
22  Fiindcă  cei  ce  sunt  binecuvântaţi  de  el  vor  moşteni  pă-
mântul; şi cei ce sunt blestemaţi de el vor fi stârpiţi .
23 Paşii omului bun sunt rânduiţi de DOMNUL şi îşi găseşte
plăcere în calea lui .
24 Deşi cade, el nu va fi doborât de tot, pentru că DOMNUL
îl susţine cu mâna lui .
25 Am fost tânăr şi acum am îmbătrânit; totuşi nu am văzut
pe cel drept părăsit, nici sămânţa lui cerşind pâine .
26 El este totdeauna milos şi împrumută; şi sămânţa lui este
binecuvântată .
27  Depărtează-te  de  rău  şi  fă  binele;  şi  rămâi  pentru
totdeauna .
28 Căci DOMNUL iubeşte judecata şi nu părăseşte pe sfinţii
săi; ei sunt păstraţi pentru totdeauna, dar sămânţa celor stri-
caţi va fi stârpită .
29  Cei  drepţi  vor  moşteni  ţara  şi  vor  locui  în  ea  pentru
totdeauna .
30 Gura celui drept spune înţelepciune şi limba lui vorbeşte
judecată .
31 Legea Dumnezeului său este în inima lui; nici unul din
paşii lui nu va aluneca .
32 Cel stricat pândeşte pe cel drept şi caută să îl ucidă .
33 DOMNUL nu îl va lăsa în mâna lui, nici nu îl va condamna
când este judecat .
34 Aşteaptă pe DOMNUL şi ţine calea lui, iar el te va înălţa
pentru a moşteni ţara, când cei stricaţi sunt stârpiţi, vei privi
aceasta .
35 Am văzut pe cel stricat în mare putere şi întinzându-se ca

un dafin verde .
36 Totuşi a trecut şi, iată, el nu mai este, da, l-am căutat, dar
nu a putut fi găsit .
37 Însemnează pe cel desăvârşit şi priveşte pe cel integru, fi-
indcă sfârşitul acelui om este pace .
38 Dar călcătorii de lege vor fi nimiciţi împreună, sfârşitul
celor stricaţi va fi stârpit .
39 Dar salvarea celor drepţi este a DOMNULUI, el este pute-
rea lor în timpul tulburării .
40 Şi DOMNUL îi va ajuta şi îi va elibera; îi va elibera de cei
stricaţi şi îi va salva pentru că se încred în el .

CApitoLuL 38
Un psalm al lui David, să aducă în amintire.

DOAMNE, nu mă mustra în furia ta, nici nu mă pedepsi

în nemulţumirea ta încinsă .

2 Fiindcă săgeţile tale se înfig adânc în mine şi mâna ta
mă apasă tare .
3 Nu este sănătate în carnea mea din cauza mâniei tale; nici
nu este odihnă în oasele mele din cauza păcatului meu .
4 Fiindcă nelegiuirile mele au ajuns până peste capul meu,
ca o povară mare, ele sunt prea grele pentru mine .
5  Rănile  mele  put  şi  sunt  putrede  din  cauza  nechibzuinţei
mele .
6  Sunt  tulburat;  sunt  foarte  încovoiat;  umblu  jelind  toată
ziua .
7 Căci şalele mele sunt pline cu o boală scârboasă şi nu este
sănătate în carnea mea .
8 Sunt slab şi foarte zdrobit, am răcnit din cauza neliniştii
inimii mele .
9  Doamne,  toată  dorinţa  mea  este  înaintea  ta;  şi  geamătul
meu nu este ascuns de tine .
10 Inima mea palpită, puterea mea mă părăseşte, cât despre
lumina ochilor mei, s-a dus şi aceasta de la mine .
11  Admiratorii  mei  şi  prietenii  mei  se  ţin  departe  de  rana
mea; şi rudele mele stau departe .
12 De asemenea cei ce îmi caută viaţa îmi pun capcane; şi
cei ce urmăresc vătămarea mea vorbesc lucruri răutăciose şi
cugetă înşelătorii cât este ziua de lungă .
13 Dar eu, ca un surd, nu am auzit; şi am fost ca un mut care
nu îşi deschide gura .
14 Astfel am fost ca un om care nu aude şi în a cărui gură nu
sunt reproşuri .
15  Căci  în  tine,  DOAMNE,  sper  eu,  vei  auzi,  Doamne
Dumnezeul meu .
16 Fiindcă am spus: Ascultă-mă, ca nu cumva ei să se bucure
de mine, când piciorul meu alunecă, ei se preamăresc împo-
triva mea .
17 Fiindcă eu sunt gata să şchiopătez şi întristarea mea este
continuu înaintea mea .
18  Căci  îmi  voi  vesti  nelegiuirea;  îmi  va  părea  rău  pentru
păcatul meu .
19 Dar duşmanii mei sunt plini de viaţă şi sunt puternici şi
cei ce mă urăsc pe nedrept se înmulţesc .
20 Cei ce de asemenea întorc rău pentru bine sunt potrivni-
cii mei; deoarece eu urmăresc binele .
21 Nu mă părăsi, DOAMNE; Dumnezeul meu, nu fi departe
de mine .
22 Grăbeşte-te să mă ajuţi, Doamne, salvarea mea .

CApitoLuL 39
Mai marelui muzician, lui Iedutun, un psalm al lui David.

342

Psalmii  42

AM spus: Voi lua seama la căile mele, ca să nu păcătuiesc

cu limba mea, îmi voi ţine gura cu un frâu, cât timp cel

stricat este înaintea mea .
2 Am fost mut în tăcere, am tăcut referitor la bine; şi durerea
mea a fost stârnită .
3 Îmi era inima fierbinte în mine; focul ardea în timp ce me-
ditam, atunci am vorbit cu limba mea,
4 DOAMNE, fă-mă să cunosc sfârşitul meu şi măsura zilelor
mele, care este aceasta; ca să ştiu cât de trecător sunt .
5 Iată, mi-ai făcut zilele cât un lat de palmă; şi vârsta mea
este ca nimic înaintea ta; cu adevărat fiecare om, în starea lui
cea mai bună, este întru totul deşertăciune . Selah .
6 Cu siguranţă fiecare umblă într-un spectacol deşert, cu si-
guranţă ei sunt neliniştiţi în zadar; el îngrămădeşte bogăţii
şi nu ştie cine le va strânge .
7 Şi acum, Doamne, ce să aştept? Speranţa mea este în tine .
8 Eliberează-mă de toate fărădelegile mele, nu mă face ocara
nebunului .
9 Am fost mut, nu mi-am deschis gura, deoarece tu ai făcut
aceasta .
10 Îndepărtează lovitura ta de mine, sunt mistuit de lovitura
mâinii tale .
11 Când cu mustrări tu corectezi pe om pentru nelegiuire,
faci ca frumuseţea lui să se mistuie ca o molie; cu adevărat
fiecare om este deşertăciune . Selah .
12 Ascultă rugăciunea mea, DOAMNE, şi deschide urechea
la strigătul meu; nu tăcea la lacrimile mele, pentru că eu sunt
străin  şi  un  locuitor  temporar  înaintea  ta,  precum  au  fost
toţi taţii mei .
13 Cruţă-mă, ca să îmi regăsesc puterea, înainte de a mă duce
de aici şi a nu mai fi .

CApitoLuL 40
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

AM aşteptat cu răbdare pe DOMNUL; şi el s-a aplecat spre

mine şi a ascultat strigătul meu .

2  M-a  înălţat  de  asemenea  din  groapa  pieirii,  din  noroiul
mocirlos şi mi-a aşezat picioarele pe stâncă şi mi-a întemeiat
umbletele .
3  Şi  mi-a  pus  în  gura  o  cântare  nouă,  laudă  Dumnezeului
nostru, mulţi vor vedea aceasta şi se vor teme şi se vor încre-
de în DOMNUL .
4 Binecuvântat este omul care face pe DOMNUL încrederea
sa  şi  nu  dă  atenţie  celor  mândri,  nici  celor  ce  se  abat  spre
minciuni .
5 DOAMNE Dumnezeul meu, multe sunt lucrările tale mi-
nunate pe care le-ai făcut, şi gândurile tale care sunt îndrep-
tate spre noi, acestea nu îţi pot fi înşirate; dacă aş dori să le
vestesc şi să vorbesc despre ele, sunt mai multe decât pot fi
numărate .
6 Sacrificiu şi ofrandă nu ai dorit; urechile mele le-ai deschis,
ofrandă arsă şi ofrandă pentru păcat nu ai cerut .
7 Atunci am spus: Iată, eu vin, în sulul cărţii este scris despre
mine,
8 Îmi place să fac voia ta, Dumnezeul meu; da, legea ta este
înăuntrul inimii mele .
9 Am predicat dreptatea în adunarea cea mare, iată, nu mi-
am înfrânat buzele; DOAMNE, tu ştii aceasta .
10 Nu am ascuns dreptatea ta înăuntrul inimii mele; am ves-
tit credincioşia ta şi salvarea ta, nu am ascuns bunătatea ta
iubitoare şi adevărul tău de adunarea cea mare .
11  Nu  opri  îndurările  tale  blânde  de  la  mine,  DOAMNE,

bunătatea  ta  iubitoare  şi  adevărul  tău  să  mă  păstreze
continuu .
12  Fiindcă  nenumărate  rele  m-au  înconjurat,  nelegiuirile
mele m-au prins, astfel încât nu mai sunt în stare să privesc
în sus; ele sunt mai multe decât perii capului meu, de aceea
inima mea mă părăseşte .
13 Fii mulţumit, DOAMNE, să mă eliberezi, DOAMNE, gră-
beşte-te să mă ajuţi .
14  Să  fie  ruşinaţi  şi  încurcaţi  toţi  cei  ce  îmi  caută  sufletul
pentru a-l nimici; să fie împinşi înapoi şi daţi de ruşine cei
ce îmi doresc răul .
15 Să fie pustiiţi ca o răsplată a ruşinii lor cei ce îmi spun:
Aha, aha .
16 Să se veselească şi să se bucure în tine toţi cei ce te caută,
să spună continuu cei care iubesc salvarea ta: DOMNUL fie
preamărit .
17 Dar eu sunt sărac şi nevoiaş; totuşi Domnul se gândeşte
la mine; tu eşti ajutorul meu şi eliberatorul meu; nu întârzia,
Dumnezeul meu .

CApitoLuL 41
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

BINECUVâNTAT este cel ce ia aminte la sărac, DOMNUL

îl va scăpa în timp de tulburare .

2 DOMNUL îl va păstra şi îl va ţine în viaţă; şi el va fi binecu-
vântat pe pământ şi nu îl vei da la voia duşmanilor lui .
3 DOMNUL îl va întări pe patul de suferinţă, îi vei face tot
patul în boala lui .
4 Am spus: DOAMNE, fii milostiv cu mine, vindecă-mi su-
fletul, pentru că am păcătuit împotriva ta .
5 Duşmanii mei vorbesc rău despre mine: Când va muri el şi
numele lui va pieri?
6 Şi dacă vine să mă vadă, vorbeşte deşertăciune, inima lui
îşi strânge nelegiuire; când iese afară, el spune aceasta .
7 Toţi cei ce mă urăsc şoptesc împreună împotriva mea, îm-
potriva mea plănuiesc ei vătămarea mea .
8 O boală rea, spun ei, se lipeşte tare de el, şi acum că zace nu
se va mai ridica .
9 Da, chiar şi prietenul meu apropiat, în care m-am încrezut,
care a mâncat din pâinea mea şi-a ridicat călcâiul împotriva
mea .
10 Dar tu, DOAMNE, fii milostiv cu mine şi ridică-mă, ca să
le răsplătesc .
11 Prin aceasta ştiu că îmi arăţi favoare: pentru că duşmanul
meu nu triumfă asupra mea .
12 Şi cât despre mine, tu mă susţii în a mea integritate şi mă
aşezi înaintea feţei tale pentru totdeauna .
13 Binecuvântat fie DOMNUL Dumnezeul lui Israel din veş-
nicie şi pentru veşnicie . Amin şi Amin .

CARtEA A DouA

CApitoLuL 42
Mai marelui muzician, „Maschil”, pentru fiii lui Core.

CUM tânjeşte căpriorul după apa pâraielor, aşa tânjeşte

sufletul meu după tine, Dumnezeule .

2 Sufletul meu însetează după Dumnezeu, după Dumnezeul
cel  viu,  când  voi  veni  şi  mă  voi  arăta  înaintea  lui
Dumnezeu?
3 Lacrimile mele au fost mâncarea mea zi şi noapte, în timp
ce ei îmi spun continuu: Unde este Dumnezeul tău?
4  Când  îmi  amintesc  acestea,  îmi  vărs  sufletul  în  mine,

343

Psalmii  45

fiindcă  m-am  dus  cu  mulţimea,  am  mers  cu  ei  la  casa  lui
Dumnezeu, cu vocea bucuriei şi a laudei, cu o mulţime ce
ţinea sărbătoare .
5 De ce eşti doborât, sufletul meu? Şi de ce eşti neliniştit în
mine? Speră în Dumnezeu, căci încă îl voi lăuda pentru aju-
torul înfăţişării sale .
6 Dumnezeul meu, sufletul îmi este doborât în mine, de ace-
ea îmi voi aminti de tine din ţara Iordanului şi din piscurile
Hermoniţilor, din dealul Miţar .
7 Adânc strigă către adânc la sunetul vârtejurilor tale de apă,
toate valurile tale şi talazurile tale au trecut peste mine .
8 Totuşi DOMNUL va porunci bunătatea sa iubitoare în tim-
pul zilei şi în noapte cântare lui va fi cu mine şi rugăciunea
mea spre Dumnezeul vieţii mele .
9 Voi spune lui Dumnezeu stânca mea: De ce m-ai uitat? De
ce umblu jelind sub oprimarea duşmanului?
10 Precum cu o sabie în oasele mele duşmanii mei mă ocă-
răsc, în timp ce îmi spun zilnic: Unde este Dumnezeul tău?
11 De ce eşti doborât, sufletul meu? Şi de ce eşti neliniştit în
mine? Speră în Dumnezeu, căci încă îl voi lăuda, pe el, care
este sănătatea înfăţişării mele şi Dumnezeul meu .

CApitoLuL 43

JUDECă-Mă, Dumnezeule, şi pledează în cauza mea îm-

potriva  unei  naţiuni  neevlavioase;  O,  eliberează-mă  de

omul înşelător şi nedrept .
2 Pentru că tu eşti Dumnezeul puterii mele, de ce mă lepezi?
De ce umblu jelind din cauza oprimării duşmanului?
3 O, trimite lumina ta şi adevărul tău să mă conducă; să mă
ducă la muntele tău cel sfânt şi la tabernacolele tale .
4 Atunci voi merge la altarul lui Dumnezeu, la Dumnezeu
veselia bucuriei mele, da, cu harpă te voi lăuda, Dumnezeule,
Dumnezeul meu .
5 De ce eşti doborât, sufletul meu? Şi de ce eşti neliniştit în
mine? Speră în Dumnezeu, căci încă eu îl voi lăuda, pe el,
sănătatea înfăţişării mele şi Dumnezeul meu .

11  Ne-ai  dat  ca  oi  pentru  a  fi  mâncare;  şi  ne-ai  împrăştiat
printre păgâni .
12 Vinzi poporul tău pentru nimic şi nu te îmbogăţeşti prin
preţul lor .
13 Ne faci de ocară pentru vecinii noştri, o batjocură şi un
lucru de râs pentru cei din jurul nostru .
14 Ne faci un proverb printre păgâni, o clătinare de cap prin-
tre popoare .
15 Confuzia mea este tot timpul înaintea mea şi ruşinea feţei
mele m-a acoperit,
16 Din cauza vocii celui ce ocărăşte şi blasfemiază, din cauza
duşmanului şi a răzbunătorului .
17 Toate acestea au venit peste noi; totuşi nu te-am uitat, nici
nu ne-am purtat înşelător în legământul tău .
18  Inima  noastră  nu  s-a  întors  înapoi,  nici  paşii  noştri  nu
s-au abătut de la calea ta,
19 Deşi ne-ai zdrobit în locuinţa dragonilor şi ne-ai acoperit
cu umbra morţii .
20 Dacă noi am uitat numele Dumnezeului nostru, sau am
întins mâinile noastre spre un dumnezeu străin,
21 Nu va cerceta Dumnezeu aceasta? Căci el cunoaşte secre-
tele inimii .
22 Da, datorită ţie suntem ucişi cât este ziua de lungă; sun-
tem socotiţi ca oi pentru măcel .
23 Trezeşte-te; de ce dormi, Doamne? Ridică-te, nu ne lepă-
da pentru totdeauna .
24 De ce îţi ascunzi faţa şi uiţi nenorocirea noastră şi opri-
marea noastră .
25 Căci sufletul nostru este prosternat până în ţărână, pân-
tecul nostru se lipeşte de pământ .
26 Ridică-te în ajutorul nostru şi răscumpără-ne datorită în-
durărilor tale .

CApitoLuL 45
Mai marelui muzician pe trâmbiţă, pentru fiii lui Core,
„Maschil,” O cântare despre iubiri.

CApitoLuL 44
Mai marelui muzician, pentru fiii lui Core, „Maschil.”

NOI  am  auzit  cu  urechile  noastre,  Dumnezeule,  taţii

noştri ne-au spus ce lucrare ai făcut în zilele lor, în tim-

purile din vechime .
2 Cum ai alungat pe păgâni cu mâna ta şi i-ai sădit; cum ai
chinuit popoarele şi le-ai alungat .
3  Căci  nu  au  luat  ţara  prin  sabia  lor,  nici  braţul  lor  nu  i-a
salvat,  ci  dreapta  ta  şi  braţul  tău  şi  lumina  înfăţişării  tale,
deoarece ai avut plăcere în ei .
4 Tu eşti Împăratul meu, Dumnezeule; porunceşte eliberări
pentru Iacob .
5  Prin  tine  vom  împunge  pe  duşmanii  noştri,  prin  nume-
le tău îi vom călca în picioare pe cei ce se ridică împotriva
noastră .
6 Căci nu mă voi încrede în arcul meu, nici sabia mea nu mă
va salva .
7 Ci tu ne-ai salvat de duşmanii noştri şi i-ai făcut de ruşine
pe cei ce ne urau .
8 Cu Dumnezeu ne fălim cât este ziua de lungă şi lăudăm
numele tău pentru totdeauna . Selah .
9 Dar  tu  ne-ai  lepădat  şi  ne-ai  făcut  de  ruşine  şi  nu  mergi
înainte cu armatele noastre .
10 Ne-ai făcut să dăm înapoi dinaintea duşmanului şi cei ce
ne urăsc pradă pentru ei .

iNIMA mea revarsă o lucrare bună; vorbesc despre lucru-

rile  pe  care  le-am  făcut  referitor  la  împărat,  limba  mea

este tocul unui scriitor iscusit .
2 Tu eşti mai frumos decât copiii oamenilor, har este turnat
pe buzele tale, de aceea Dumnezeu te-a binecuvântat pentru
totdeauna .
3 Încinge-ţi sabia la coapsă, viteazule, cu gloria ta şi maies-
tatea ta .
4 Şi în maiestatea ta călăreşte cu prosperitate datorită adevă-
rului şi blândeţii şi dreptăţii; şi mâna ta dreaptă te va învăţa
lucruri înfricoşătoare .
5 Săgeţile tale sunt ascuţite în inima duşmanilor împăratu-
lui; prin ele cad oamenii sub tine .
6  Tronul  tău,  Dumnezeule,  este  pentru  totdeauna  şi  întot-
deauna, sceptrul împărăţiei tale este un sceptru drept .
7  Tu  iubeşti  dreptatea  şi  urăşti  stricăciunea,  de  aceea
Dumnezeu, chiar Dumnezeul tău, te-a uns cu untdelemnul
veseliei mai presus de părtaşii tăi .
8 Toate hainele tale miros a smirnă şi arome de aloe şi casia,
din palatele de fildeş, prin care acestea te-au înveselit .
9  Fiice  de  împăraţi  erau  printre  femeile  tale  de  onoare,  la
dreapta ta împărăteasa a stat în picioare în aur de Ofir .
10 Dă ascultare, fiică, şi priveşte şi apleacă-ţi urechea; şi uită
de asemenea poporul tău şi casa tatălui tău .
11 Astfel împăratul va dori mult frumuseţea ta, pentru că el
este Domnul tău; şi lui închină-te .

344

Psalmii  49

12 Şi fiica Tirului va fi acolo cu un dar; chiar cei bogaţi din
popor vor căuta favoarea ta .
13 Fiica împăratului este în totul glorioasă înăuntru, haina
ei este din aur brodat .
14 Ea va fi adusă la împărat în haine ţesute la gherghef, fe-
cioarele, însoţitoarele ei care o urmează, vor fi aduse la tine .
15 Ele vor fi aduse cu veselie şi bucurie, vor intra în palatul
împăratului .
16 În locul taţilor tăi vor fi copiii tăi, pe care să îi faci prinţi
pe tot pământul .
17 Voi face ca numele tău să fie amintit din generaţie în ge-
neraţie,  de  aceea  poporul  te  va  lăuda  pentru  totdeauna  şi
întotdeauna .

CApitoLuL 46
Mai marelui muzician, pentru fiii lui Core. O cântare,
„Pentru Fecioare.”

DUMNEZEU este adăpostul şi puterea noastră, un ajutor

foarte aproape în tulburare .

2 De aceea nu ne vom teme, chiar dacă s-ar schimba pămân-
tul şi munţii ar fi duşi în inima mării .
3 Chiar dacă ar urla apele sale şi ar fi în clocot, chiar dacă
munţii s-ar zgudui cu umflarea lor . Selah .
4  Este  un  râu,  ale  cărui  pâraie  vor  înveseli  cetatea  lui
Dumnezeu, locul sfânt al tabernacolelor celui Preaînalt .
5 Dumnezeu este în mijlocul ei; ea nu se va clătina, Dumnezeu
o va ajuta, de la revărsatul zorilor .
6 Păgânii au urlat, împărăţiile au fost clătinate; el şi-a înălţat
vocea, pământul s-a topit .
7 DOMNUL oştirilor este cu noi; Dumnezeul lui Iacob este
locul nostru înalt . Selah .
8 Veniţi, priviţi lucrările DOMNULUI, ce pustiiri a făcut pe
pământ .
9 El face războaiele să înceteze până la marginea pământu-
lui; el frânge arcul şi retează suliţa în bucăţi; el arde carul în
foc .
10 Liniştiţi-vă şi cunoaşteţi că eu sunt Dumnezeu, voi fi înăl-
ţat printre păgâni, voi fi înălţat pe pământ .
11 DOMNUL oştirilor este cu noi; Dumnezeul lui Iacob este
locul nostru înalt . Selah .

CApitoLuL 47
Mai marelui muzician, un psalm pentru fiii lui Core.

BATEŢI  din  palme  toate  popoarele;  strigaţi  către

Dumnezeu cu vocea triumfului .

2 Pentru că DOMNUL cel preaînalt este înfricoşător; un mare
Împărat peste tot pământul .
3  Va  supune  popoarele  sub  noi  şi  naţiunile  sub  picioarele
noastre .
4  Va  alege  moştenirea  noastră  pentru  noi,  maiestatea  lui
Iacob, pe care l-a iubit . Selah .
5 Dumnezeu s-a ridicat cu un strigăt, DOMNUL cu sunetul
unei trâmbiţe .
6 Cântaţi laude lui Dumnezeu, cântaţi laude, cântaţi laude
Împăratului nostru, cântaţi laude .
7  Pentru  că  Dumnezeu  este  Împăratul  întregului  pământ,
cântaţi laude cu înţelegere .
8  Dumnezeu  domneşte  peste  păgâni,  Dumnezeu  şade  pe
tronul sfinţeniei sale .
9 Prinţii popoarelor s-au adunat, poporul Dumnezeului lui
Avraam, fiindcă scuturile pământului aparţin lui Dumnezeu,
el este mult înălţat .

CApitoLuL 48
O cântare şi psalm pentru fiii lui Core.

MARE este DOMNUL şi foarte demn de a fi lăudat în ce-

tatea Dumnezeului nostru, în muntele sfinţeniei sale .

2  Frumoasă  în  înălţime,  bucuria  întregului  pământ,  este
muntele Sion, pe părţile de nord, cetatea marelui Împărat .
3 Dumnezeu este cunoscut în palatele ei ca un loc înalt .
4 Căci iată, împăraţii s-au adunat, au trecut împreună .
5 Au văzut-o şi astfel s-au minunat; s-au tulburat şi au fugit
departe .
6  Acolo  i-a  cuprins  frică  şi  durere,  ca  a  unei  femei  în
travaliu .
7 Tu frângi corăbiile din Tarşis cu un vânt din est .
8  După  cum  am  auzit,  astfel  am  văzut  noi  în  cetatea
DOMNULUI  oştirilor,  în  cetatea  Dumnezeului  nostru,
Dumnezeu o va întemeia pentru totdeauna . Selah .
9  Ne-am  gândit  la  bunătatea  ta  iubitoare,  Dumnezeule,  în
mijlocul templului tău .
10 Conform numelui tău, Dumnezeule, astfel este lauda ta
până  la  marginile  pământului,  mâna  ta  dreaptă  este  plină
de dreptate .
11 Să se bucure muntele Sion, să se veselească fiicele lui Iuda
datorită judecăţilor tale .
12 Străbateţi Sionul şi mergeţi de jur împrejurul lui, numă-
raţi turnurile lui .
13 Luaţi bine aminte la fortificaţiile lui, priviţi cu atenţie pa-
latele lui, ca să povestiţi generaţiei următoare .
14 Căci acest Dumnezeu este Dumnezeul nostru pentru tot-
deauna şi întotdeauna, el va fi călăuza noastră chiar până la
moarte .

CApitoLuL 49
Mai marelui muzician, un psalm pentru fiii lui Core.

cuitorii lumii,

ASCULTAŢI, toate popoarele; deschideţi urechea toţi lo-

2 Deopotrivă cei mici şi mari, bogaţi şi săraci împreună .
3 Gura mea va vorbi despre înţelepciune şi meditaţia inimii
mele va fi cu pricepere .
4 Îmi voi apleca urechea la parabolă, voi deschide vorba mea
adâncă pe harpă .
5 Pentru ce m-aş teme în zilele răului, când nelegiuirea celor
ce mă pândesc mă va înconjura?
6 Cei ce se încred în averea lor şi se fălesc cu mulţimea ave-
rilor lor;
7  Nimeni  nu  poate  în  nici  un  fel  răscumpăra  pe  fratele
său, nici să dea lui Dumnezeu răscumpărare pentru el,
8 (Fiindcă răscumpărarea sufletului lor este preţioasă şi în-
cetează pentru totdeauna),
9  Ca  totuşi  să  trăiască  pentru  totdeauna  şi  să  nu  vadă
putrezire .
10 Pentru că vede că oameni înţelepţi mor, la fel prostul şi
neghiobul pier şi îşi lasă averea altora .
11  Gândul  lor  lăuntric  este  că  le  vor  dăinui  casele  pentru
totdeauna şi locuinţele lor din generaţie în generaţie; îşi nu-
mesc pământurile după numele lor .
12 Cu toate acestea omul onorat nu dăinuieşte, este ca ani-
malele care pier .
13 Această cale a lor este nebunia lor, totuşi posteritatea lor
le aprobă spusele . Selah .
14 Sunt culcaţi în mormânt ca oile; moartea se va hrăni din
ei; şi cei integri vor domni asupra lor dimineaţa; şi frumuse-
ţea lor se va mistui în mormântul care este locuinţa lor .

345

Psalmii  52

15 Dar Dumnezeu va răscumpăra sufletul meu din puterea
mormântului, căci el mă va primi . Selah .
16 Nu te teme când cineva se îmbogăţeşte, când creşte gloria
casei sale;
17 Căci nu va duce nimic cu el când moare, gloria sa nu va
coborî după el .
18 Deşi în timp ce a trăit şi-a binecuvântat sufletul, şi oame-
nii te vor lăuda când îţi faci bine,
19 El va merge la generaţia taţilor săi; ei nu vor vedea nicio-
dată lumină .
20 Omul în onoare şi fără înţelegere este ca animalele care
pier .

CApitoLuL 50
Un psalm al lui Asaf.

DUMNEZEUL cel puternic, DOMNUL, a vorbit şi a che-

mat  pământul  de  la  răsăritul  soarelui  până  la  apusul

lui .
2 Dumnezeu a strălucit din Sion, desăvârşirea frumuseţii .
3 Dumnezeul nostru va veni şi nu va tăcea, un foc va mistui
înaintea lui şi va fi o mare furtună împrejurul lui .
4 De sus va striga către ceruri şi către pământ, ca să judece
pe poporul său .
5 Strângeţi pe sfinţii mei la mine; cei ce au făcut un legământ
cu mine prin sacrificiu .
6  Şi  cerurile  vor  vesti  dreptatea  lui,  căci  Dumnezeu  însuşi
este judecător . Selah .
7 Ascultă poporul meu şi voi vorbi; ascultă Israel şi voi aduce
mărturie împotriva ta: Eu sunt Dumnezeu, chiar Dumnezeul
tău .
8 Nu te voi mustra pentru sacrificiile tale, sau pentru ofran-
dele tale arse, ce au fost continuu înaintea mea .
9 Nu voi lua nici un taur din casa ta, nici ţapi din staulele
tale .
10 Căci fiecare animal al pădurii este al meu şi vitele de pe o
mie de dealuri .
11  Cunosc  toate  păsările  munţilor;  şi  fiarele  sălbatice  ale
câmpului sunt ale mele .
12  Dacă  aş  fi  flămând,  nu  ţi-aş  spune  ţie:  fiindcă  lumea  şi
plinătatea ei este a mea .
13  Voi  mânca  eu  carnea  taurilor,  sau  voi  bea  sângele
ţapilor?
14 Oferă mulţumiri lui Dumnezeu; şi împlineşte-ţi jurămin-
tele faţă de Cel Preaînalt,
15 Şi cheamă-mă în ziua tulburării, eu te voi elibera şi tu mă
vei glorifica .
16 Dar celui stricat, Dumnezeu îi spune: Ce ai tu ca să ves-
teşti statutele mele, sau să iei legământul meu în gura ta?
17 Văzând că urăşti instruirea şi arunci cuvintele mele în-
apoia ta .
18 Când ai văzut un hoţ, te-ai învoit cu el şi ai fost părtaş cu
adulterii .
19 Îţi dai gura la rău şi limba ta leagă înşelătorie .
20 Şezi şi vorbeşti împotriva fratelui tău; defăimezi pe fiul
mamei tale .
21 Ai făcut acestea iar eu am tăcut; te-ai gândit că am fost ca
tine, dar te voi mustra şi voi pune lucrurile în ordine înain-
tea ochilor tăi .
22 Acum luaţi aminte la aceasta, voi, care uitaţi pe Dumnezeu,
ca să nu vă sfâşii şi să nu fie nimeni să vă elibereze .
23 Oricine oferă laudă mă glorifică; şi celui ce îşi rânduieşte
calea îi voi arăta salvarea lui Dumnezeu .

CApitoLuL 51
Mai marelui muzician, un psalm al lui David, când profetul
Natan a venit la el, după ce David intrase la Batşeba.

AI milă de mine, Dumnezeule, conform bunătăţii tale iu-

bitoare, conform mulţimii îndurărilor tale blânde şter-

ge fărădelegile mele .
2 Spală-mă pe deplin de nelegiuirea mea şi curăţă-mă de pă-
catul meu .
3 Căci îmi recunosc fărădelegile şi păcatul meu este totdeau-
na înaintea mea .
4 Împotriva ta, numai împotriva ta, am păcătuit şi am făcut
acest  rău  înaintea  ochilor  tăi,  ca  să  fii  declarat  drept  când
vorbeşti şi să fii pur când judeci .
5 Iată, am fost format în nelegiuire; şi în păcat m-a conceput
mama mea .
6 Iată, tu doreşti adevărul în părţile dinăuntru şi în partea
ascunsă mă vei face să cunosc înţelepciune .
7 Curăţă-mă cu isop şi voi fi curat, spală-mă şi voi fi mai alb
decât zăpada .
8 Fă-mă să aud bucurie şi veselie, ca oasele pe care tu le-ai
rupt să se bucure .
9 Ascunde-ţi faţa de la păcatele mele şi şterge toate nelegiu-
irile mele .
10 Creează în mine o inimă curată, Dumnezeule; şi înnoieş-
te un duh drept în mine .
11 Nu mă lepăda din prezenţa ta şi nu lua duhul tău sfânt de
la mine .
12 Dă-mi iarăşi bucuria salvării tale şi susţine-mă cu duhul
tău binevoitor .
13 Atunci voi învăţa pe călcătorii de lege căile tale; şi păcăto-
şii se vor întoarce la tine .
14  Eliberează-mă  de  vinovăţia  sângelui,  Dumnezeule,
Dumnezeul  salvării  mele,  şi  limba  mea  va  cânta  dreptatea
ta .
15 Doamne, deschide-mi buzele şi gura mea va vesti lauda
ta .
16 Fiindcă tu nu doreşti sacrificiu, pe care de altfel l-aş fi dat;
tu nu te desfeţi în ofrandă arsă .
17 Sacrificiile plăcute lui Dumnezeu sunt un duh frânt, tu nu
vei dispreţui o inimă frântă şi căită, Dumnezeule .
18  Fă  bine  Sionului  în  plăcerea  ta  bună,  zideşte  zidurile
Ierusalimului .
19 Atunci vei găsi plăcere în sacrificiile dreptăţii, în ofrandă
arsă şi în ofrandă arsă în întregime, atunci vor oferi ei tauri
pe altarul tău .

CApitoLuL 52
Mai marelui muzician, „Maschil,” Un psalm al lui David,
când Doeg edomitul a venit şi a anunţat pe Saul şi i-a spus:
David a venit la casa lui Ahimelec.

DE  ce  te  făleşti  în  ticăloşie,  viteazule?  Bunătatea  lui

Dumnezeu dăinuieşte continuu .

2  Limba  ta  plănuieşte  ticăloşii  ca  un  brici  ascuţit,  lucrând
înşelător .
3 Iubeşti răul mai mult decât binele şi minciuna mai mult
decât vorbirea dreptăţii . Selah .
4 Iubeşti toate cuvintele devoratoare, tu, limbă înşelătoare .
5 Dumnezeu te va nimici în acelaşi fel pentru totdeauna, te
va duce departe şi te va smulge din locuinţa ta şi te va dezră-
dăcina din ţara celor vii . Selah .
6 Cei drepţi de asemenea vor vedea şi se vor teme şi vor râde
de el,

346

Psalmii  56

7  Iată,  acesta  este  bărbatul  care  nu  a  făcut  din  Dumnezeu
puterea lui, ci s-a încrezut în abundenţa bogăţiilor sale şi s-a
întărit în stricăciunea sa .
8  Dar  eu  sunt  ca  un  măslin  verde  în  casa  lui  Dumnezeu;
mă  încred  în  mila  lui  Dumnezeu  pentru  totdeauna  şi
întotdeauna .
9 Te voi lăuda pentru totdeauna, pentru că ai făcut aceasta,
şi voi aştepta numele tău, pentru că este bun înaintea sfinţi-
lor tăi .

CApitoLuL 53
Mai marelui muzician, „Mahalat, Maschil,” Un psalm al lui
David.

NEBUNUL  a  spus  în  inima  lui:  Nu  este  Dumnezeu .

Corupţi sunt ei şi au făcut nelegiuiri scârboase, nu este

nici unul care face binele .
2  Dumnezeu  s-a  uitat  din  cer  peste  copiii  oamenilor,  să
vadă  dacă  este  vreunul  care  să  înţeleagă,  care  să  caute  pe
Dumnezeu .
3 Fiecare a mers înapoi, toţi împreună au devenit murdari;
nu este nici unul care să facă bine, nici unul măcar .
4 Nu au lucrătorii nelegiuirii cunoaştere? Cei care mănân-
că  pe  poporul  meu  cum  mănâncă  pâine  nu  au  chemat  pe
Dumnezeu .
5 Acolo unde nu era spaimă, au fost ei în mare spaimă, fi-
indcă Dumnezeu a împrăştiat oasele celui ce aşează tabăra
împotriva ta, tu i-ai făcut de ruşine pentru că Dumnezeu i-a
dispreţuit .
6 O, de ar veni salvarea lui Israel din Sion! Când Dumnezeu
aduce înapoi pe poporul său din captivitate, Iacob se va bu-
cura şi Israel se va veseli .

CApitoLuL 54
Mai marelui muzician pe un instrumente cu coarde,
„Maschil,” Un psalm al lui David, când zifiţii au venit şi i-au
spus lui Saul: Nu se ascunde David la noi?

mă prin puterea ta .

SALVEAZă-Mă, Dumnezeule, prin numele tău şi judecă-

2 Ascultă-mi rugăciunea, Dumnezeule; deschide urechea la
cuvintele gurii mele .
3 Căci nişte străini s-au ridicat împotriva mea şi asupritori
îmi caută sufletul, ei nu au aşezat pe Dumnezeu înaintea lor .
Selah .
4 Iată, Dumnezeu este ajutorul meu, Domnul este cu cei ce
îmi susţin sufletul .
5 Va întoarce răul asupra duşmanilor mei, stârpeşte-i în ade-
vărul tău .
6  De  bunăvoie  îţi  voi  sacrifica  ţie;  voi  lăuda  numele  tău,
DOAMNE, fiindcă este bun .
7 Căci el m-a eliberat din toată tulburarea şi ochiul meu şi-a
văzut dorinţa împlinită asupra duşmanilor mei .

CApitoLuL 55
Mai marelui muzician pe instrumente cu coarde, „Maschil”,
un psalm al lui David.

DESCHIDE urechea la rugăciunea mea, Dumnezeule; şi

nu te ascunde de cererea mea .

2 Dă-mi atenţie şi ascultă-mă; jelesc în plângerea mea şi fac
zgomot,
3  Din  cauza  vocii  duşmanului,  din  cauza  oprimării  celui
stricat, căci ei aruncă nelegiuire peste mine şi cu furie mă
urăsc .

4 Inima mea este aspru îndurerată în mine şi terorile morţii
au căzut peste mine .
5  Groază  şi  cutremur  au  venit  peste  mine  şi  oroare  m-a
copleşit .
6 Şi am spus: O, de aş avea aripi ca un porumbel! Fiindcă aş
zbura şi aş găsi odihnă .
7 Iată, aş fugi departe şi aş rămâne în pustie . Selah .
8 Mi-aş grăbi scăparea de vijelia violentă şi de furtună .
9 Nimiceşte, Doamne, şi împarte limbile lor, căci am văzut
violenţă şi ceartă în cetate .
10 Zi şi noapte umblă în jurul acesteia pe zidurile ei, de ase-
menea ticăloşie şi întristare sunt în mijlocul ei .
11 Stricăciune este în mijlocul ei, viclenia şi înşelăciunea nu
se depărtează de străzile ei .
12 Pentru că nu un duşman m-a ocărât, lucru ce l-aş fi îndu-
rat; nici nu s-a preamărit împotriva mea cel ce m-a urât, căci
m-aş fi ascuns de el,
13 Ci ai fost tu, un om, egalul meu, călăuza mea şi cunoscu-
tul meu .
14 Noi am ţinut sfaturi dulci împreună şi am umblat la casa
lui Dumnezeu împreună .
15 Să îi apuce moartea şi să coboare repede în iad, căci stri-
căciune este în locuinţele lor şi în mijlocul lor .
16 Cât despre mine, voi chema pe Dumnezeu; şi DOMNUL
mă va salva .
17 Seara şi dimineaţa şi la amiază, mă voi ruga şi voi striga,
iar el va auzi vocea mea .
18 El mi-a eliberat cu pace sufletul din bătălia care a fost îm-
potriva mea, căci au fost mulţi cu mine .
19 Dumnezeu va asculta şi îi va chinui, el, care dăinuieşte
din vechime . Selah . Pentru că nu sunt schimbări în ei nu se
tem de Dumnezeu .
20 Şi-a întins mâinile împotriva celor care sunt în pace cu el,
şi-a rupt legământul .
21 Cuvintele gurii lui au fost mai alunecoase ca untul, dar
război era în inima lui, cuvintele lui au fost mai moi ca unt-
delemnul, totuşi ele erau săbii scoase .
22 Aruncă-ţi sarcina asupra DOMNULUI şi el te va susţine, nu
va lăsa niciodată ca cel drept să fie clătinat .
23  Dar  tu,  Dumnezeule,  îi  vei  coborî  în  groapa  nimicirii,
oamenii sângeroşi şi înşelători nu vor trăi nici jumătate din
zilele lor; dar eu mă voi încrede în tine .

CApitoLuL 56
Mai marelui muzician, „Ionatelemrecokim,” Mictam al lui
David, când filistenii l-au prins în Gat.

FII milostiv cu mine, Dumnezeule, căci omul m-ar înghi-

ţi; el mă oprimă, luptând zilnic .

2 Duşmanii mei m-ar înghiţi zilnic, căci mulţi luptă împo-
triva mea, O cel Preaînalt .
3 Când sunt înspăimântat, mă voi încrede în tine .
4  În  Dumnezeu  voi  lăuda  cuvântul  lui,  în  Dumnezeu  mi-
am pus încrederea; nu mă voi teme de ceea ce îmi poate face
carnea .
5 În fiecare zi ei denaturează cuvintele mele, toate gândurile
lor sunt împotriva mea spre rău .
6 Ei se adună, se ascund, îmi pândesc paşii, în timp ce îmi
aşteaptă sufletul .
7 Vor scăpa ei prin nelegiuire? În mânia ta doboară poporul,
Dumnezeule .
8 Tu istoriseşti rătăcirile mele, pune lacrimile mele în burdu-
ful tău, nu sunt ele în cartea ta?

347

Psalmii  60

9 Duşmanii mei se vor întoarce înapoi când strig către tine,
aceasta ştiu; căci Dumnezeu este de partea mea .
10 În Dumnezeu voi lăuda cuvântul lui, în DOMNUL voi lă-
uda cuvântul lui .
11 În Dumnezeu mi-am pus încrederea, nu mă voi teme de
ce îmi poate face omul .
12 Jurămintele tale sunt asupra mea, Dumnezeule, îţi voi în-
toarce laude .
13 Fiindcă mi-ai salvat sufletul de la moarte, nu vei salva de
la cădere picioarele mele ca să umblu înaintea lui Dumnezeu
în lumina celor vii?

CApitoLuL 57
Mai marelui muzician, „Altaschit,” Mictam al lui David,
când a fugit de Saul în peşteră.

FII milostiv cu mine, Dumnezeule, fii milostiv cu mine,

căci sufletul meu se încrede în tine, da, la umbra aripi-
lor  tale  îmi  voi  face  adăpostul,  până  când  vor  trece  aceste
nenorociri .
2 Voi striga către Dumnezeul cel preaînalt, către Dumnezeul
care îmi împlineşte toate .
3 Va trimite din cer şi mă va salva din ocara celui ce m-ar
înghiţi . Selah . Dumnezeu va trimite înainte mila sa şi ade-
vărul său .
4 Sufletul meu este printre lei şi mă culc printre cei în flăcări,
fiii oamenilor, a căror dinţi sunt suliţe şi săgeţi, şi limba lor
este o sabie ascuţită .
5  Fii  înălţat,  Dumnezeule,  deasupra  cerurilor;  fie  gloria  ta
deasupra întregului pământ .
6 Ei au pregătit o plasă pentru paşii mei; sufletul mi s-a înco-
voiat, au săpat o groapă înaintea mea, în mijlocul căreia au
căzut ei înşişi . Selah .
7 Inima mea este hotărâtă, Dumnezeule, inima mea este ho-
tărâtă, voi cânta şi voi lăuda .
8 Trezeşte-te gloria mea; trezeşte-te psalterion şi harpă, mă
voi trezi devreme .
9 Te voi lăuda, Doamne, printre popoare, îţi voi cânta prin-
tre naţiuni .
10 Căci mila ta este mare până la ceruri şi adevărul tău până
la nori .
11 Fii înălţat, Dumnezeule, deasupra cerurilor, fie gloria ta
deasupra întregului pământ .

CApitoLuL 58
Mai marelui muzician, „Altaschit,” Mictam al lui David.

drept, fii ai oamenilor?

VORBIŢI  dreptate  cu  adevărat,  adunare?  Judecaţi  voi

2 Dimpotrivă, în inimă lucraţi stricăciune; cântăriţi violenţa
mâinilor voastre pe pământ .
3 Cei răi sunt înstrăinaţi din pântece, ei rătăcesc imediat ce
sunt născuţi, vorbind minciuni .
4 Otrava lor este ca otrava unui şarpe, ei sunt ca vipera surdă
care îşi astupă urechea;
5 Care nu va da ascultare vocii fermecătorilor, care niciodată
nu au fermecat mai iscusit .
6 Rupe dinţii lor, Dumnezeule, în gura lor, zdrobeşte marii
dinţi ai leilor tineri, DOAMNE .
7 Să se topească precum apele care curg continuu, când îşi
încordează  arcul  să  îşi  arunce  săgeţile,  să  fie  ei  ca  tăiaţi  în
bucăţi .
8 Ca un melc care se topeşte, să treacă fiecare, asemenea unei
naşteri nelatimp a unei femei, ei să nu vadă soarele .

9 Înainte ca oalele voastre să simtă spinii, el îi va lua precum
cu un vârtej de vânt, deopotrivă vii şi în furia lui .
10 Cel drept se va bucura când vede pedeapsa, îşi va spăla
picioarele în sângele celui stricat .
11  Şi  omul  va  spune:  Cu  adevărat  este  o  răsplată  pentru
cel drept, cu adevărat el este un Dumnezeu care judecă pe
pământ .

CApitoLuL 59
Mai marelui muzician, „Altaschit,” Mictam al lui David;
când Saul a trimis şi ei au pândit casa, pentru a-l ucide.

ELIBEREAZă-Mă  de  duşmanii  mei,  Dumnezeul  meu;

apără-mă de cei ce se ridică împotriva mea .

2  Eliberează-mă  de  lucrătorii  nelegiuirii  şi  salvează-mă  de
oamenii sângeroşi .
3 Căci iată, ei îmi pândesc sufletul, cei tari se adună împo-
triva  mea;  nu  pentru  fărădelegea  mea,  nici  pentru  păcatul
meu, DOAMNE .
4 Ei aleargă şi se pregătesc fără să am vreo vină, ridică-te să
mă ajuţi şi priveşte .
5 Tu de aceea, DOAMNE Dumnezeul oştirilor, Dumnezeul
lui Israel, trezeşte-te şi cercetează pe toţi păgânii, nu fi mi-
lostiv cu nici un stricat călcător de lege . Selah .
6 Se întorc pe înserat, latră ca un câine şi înconjoară cetăţi .
7 Priveşte, ei râgâie cu gura lor, săbii sunt pe buzele lor, căci
cine aude, spun ei?
8 Dar tu, DOAMNE, vei râde de ei; vei lua pe toţi păgânii în
derâdere .
9 Datorită puterii lui te voi aştepta, căci Dumnezeu este apă-
rarea mea .
10 Dumnezeul milei mele mă va întâmpina, Dumnezeu mă
va lăsa să îmi văd dorinţa împlinită asupra duşmanilor mei .
11 Nu îi ucide, ca nu cumva poporul meu să uite, împrăştie-i
prin puterea ta şi doboară-i, Doamne scutul nostru .
12  Datorită  păcatului  gurii  lor  şi  cuvintelor  buzelor  lor,  şi
datorită blestemului şi minciunii pe care ei le vorbesc, să fie
prinşi în mândria lor .
13 Mistuie-i în furia ta, mistuie-i, ca ei să nu mai fie şi să ştie
că Dumnezeu stăpâneşte în Iacob până la marginile pămân-
tului . Selah .
14 Şi să se întoarcă pe înserat şi să latre ca un câine şi să în-
conjoare cetatea .
15 Să rătăcească în sus şi în jos după mâncare şi să cârtească
dacă nu sunt sătui .
16 Dar eu voi cânta despre puterea ta; da, dimineaţa, voi cân-
ta despre mila ta, căci ai fost apărarea mea şi adăpostul meu
în ziua tulburării mele .
17 Puterea mea, ţie îţi voi cânta, căci Dumnezeu este apăra-
rea mea şi Dumnezeul milei mele .

CApitoLuL 60
Mai marelui muzician, ca şi „Crinul Mărturiei,” Mictam
al lui David, pentru a fi învăţat; când s-a luptat cu
Aramnaharaim şi cu Aramţoba, când Ioab s-a întors şi a
lovit din Edom în valea sării douăsprezece mii.

DUMNEZEULE, ne-ai lepădat, ne-ai împrăştiat, ai fost

nemulţumit; întoarce-te din nou spre noi .

2 Ai cutremurat pământul; l-ai despicat, vindecă-i spărturi-
le, căci se zguduie .
3  Ai  arătat  poporului  tău  lucruri  grele,  ne-ai  făcut  să  bem
vinul înmărmuririi .
4 Ai dat un steag celor ce se tem de tine, ca să îl înalţe pentru

348

Psalmii  65

adevăr . Selah .
5 Ca preaiubiţii tăi să fie eliberaţi, salvează cu dreapta ta, şi
ascultă-mă .
6 Dumnezeu a vorbit în sfinţenia lui, mă voi bucura, voi îm-
părţi Sihemul şi voi măsura valea Sucotului .
7 Galaadul este al meu şi Manase este al meu; Efraim de ase-
menea este puterea capului meu; Iuda este legiuitorul meu .
8 Moab este vasul meu pentru spălare; peste Edom îmi voi
arunca sandala, Filistia, triumfă tu din cauza mea .
9 Cine mă va duce în cetatea cea tare? Cine mă va conduce
în Edom?
10  Nu  voieşti  tu,  Dumnezeule,  care  ne-ai  lepădat?  Şi  tu,
Dumnezeule, care nu ai ieşit cu armatele noastre?
11 Dă-ne ajutor în timp de tulburare, fiindcă zadarnic este
ajutorul omului .
12 Prin Dumnezeu vom înfăptui vitejeşte, căci el va călca în
picioare pe duşmanii noştri .

CApitoLuL 61
Mai marelui muzician pe instrumente cu coarde, un psalm
al lui David.

găciunea mea .

ASCULTă strigătul meu, Dumnezeule; dă atenţie la ru-

2 De la marginea pământului voi striga către tine, când ini-
ma îmi este copleşită, condu-mă la stânca ce este mai înaltă
decât mine .
3 Căci ai fost un adăpost pentru mine şi un turn tare înain-
tea duşmanului .
4 Voi locui în tabernacolul tău pentru totdeauna, mă voi în-
crede în adăpostul aripilor tale . Selah .
5 Căci tu, Dumnezeule, ai ascultat jurămintele mele, mi-ai
dat moştenirea celor ce se tem de numele tău .
6  Vei  prelungi  viaţa  împăratului  şi  anii  lui  ca  multe
generaţii .
7 Va locui înaintea lui Dumnezeu pentru totdeauna, pregă-
teşte milă şi adevăr, care să îl păstreze .
8 Astfel voi cânta laude numelui tău pentru totdeauna, ca zi
de zi să împlinesc jurămintele mele .

CApitoLuL 62
 Mai marelui muzician, lui Iedutun, un psalm al lui David.

vine salvarea mea .

CU adevărat sufletul meu aşteaptă pe Dumnezeu, de la el

2 Numai el este stânca mea şi salvarea mea; el este apărarea
mea; nu mă voi clătina tare .
3 Cât timp veţi plănui ticăloşie împotriva unui om? Voi toţi
veţi fi ucişi, veţi fi ca un zid încovoiat şi un gard surpat .
4 Ei nu se sfătuiesc decât să îl doboare din înălţimea lui, se
desfată în minciuni; binecuvântează cu gura lor, dar bleste-
mă înăuntru . Selah .
5 Aşteaptă numai pe Dumnezeu, sufletul meu; căci speranţa
mea vine de la el .
6  Doar  el  este  stânca  mea  şi  salvarea  mea;  el  este  apărarea
mea; nu mă voi clătina .
7 În Dumnezeu este salvarea mea şi gloria mea; stânca pute-
rii mele şi adăpostul meu este în Dumnezeu .
8  Încredeţi-vă  în  el  tot  timpul;  voi  popoarelor  turnaţi-vă
inima  înaintea  lui,  Dumnezeu  este  un  adăpost  pentru  noi .
Selah .
9 Cu siguranţă cei de rând sunt deşertăciune şi cei mari sunt
minciună,  puşi  în  balanţă,  ei  împreună  sunt  mai  uşori  ca
deşertăciunea .

10 Nu vă încredeţi în oprimare şi nu deveniţi deşerţi în jefu-
ire; dacă bogăţiile cresc, nu îţi apleca inima asupra lor .
11 Dumnezeu a vorbit o dată; de două ori am auzit aceasta:
că puterea aparţine lui Dumnezeu .
12 De asemenea, Doamne, ţie îţi aparţine mila, căci tu răs-
plăteşti fiecărui om conform lucrării sale .

CApitoLuL 63
Un psalm al lui David, când a fost în pustia lui Iuda.

DUMNEZEULE, tu eşti Dumnezeul meu; devreme te voi

căuta, îmi însetează sufletul după tine, îmi tânjeşte car-

nea după tine într-o ţară uscată şi însetată, fără apă .
2 Ca să văd puterea ta şi gloria ta, aşa cum te-am văzut în
sanctuar .
3 Pentru că bunătatea ta iubitoare este mai bună decât viaţa,
buzele mele te vor lăuda .
4 Astfel te voi lăuda cât timp trăiesc, în numele tău îmi voi
înălţa mâinile .
5  Sufletul  meu  va  fi  săturat  ca  şi  cu  măduvă  şi  grăsime;  şi
gura mea te va lăuda cu buze bucuroase,
6 Când îmi amintesc de tine pe patul meu şi meditez la tine
în gărzile de noapte .
7 Pentru că ai fost ajutorul meu, de aceea la umbra aripilor
tale mă voi bucura .
8 Sufletul meu se lipeşte tare de tine, dreapta ta mă susţine .
9 Dar cei ce îmi caută sufletul să îl nimicească, vor merge în
părţile de jos ale pământului .
10 Vor fi daţi puterii sabiei, vor fi o porţie pentru vulpi .
11  Dar  împăratul  se  va  bucura  în  Dumnezeu;  oricine  jură
pe  el  se  va  lăuda,  dar  gura  celor  ce  vorbesc  minciuni  va  fi
astupată .

CApitoLuL 64
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

ASCULTă vocea mea, Dumnezeule, în rugăciunea mea;

păzeşte-mi viaţa de teama de duşman .

2 Ascunde-mă de sfatul ascuns al celor stricaţi, de răzvrăti-
rea lucrătorilor nelegiuirii .
3 Care îşi ascut limba ca pe o sabie şi îşi încordează arcurile
să îşi tragă săgeţile, cuvinte amare,
4  Ca  ei  să  tragă  în  ascuns  spre  cel  desăvârşit,  dintr-o  dată
trag spre el şi nu se tem .
5 Se încurajează într-un lucru rău, se sfătuiesc să pună cap-
cane în ascuns; ei spun: Cine le va vedea?
6 Ei cercetează nelegiuiri; fac o cercetare amănunţită, adânc
este deopotrivă gândul lăuntric şi inima fiecăruia .
7 Dar Dumnezeu va trage spre ei cu o săgeată; dintr-o dată
vor fi răniţi .
8 Astfel vor face limba lor să cadă asupra lor, toţi cei ce îi văd
vor fugi .
9  Şi  toţi  oamenii  se  vor  teme  şi  vor  vesti  lucrarea  lui
Dumnezeu, căci cu înţelepciune vor lua aminte la înfăptu-
irea lui .
10 Cel drept se va veseli în DOMNUL şi se va încrede în el; şi
toţi cei integri în inimă se vor lăuda .

CApitoLuL 65
Mai marelui muzician, un psalm şi o cântare a lui David.

plinit jurământul .

LAUDă te aşteaptă în Sion Dumnezeule, şi ţie îţi va fi îm-

2  Tu  cel  care  asculţi  rugăciunea,  toată  făptura  va  veni  la
tine .

349

Psalmii  68

3 Nelegiuiri mă domină, tu vei curăţa fărădelegile noastre .
4 Binecuvântat este omul pe care tu îl alegi şi ţi-l apropii, ca
să locuiască în curţile tale; ne vom sătura cu bunătatea casei
tale, sfântul tău templu .
5  În  dreptate  ne  vei  răspunde  prin  lucruri  înfricoşătoare,
Dumnezeul  salvării  noastre,  care  eşti  încrederea  tuturor
marginilor pământului şi a celor ce sunt departe pe mare .
6  Care  prin  tăria  lui  întemeiază  munţii,  fiind  încins  cu
putere,
7 Care linişteşte zgomotul mărilor, zgomotul valurilor lor şi
tumultul popoarelor .
8 De asemenea cei ce locuiesc în cele mai îndepărtate părţi
se tem de semnele tale, tu faci ca ieşirile dimineţii şi ale serii
să se bucure .
9 Tu cercetezi pământul şi îl uzi, îl îmbogăţeşti mult cu râul
lui Dumnezeu, care este plin de apă, tu le pregăteşti oameni-
lor grâne, după ce astfel te-ai îngrijit de el .
10 Tu adăpi brazdele lui, îi aşezi bulgării; îl înmoi cu ploi, îi
binecuvântezi încolţirea .
11 Tu încoronezi anul cu bunătatea ta şi cărările tale picură
grăsime .
12 Ele picură peste păşunile pustiei şi colinele se bucură de
fiecare parte .
13 Păşunile sunt îmbrăcate cu turme; văile de asemenea sunt
acoperite cu grâne; da, ele strigă de bucurie şi cântă .

CApitoLuL 66
Mai marelui muzician, o cântare sau un psalm.

pământul .

ÎNăLŢAŢI  sunet  de  bucurie  către  Dumnezeu,  tot

2 Cântaţi onoarea numelui său, faceţi glorioasă lauda lui .
3 Spuneţi lui Dumnezeu: Ce înfricoşător eşti tu în lucrările
tale! Prin măreţia puterii tale duşmanii tăi ţi se vor supune .
4 Tot pământul ţi se va închina şi îţi va cânta; ei vor cânta
numelui tău . Selah .
5 Veniţi şi vedeţi lucrările lui Dumnezeu, el este înfricoşător
în faptele lui faţă de fiii oamenilor .
6 El a prefăcut marea în uscat, au trecut prin potop cu picio-
rul; acolo ne-am bucurat în el .
7 El stăpâneşte prin puterea lui pentru totdeauna; ochii lui
privesc naţiunile, să nu se înalţe cei răzvrătiţi . Selah .
8 Binecuvântaţi pe Dumnezeul nostru, oamenilor, şi faceţi
să fie auzită vocea laudei lui,
9 El care ţine sufletul nostru în viaţă şi nu lasă să se clatine
picioarele noastre .
10 Căci tu, Dumnezeule, ne-ai încercat, ne-ai purificat, aşa
cum se purifică argintul .
11 Ne-ai adus în plasă; ai pus chin peste coapsele noastre .
12 Ai făcut ca oamenii să călărească peste capetele noastre;
am mers prin foc şi prin apă, dar tu ne-ai adus într-un loc
bogat .
13 Voi intra în casa ta cu ofrande arse, îmi voi împlini jură-
mintele faţă de tine,
14  Pe  care  buzele  mele  le-au  rostit  şi  gura  mea  le-a  vorbit,
când am fost în necaz .
15 Îţi voi aduce sacrificii arse de dobitoace îngrăşate, cu tă-
mâia berbecilor; voi aduce tauri împreună cu ţapi . Selah .
16 Veniţi şi ascultaţi, voi toţi care vă temeţi de Dumnezeu şi
voi vesti ce a făcut el pentru sufletul meu .
17 Către el am strigat cu gura mea şi el a fost preaînălţat cu
limba mea .
18 Dacă iau aminte la nelegiuire în inima mea, Domnul nu

mă va asculta .
19 Dar, într-adevăr, Dumnezeu m-a auzit; a dat atenţie la vo-
cea rugăciunii mele .
20 Binecuvântat fie Dumnezeu, care nu a respins rugăciunea
mea, nici mila lui de la mine .

CApitoLuL 67
Mai marelui muzician pe instrumente cu coarde, un psalm
sau o cântare.

DUMNEZEU să fie milostiv cu noi şi ne binecuvânteze;

şi să facă să strălucească faţa lui peste noi; Selah .
2 Ca să fie cunoscută calea ta pe pământ, sănătatea ta salva-
toare printre toate naţiunile .
3  Să  te  laude  popoarele,  Dumnezeule;  să  te  laude  toate
popoarele .
4 Să se veselească naţiunile şi să cânte de bucurie, căci vei
judeca popoarele cu dreptate şi vei guverna naţiunile pe pă-
mânt . Selah .
5  Să  te  laude  popoarele,  Dumnezeule;  să  te  laude  toate
popoarele .
6 Atunci pământul îşi va da venitul şi Dumnezeu, Dumnezeul
nostru, ne va binecuvânta .
7 Dumnezeu ne va binecuvânta; şi toate marginile pămân-
tului se vor teme de el .

CApitoLuL 68
Mai marelui muzician, un psalm sau o cântare a lui David.

Să se ridice Dumnezeu, să fie împrăştiaţi duşmanii lui, de

asemenea să fugă dinaintea lui cei ce îl urăsc .

2  Alungă-i,  precum  este  alungat  fumul;  precum  se  topeşte
ceara  înaintea  focului,  aşa  să  piară  cei  stricaţi  în  prezenţa
lui Dumnezeu .
3  Dar  cei  drepţi  să  se  veselească;  să  se  bucure  înaintea  lui
Dumnezeu, da, să se bucure peste măsură .
4 Cântaţi lui Dumnezeu, cântaţi laude numelui său, preaî-
nălţaţi pe cel ce călăreşte peste ceruri prin numele său IAH
şi bucuraţi-vă înaintea lui .
5 Dumnezeu, în locuinţa lui sfântă, este tată celor fără tată şi
judecător văduvelor .
6 Dumnezeu aşează pe cei singuri în familii, el scoate afară
pe cei legaţi cu lanţuri; dar cei răzvrătiţi locuiesc într-un loc
uscat .
7 Dumnezeule, când ai mers înaintea poporului tău, când ai
mărşăluit prin pustie, Selah,
8 Pământul s-a cutremurat şi cerurile au picurat înaintea lui
Dumnezeu, însuşi Sinai s-a clătinat înaintea lui Dumnezeu,
Dumnezeul lui Israel .
9 Tu, Dumnezeule ai trimis o ploaie abundentă, prin care ţi-
ai întărit moştenirea, când a fost obosită .
10  Adunarea  ta  a  locuit  în  ea;  tu,  Dumnezeule,  ai  pregătit
din bunătatea ta pentru cei săraci .
11 Domnul a dat cuvântul, mare a fost oştirea celor ce l-au
proclamat .
12 Împăraţii armatelor au fugit iute şi cea care a zăbovit aca-
să a împărţit prada .
13 Deşi aţi stat întinşi printre oale, totuşi veţi fi ca aripile unui
porumbel acoperite cu argint şi penele lui cu aur galben .
14 Când cel Atotputernic a împrăştiat împăraţi în ea, era alb
ca zăpada în Ţalmon .
15  Muntele  lui  Dumnezeu  este  ca  muntele  Basanului;  un
munte înalt ca muntele Basanului .
16 De ce săriţi, voi munţi înalţi? Acesta este muntele în care

350

Psalmii  69

Dumnezeu doreşte să locuiască; da, DOMNUL va locui în el
pentru totdeauna .
17 Carele lui Dumnezeu sunt douăzeci de mii, chiar mii de
îngeri, Domnul este printre ele, ca în Sinai, în locul sfânt .
18 Te-ai urcat în înălţime, ai luat în captivitate captivitatea,
ai primit daruri pentru oameni; da, şi pentru cei răzvrătiţi,
ca DOMNUL Dumnezeu să locuiască printre ei .
19 Binecuvântat fie Domnul, care zilnic ne încarcă cu bine-
cuvântări, Dumnezeul salvării noastre . Selah .
20  Dumnezeul  nostru  este  Dumnezeul  salvării;  şi  lui
DUMNEZEU Domnul îi aparţin ieşirile din moarte .
21 Dar Dumnezeu va răni capul duşmanilor săi şi creştetul
păros al unui astfel de om care merge continuu în greşelile
lui .
22 Domnul a spus: Voi aduce din nou din Basan, voi aduce
poporul meu din nou din adâncurile mării .
23 Ca piciorul tău să fie înmuiat în sângele duşmanilor tăi şi
limba câinilor tăi în acelaşi sânge .
24  Ei  au  văzut  umblările  tale,  Dumnezeule;  umblările
Dumnezeului meu, Împăratul meu, în sanctuar .
25 Cântăreţii au mers înainte, instrumentiştii după ei; prin-
tre ei, fecioarele cântând cu tamburine .
26 Binecuvântaţi pe Dumnezeu în adunări, pe Domnul, din
fântâna lui Israel .
27 Acolo este micul Beniamin cu conducătorul lor, prinţii lui
Iuda şi consiliul lor, prinţii lui Zabulon şi prinţii lui Naftali .
28  Dumnezeul  tău  a  rânduit  puterea  ta;  Întăreşte,
Dumnezeule, ce ai făcut pentru noi .
29 Datorită templului tău la Ierusalim, împăraţi îţi vor aduce
daruri .
30 Mustră ceata de lăncieri, mulţimea taurilor, cu viţeii po-
porului, până când fiecare se va supune cu bucăţi de argint,
împrăştie pe oamenii care îşi găsesc plăcerea în război .
31 Prinţi vor ieşi din Egipt; în curând Etiopia îşi va întinde
mâinile spre Dumnezeu .
32  Cântaţi  lui  Dumnezeu,  voi  împărăţii  ale  pământului;
cântaţi laude Domnului, Selah .
33 Celui ce călăreşte pe cerurile cerurilor, care  au  fost  din
vechime, iată, el îşi trimite vocea, o voce puternică .
34 Atribuiţi lui Dumnezeu tărie, măreţia lui este peste Israel
şi tăria lui în nori .
35 Dumnezeule, tu eşti înfricoşător din locurile tale sfinte,
Dumnezeul lui Israel este cel ce dă tărie şi putere poporului
său . Binecuvântat fie Dumnezeu .

CApitoLuL 69
Mai marelui muzician, pe trâmbiţă, un psalm al lui David.

până la suflet .

SALVEAZă-Mă,  Dumnezeule,  căci  apele  mi-au  intrat

2 Mă scufund în adânc noroi, unde nu este sprijin, am ajuns
în ape adânci, unde potopurile mă acoperă .
3  Am  obosit  de  a  mai  striga,  mi  s-a  uscat  gâtul,  ochii  mei
leşină în timp ce aştept pe Dumnezeul meu .
4 Cei ce mă urăsc fără motiv sunt mai mulţi decât perii capu-
lui meu, cei ce m-ar nimici, fiind duşmanii mei pe nedrept,
sunt puternici: atunci am dat înapoi ce nu am luat .
5  Dumnezeule,  tu  cunoşti  nechibzuinţa  mea;  şi  păcatele
mele nu sunt ascunse de tine .
6 Să nu fie ruşinaţi cei ce te aşteaptă, Doamne DUMNEZEUL
oştirilor,  să  nu  fie  încurcaţi  din  cauza  mea  cei  ce  te  caută,
Dumnezeul lui Israel .
7 Deoarece pentru tine am purtat ocară; ruşine mi-a acoperit

faţa .
8 Am devenit un străin fraţilor mei şi un înstrăinat copiilor
mamei mele .
9 Pentru că zelul casei tale m-a mâncat; şi ocările celor ce te-
au ocărât au căzut peste mine .
10  Când  am  plâns  şi  mi-am  disciplinat  sufletul  cu  postire,
aceasta a fost pentru ocara mea .
11  Pânza  de  sac  am  făcut-o  de  asemenea  îmbrăcămintea
mea; şi am devenit un proverb pentru ei .
12 Cei ce stau în poartă vorbesc împotriva mea; şi eu am fost
cântarea beţivilor .
13  Dar  cât  despre  mine,  rugăciunea  mea  este  către  tine,
DOAMNE, la timpul potrivit ascultă-mă în adevărul salvării
tale, Dumnezeule, în mulţimea milei tale .
14 Scapă-mă din noroi şi nu mă lăsa să mă scufund, să fiu
scăpat de cei ce mă urăsc şi din apele adânci!
15 Nu lăsa potopul de ape să mă acopere, nici nu lăsa adân-
cul să mă înghită şi nu lăsa groapa să îşi închidă gura peste
mine .
16  Ascultă-mă,  DOAMNE,  căci  bunătatea  ta  iubitoare  este
bună, conform cu mulţimea îndurărilor tale blânde întoar-
ce-te spre mine,
17 Şi nu îţi ascunde faţa de servitorul tău, căci sunt în necaz,
ascultă-mă repede .
18 Aproprie-te de sufletul meu şi răscumpără-l, eliberează-
mă, din cauza duşmanilor mei .
19 Tu ai cunoscut ocara mea şi ruşinea mea şi dezonoarea
mea, potrivnicii mei sunt toţi înaintea ta .
20 Ocara mi-a frânt inima; şi sunt plin de disperare şi am
căutat pe cineva să aibă milă, dar nu s-a găsit nimeni, şi mân-
gâietori, dar nu am găsit pe nimeni .
21 Mi-au dat de asemenea fiere ca mâncare şi în setea mea
mi-au dat oţet să beau .
22  Să  devină  masa  o  cursă  înaintea  lor  şi  ceea  ce  ar  fi  fost
pentru bunăstarea lor, să le fie o capcană .
23 Să li se întunece ochii, pentru ca să nu vadă; şi fă rărun-
chii lor să tremure continuu .
24 Revarsă-ţi indignarea peste ei  şi furioasa  ta mânie să  îi
apuce .
25 Să le fie pustii locuinţele; şi nimeni să nu locuiască în cor-
turile lor .
26 Fiindcă ei persecută pe cel pe care tu l-ai lovit; şi vorbesc
spre mâhnirea celor pe care i-ai rănit .
27 Adaugă nelegiuire nelegiuirii lor şi nu îi lăsa să intre în
dreptatea ta .
28  Să  fie  numele  lor  şterse  din  cartea  celor  vii  şi  să  nu  fie
scrişi cu drepţii .
29 Dar eu sunt sărac şi întristat, salvarea ta, Dumnezeule, să
mă aşeze în înalt!
30  Voi  lăuda  numele  lui  Dumnezeu  cu  o  cântare  şi  îl  voi
preamări cu mulţumiri .
31 Aceasta de asemenea va mulţumi pe DOMNUL mai bine
decât un bou sau un taur care are coarne şi copite .
32 Cel umil va vedea aceasta şi se va veseli; şi inima voastră
va trăi, cei ce căutaţi pe Dumnezeu .
33 Pentru că DOMNUL ascultă pe cel sărac şi nu dispreţuieş-
te pe prizonierii săi .
34 Cerul şi pământul să îl laude, mările şi fiecare lucru care
se mişcă în ele!
35 Căci Dumnezeu va salva Sionul şi va zidi cetăţile lui Iuda,
ca ei să locuiască acolo şi să îl stăpânească .
36 De asemenea sămânţa servitorilor săi îl va moşteni şi cei

351

Psalmii  73

ce iubesc numele lui vor locui în el .

CApitoLuL 70
 Mai marelui muzician, un psalm al lui David, pentru a
aduce în amintire.

GRăBEŞTE-TE, Dumnezeule, să mă eliberezi; grăbeşte-te

să mă ajuţi, DOAMNE .

2 Să fie ruşinaţi şi încurcaţi cei ce îmi caută sufletul, să fie
întorşi cu spatele şi încurcaţi cei ce doresc vătămarea mea!
3  Să  fie  întorşi  înapoi  ca  o  recompensă  a  ruşinii  lor  cei  ce
spun: Aha, aha!
4 Să se bucure toţi cei ce te caută şi să se veselească în tine şi
să spună întotdeauna cei ce iubesc salvarea ta: Dumnezeu să
fie preamărit .
5  Dar  eu  sunt  sărac  şi  nevoiaş,  grăbeşte-te  la  mine,
Dumnezeule,  tu  ajutorul  meu  şi  scăparea  mea;  DOAMNE,
nu întârzia .

CApitoLuL 71

ÎN tine, DOAMNE, îmi pun încrederea, să nu fiu dat nicio-

dată de ruşine!

2 Eliberează-mă în dreptatea ta şi lasă-mă să scap, apleacă-ţi
urechea spre mine şi salvează-mă .
3 Fii tu locuinţa mea tare, la care să alerg întotdeauna; ai dat
poruncă să mă salvezi, căci tu eşti stânca mea şi fortăreaţa
mea .
4  Eliberează-mă,  Dumnezeul  meu,  din  mâna  celui  stricat,
din mâna omului nedrept şi crud .
5  Căci  tu  eşti  speranţa  mea  şi  încrederea  mea  Doamne
Dumnezeule, din tinereţea mea .
6 Prin tine am fost sprijinit din pântece, tu eşti cel ce m-ai
scos din adâncurile mamei mele; lauda mea va fi întotdeau-
na despre tine .
7 Sunt de minune pentru mulţi; dar tu eşti adăpostul meu
puternic .
8 Toată ziua să se umple gura mea cu lauda ta şi cu onoarea
ta .
9 Nu mă lepăda în timpul bătrâneţii; nu mă părăsi când pu-
terea mea încetează .
10 Căci duşmanii mei vorbesc împotriva mea; şi cei ce îmi
pândesc sufletul se sfătuiesc împreună,
11  Spunând:  Dumnezeu  l-a  părăsit,  persecutaţi-l  şi  luaţi-l,
căci nu este nimeni să îl elibereze .
12  Dumnezeule,  nu  te  depărta  de  mine;  Dumnezeul  meu,
grăbeşte-te în ajutorul meu .
13 Să fie încurcaţi şi mistuiţi potrivnicii sufletului meu; să fie
acoperiţi cu ocară şi dezonoare cei ce îmi caută vătămarea!
14  Dar  voi  spera  continuu  şi  îţi  voi  aduce  tot  mai  mult
laudă .
15 Toată ziua gura mea va arăta dreptatea ta şi salvarea ta,
fiindcă nu ştiu numărul lor .
16 Voi merge în puterea Domnului DUMNEZEU, voi da de
ştire despre dreptatea ta, doar a ta .
17  Dumnezeule,  tu  m-ai  învăţat  din  tinereţea  mea  şi  până
acum am vestit lucrările tale minunate .
18  Acum  de  asemenea  când  sunt  bătrân  şi  încărunţit,
Dumnezeule,  nu  mă  părăsi;  până  când  voi  arăta  tăria  ta
acestei generaţii şi puterea ta fiecăruia ce vine .
19 Dreptatea ta, Dumnezeule, de asemenea este foarte înal-
tă, tu care ai făcut lucruri măreţe; Dumnezeule, cine este ca
tine!
20  Tu,  care  mi-ai  arătat  tulburări  mari  şi  aspre,  îmi  vei

da  viaţă  din  nou  şi  mă  vei  scoate  din  nou  din  adâncurile
pământului .
21  Îmi  vei  creşte  măreţia  şi  mă  vei  mângâia  din  toate
părţile .
22 Eu te voi lăuda de asemenea cu psalterionul, adevărul tău,
Dumnezeul meu, ţie îţi voi cânta cu harpa, Cel Sfânt al lui
Israel .
23 Buzele mele se vor bucura mult când îţi cânt; şi sufletul
meu, pe care tu l-ai răscumpărat .
24 Limba mea de asemenea va vorbi despre dreptatea ta cât
este ziua de lungă, pentru că ei sunt încurcaţi, pentru că sunt
daţi de ruşine, cei ce îmi caută vătămarea .

CARtEA A tREiA

CApitoLuL 72
Un psalm pentru Solomon.

Dă împăratului judecăţile tale, Dumnezeule, şi drepta-

tea ta fiului împăratului .

2  El  va  judeca  poporul  tău  cu  dreptate  şi  pe  săracii  tăi  cu
judecată .
3  Munţii  şi  dealurile  mici  vor  aduce  pace  poporului,  prin
dreptate .
4 El va judeca pe săracii poporului, va salva pe copiii celui
nevoiaş si va rupe în bucăţi pe opresor .
5 Ei se vor teme de tine cât timp soarele şi luna dăinuieşte,
din generaţie în generaţie .
6 El va coborî ca ploaia peste iarba cosită, ca ploile ce adapă
pământul .
7 În zilele lui cel drept va înflori; şi abundenţă de pace atât
timp cât luna dăinuieşte .
8 El va domina de asemenea de la mare la mare şi de la râu
până la marginile pământului .
9 Cei ce locuiesc în pustie se vor pleca înaintea lui; şi duşma-
nii lui vor linge ţărâna .
10 Împăraţii din Tarsis şi din insule vor aduce daruri, împă-
raţii din Seba şi Saba vor oferi daruri .
11 Da, toţi împăraţii se vor prosterna înaintea lui, toate na-
ţiunile îl vor servi .
12 Pentru că va elibera pe cel nevoiaş când strigă, pe cel să-
rac de asemenea şi pe cel ce nu are ajutor .
13 Va cruţa pe cel sărac şi nevoiaş şi va salva sufletele celor
nevoiaşi .
14  Le  va  răscumpăra  sufletul  din  înşelăciune  şi  violenţă  şi
preţios va fi sângele lor înaintea ochilor săi .
15 Şi el va trăi şi i se va da din aurul din Seba, rugăciune de
asemenea  va  fi  făcută  pentru  el  neîncetat;  şi  zilnic  va  fi  el
lăudat .
16 Va fi o mână plină de grâne pe pământ pe vârful mun-
ţilor; rodul lor se va legăna ca Libanul şi cei din cetate vor
înflori ca iarba pământului .
17  Numele  lui  va  dăinui  pentru  totdeauna,  numele  lui  va
dăinui tot atât cât soarele; şi oamenii vor fi binecuvântaţi în
el, toate naţiunile îl vor numi binecuvântat .
18  Binecuvântat  fie  DOMNUL  Dumnezeu,  Dumnezeul  lui
Israel, care face doar lucruri minunate .
19 Şi binecuvântat fie numele lui glorios pentru totdeauna şi
să fie umplut întreg pământul cu gloria lui . Amin şi Amin .
20 Rugăciunile lui David, fiul lui Isai, s-au sfârşit .

CApitoLuL 73
Un psalm al lui Asaf.

352

Psalmii  75

CU adevărat Dumnezeu este bun cu Israel, cu cei cu ini-

mă curată .

2 Dar cât despre mine, picioarele mele aproape m-au lăsat,
paşii mei aproape au alunecat .
3 Căci am fost invidios pe cei nebuni, când am văzut prospe-
ritatea celor stricaţi .
4  Căci  nu  sunt  legături  în  moartea  lor,  ci  tăria  lor  este
fermă .
5 Ei nu sunt în necaz ca alţi oameni, nici nu sunt loviţi cu
plăgi ca alţi oameni .
6 De aceea mândria îi înconjoară ca un lanţ; violenţa îi aco-
peră ca o haină .
7 Ochii lor se bulbucă cu grăsime; au mai mult decât inima
şi-ar dori .
8  Sunt  corupţi  şi  vorbesc  stricat  despre  oprimare,  vorbesc
trufaş .
9  Îşi  înălţă  gura  împotriva  cerurilor  şi  limba  lor  cutreieră
pământul .
10 De aceea poporul lui se întoarce aici; şi apele plinătăţii le
sunt stoarse .
11 Şi ei spun: Cum ştie Dumnezeu? Şi este cunoaştere în cel
Preaînalt?
12 Iată,  aceştia  sunt neevlavioşii, care prosperă în lume; ei
cresc în bogăţii .
13 Într-adevăr, mi-am curăţat inima în zadar şi mi-am spă-
lat mâinile în nevinovăţie .
14 Căci, cât era ziua de lungă am fost lovit cu plăgi şi pedep-
sit în fiecare dimineaţă .
15 Dacă spun: Voi vorbi astfel; iată, aş ofensa generaţia co-
piilor tăi .
16 Când m-am gândit să înţeleg aceasta, a fost prea dureros
pentru mine,
17 Până când am intrat în sanctuarul lui Dumnezeu şi am
înţeles sfârşitul lor .
18 Cu siguranţă i-ai pus în locuri lunecoase; i-ai trântit în
nimicire .
19 Cum sunt ei duşi la pustiire, ca într-o clipă! Sunt complet
mistuiţi cu terori .
20 Ca un vis când cineva se trezeşte, astfel, Doamne, când te
trezeşti, vei dispreţui chipul lor .
21 Astfel inima mea a fost mâhnită şi am fost înţepat în ră-
runchii mei .
22 Aşa neghiob eram şi ignorant; eram ca un dobitoc îna-
intea ta .
23 Cu toate acestea sunt neîncetat cu tine; tu m-ai ţinut de
mâna mea dreaptă .
24 Mă vei călăuzi cu sfatul tău şi după aceea mă vei primi
în glorie .
25 Pe cine am eu în cer decât pe tine? Şi afară de tine nu este
nimeni pe pământ pe care să îl doresc .
26  Carnea  mea  şi  inima  mea  eşuează,  dar  Dumnezeu  este
tăria inimii mele şi porţia mea pentru totdeauna .
27 Căci, iată, cei ce sunt departe de tine vor pieri; ai nimicit
pe toţi cei ce merg de la tine, curvind .
28 Dar este bine pentru mine să mă apropiu de Dumnezeu;
mi-am pus încrederea în Domnul DUMNEZEU, ca să vestesc
toate lucrările tale .

CApitoLuL 74
Maschil al lui Asaf.

DUMNEZEULE, de ce ne-ai lepădat pentru totdeauna?

De ce fumegă mânia ta împotriva oilor păşunii tale?

2  Aminteşte-ţi  de  adunarea  ta,  pe  care  ai  cumpărat-o  din
vechime;  toiagul  moştenirii  tale,  pe  care  l-ai  răscumpărat;
acest munte Sion, în care ai locuit .
3 Ridică-ţi picioarele spre pustiirile eterne, spre tot ce duş-
manul a lucrat cu răutate în sanctuar .
4 Duşmanii tăi răcnesc în mijlocul adunărilor tale; şi-au ri-
dicat însemnele ca semne .
5 Un bărbat a fost faimos după cum a ridicat topoare peste
copacii groşi .
6 Dar acum ei zdrobesc lucrarea lui sculptată dintr-o dată,
cu topoare şi ciocane .
7 Au aruncat foc în sanctuarul tău, au spurcat, dărâmând la
pământ locuinţa numelui tău .
8 Au spus în inimile lor: Să îi nimicim pe toţi! Ei au ars toate
sinagogile lui Dumnezeu din ţară .
9 Noi nu vedem semnele noastre, nu mai este nici un profet;
nici nu este printre noi vreunul care ştie până când .
10 Cât timp, Dumnezeule, va ocărî potrivnicul? Va blasfe-
mia duşmanul numele tău pentru totdeauna?
11 De ce îţi retragi mâna, mâna ta dreaptă? Scoate-o din sâ-
nul tău .
12  Căci  Dumnezeu  este  Împăratul  meu  din  vechime,  lu-
crând salvare în mijlocul pământului .
13 Ai despărţit marea prin tăria ta, ai zdrobit capetele dra-
gonilor în ape .
14 Ai zdrobit în bucăţi capetele leviatanului şi l-ai dat să fie
mâncare oamenilor ce locuiesc în pustie .
15 Ai despicat fântâna şi potopul; ai secat râuri puternice .
16 Ziua este a ta, noaptea de asemenea este a ta; ai pregătit
lumina şi soarele .
17  Ai  aşezat  toate  graniţele  pământului,  ai  făcut  vară  şi
iarnă .
18 Aminteşte-ţi că duşmanul a ocărât, DOAMNE, şi că oa-
menii nebuni au blasfemiat numele tău .
19  Nu  da  sufletul  turturelei  tale  mulţimii  celor  stricaţi,  nu
uita adunarea săracilor tăi pentru totdeauna .
20 Respectă legământul, căci locurile întunecate ale pămân-
tului sunt pline de locuinţele cruzimii .
21 Nu lăsa pe cel oprimat să se întoarcă ruşinat; cel sărac şi
nevoiaş să laude numele tău .
22 Ridică-te, Dumnezeule, pledează în cauza ta; aminteşte-ţi
cum omul nebun te ocărăşte zilnic .
23 Nu uita vocea duşmanilor tăi, tumultul celor ce se ridică
împotriva ta creşte continuu .

CApitoLuL 75
Mai marelui muzician, Altaschit, un psalm sau o cântare a
lui Asaf.

ŢIE  Dumnezeule,  îţi  aducem  mulţumiri,  ţie  îţi  aducem

mulţumiri;  lucrările  tale  minunate  vestesc  că  numele

tău este aproape .
2 Când voi primi adunarea voi judeca cu integritate .
3 Pământul şi toţi locuitorii lui sunt topiţi; eu susţin stâlpii
lui . Selah .
4  Am  spus  celor  nebuni:  Nu  vă  lucraţi  nebuneşte;  şi  celor
stricaţi: Nu înălţaţi cornul;
5  Nu  vă  înălţaţi  cornul  pe  înălţime,  nu  vorbiţi  cu  un  gât
îndărătnic .
6 Căci înălţarea nu vine nici de la est, nici de la vest, nici de
la sud .
7 Ci Dumnezeu este judecătorul; el coboară pe unul şi înalţă
pe altul .

353

Psalmii  78

8 Căci în mâna DOMNULUI este un pahar şi vinul este roşu;
este plin de amestec şi el toarnă din acelaşi; dar drojdiile lui,
toţi stricaţii pământului le vor stoarce şi le vor bea .
9  Dar  eu  voi  vesti  pentru  totdeauna;  voi  cânta  laude
Dumnezeului lui Iacob .
10 Toate coarnele celor stricaţi de asemenea le voi stârpi, dar
coarnele celor drepţi vor fi înălţate .

CApitoLuL 76
Mai marelui muzician pe un instrument cu coarde, un
psalm sau o cântare a lui Asaf.

în Israel .

DUMNEZEU este cunoscut în Iuda, numele lui este mare

2 De asemenea în Salem este tabernacolul lui şi locuinţa lui
în Sion .
3 Acolo a rupt el săgeţile arcului, scutul şi sabia şi bătălia .
Selah .
4 Tu eşti mai glorios şi mai măreţ decât munţii de pradă .
5 Cei cu inima tare sunt prădaţi, şi-au adormit somnul şi nici
unul din bărbaţii viteji nu şi-au găsit mâinile .
6 La mustrarea ta, Dumnezeul lui Iacob, deopotrivă carul şi
calul sunt aruncaţi într-un somn de moarte .
7 Tu, chiar tu eşti de temut şi cine poate sta înaintea feţei tale
când eşti mânios?
8 Ai făcut să se audă judecata din cer; pământul s-a temut şi
s-a liniştit,
9 Când Dumnezeu s-a ridicat la judecată ca să salveze pe toţi
cei blânzi ai pământului . Selah .
10 Cu siguranţă furia omului te va lăuda; rămăşiţa furiei o
vei înfrâna .
11 Jură şi împlineşte DOMNULUI Dumnezeul tău; toţi cei din
jurul lui să îi aducă daruri celui care ar trebui să fie temut .
12 El va stârpi duhul prinţilor, el este înfricoşător pentru îm-
păraţii pământului .

CApitoLuL 77
Mai marelui muzician, lui Iedutun, un psalm al lui Asaf.

AM  strigat  către  Dumnezeu  cu  vocea  mea,  către

Dumnezeu  cu  vocea  mea;  şi  el  a  deschis  urechea  spre

mine .
2  În  ziua  tulburării  mele  am  căutat  pe  Domnul,  rana  mea
a  curs  neîncetat  în  noapte;  sufletul  meu  a  refuzat  să  fie
mângâiat .
3  Mi-am  amintit  de  Dumnezeu  şi  am  fost  tulburat,  m-am
plâns şi duhul meu a fost copleşit . Selah .
4 Tu îmi ţii ochii veghind, sunt atât de tulburat încât nu pot
vorbi .
5  Am  luat  aminte  la  zilele  din  vechime,  anii  timpurilor
vechi .
6 Îmi amintesc cântarea mea în noapte, cuget în inima mea;
şi duhul meu a făcut o cercetare amănunţită .
7  Va  lepăda  Domnul  pentru  totdeauna?  Şi  nu  va  mai  fi  el
binevoitor?
8 A dispărut mila lui pentru totdeauna? Încetează promisiu-
nea lui pentru totdeauna?
9 A uitat Dumnezeu să fie cu har? A închis el în mânie îndu-
rările sale blânde? Selah .
10 Şi am spus: Aceasta este neputinţa mea; dar îmi voi aminti
anii mâinii drepte a celui Preaînalt .
11 Îmi voi aminti lucrările DOMNULUI, cu siguranţă îmi voi
aminti minunile tale din vechime .
12 Voi medita de asemenea la toată lucrarea ta şi voi vorbi

despre facerile tale .
13  Calea  ta,  Dumnezeule,  este  în  sanctuar,  cine  este  un
Dumnezeu atât de mare ca Dumnezeul nostru?
14 Tu eşti Dumnezeul care face minuni, tu ţi-ai vestit pute-
rea printre popoare .
15 Cu braţul tău ţi-ai răscumpărat poporul, fiii lui Iacob şi
Iosif . Selah .
16  Apele  te-au  văzut,  Dumnezeule,  apele  te-au  văzut;  s-au
temut, adâncurile de asemenea s-au tulburat .
17 Norii au revărsat apă, cerurile au trimis un sunet; săgeţile
tale de asemenea au mers departe .
18 Vocea tunetului tău a fost în cer, fulgerele au luminat lu-
mea, pământul a tremurat şi s-a zguduit .
19 Calea ta este în mare şi cărarea ta în apele mari şi urmele
paşilor tăi nu sunt cunoscute .
20 Ţi-ai condus poporul ca pe o turmă prin mâna lui Moise
şi a lui Aaron .

CApitoLuL 78
 Maschil al lui Asaf.

DESCHIDE  urechea,  poporul  meu,  la  legea  mea,  aple-

caţi-vă urechile la cuvintele gurii mele .

2 Îmi voi deschide gura în parabolă, voi rosti vorbe adânci
din vechime,
3 Pe care noi le-am auzit şi le-am cunoscut şi pe care taţii
noştri ni le-au spus .
4  Nu  le  vom  ascunde  de  copiii  lor,  arătând  generaţiei  care
vine laudele DOMNULUI şi puterea lui şi lucrările lui minu-
nate pe care le-a făcut .
5 Fiindcă el a întemeiat o mărturie în Iacob şi a rânduit o
lege în Israel, pe care a poruncit-o taţilor noştri, ca ei să le
vestească copiilor lor,
6 Ca generaţia care vine să le cunoască, chiar copiii care se
vor naşte; ei se vor ridica şi le vor vesti copiilor lor,
7 Ca ei să îşi pună speranţa în Dumnezeu şi să nu uite lucră-
rile lui Dumnezeu, ci să ţină poruncile lui,
8 Şi să nu fie ca taţii lor, o generaţie încăpăţânată şi răzvrăti-
tă, o generaţie care nu şi-a îndreptat inima şi al cărei duh nu
a fost neclintit cu Dumnezeu .
9 Copiii lui Efraim, înarmaţi şi purtând arcuri, au dat înapoi
în ziua bătăliei .
10  Nu  au  ţinut  legământul  lui  Dumnezeu  şi  au  refuzat  să
umble în legea lui;
11  Şi  au  uitat  lucrările  lui  şi  minunile  lui  pe  care  li  le-a
arătat .
12  Lucruri  minunate  a  făcut  el  înaintea  taţilor  lor,  în  ţara
Egiptului, în câmpia Ţoanului .
13 A despărţit marea şi i-a făcut să treacă prin ea; şi a făcut
apele să stea ca o movilă .
14 De asemenea în timpul zilei i-a condus cu un nor şi toată
noaptea cu o lumină a focului .
15 A despicat stâncile în pustie şi le-a dat să bea ca din ma-
rile adâncuri .
16 De asemenea a scos izvoare din stâncă şi a făcut apele să
curgă asemenea râurilor .
17 Iar ei au păcătuit încă şi mai mult împotriva lui, provo-
cându-l pe cel Preaînalt în pustie .
18 Şi au ispitit pe Dumnezeu în inima lor, cerând carne pen-
tru pofta lor .
19 Da, au vorbit împotriva lui Dumnezeu, au spus: Poate să
întindă Dumnezeu o masă în pustie?
20 Iată, el a lovit stânca, astfel că apele au ţâşnit şi izvoarele

354

Psalmii  79

au inundat; poate el să dea şi pâine? Poate face rost de carne
pentru poporul său?
21 De aceea DOMNUL a auzit şi s-a înfuriat, aşa că un foc
a fost aprins împotriva lui Iacob şi mânie de asemenea s-a
ridicat împotriva lui Israel,
22 Deoarece nu au crezut în Dumnezeu şi nu s-au încrezut
în salvarea lui,
23  Deşi  a  poruncit  norilor  de  deasupra  şi  a  deschis  uşile
cerului,
24 Şi a plouat mană peste ei, pentru a mânca şi le-a dat din
grânele cerului .
25 Omul a mâncat mâncarea îngerilor, le-a trimis mâncare
pe săturate .
26 El a făcut ca un vânt de est să bată în cer şi prin puterea
lui a adus vântul de sud .
27 De asemenea el a plouat carne peste ei ca ţărâna şi păsări
cu pene ca nisipul mării .
28 Şi le-a lăsat să cadă în mijlocul taberei lor, în jurul locu-
inţelor lor .
29  Aşa  că  au  mâncat  şi  au  fost  bine  săturaţi,  căci  le-a  dat
după propria lor poftă;
30 Nu s-au abătut de la pofta lor . Dar pe când le era mânca-
rea încă în gură,
31 Furia lui Dumnezeu a venit peste ei şi a ucis pe cei mai
graşi dintre ei şi a doborât pe cei aleşi ai lui Israel .
32 Totuşi au mai păcătuit şi nu au crezut, în ciuda lucrărilor
lui minunate .
33 De aceea a mistuit zilele lor în deşertăciune şi anii lor în
tulburare .
34 Când i-a ucis, atunci l-au căutat şi s-au întors şi l-au cău-
tat devreme pe Dumnezeu .
35 Şi şi-au amintit că Dumnezeu era stânca lor şi Dumnezeul
înalt, răscumpărătorul lor .
36 Cu toate acestea l-au linguşit cu gura lor şi l-au minţit cu
limbile lor .
37 Pentru că inima lor nu era dreaptă cu el, nici nu au fost
neclintiţi în legământul lui .
38 Dar el, fiind plin de compasiune, le-a iertat nelegiuirea şi
nu i-a nimicit, da, de multe ori şi-a întors mânia şi nu şi-a
stârnit toată furia .
39 Căci şi-a amintit că erau doar carne; un vânt care trece şi
nu se mai întoarce .
40  Cât  de  des  l-au  provocat  în  pustie  şi  l-au  mâhnit  în
pustietate .
41 Da, s-au întors înapoi şi au ispitit pe Dumnezeu şi au li-
mitat pe Sfântul lui Israel .
42 Nu şi-au amintit de mâna lui, nici ziua când i-a eliberat
de duşman .
43 Cum a făcut semnele lui în Egipt şi minunile lui în câm-
pia Ţoanului .
44 Şi a prefăcut râurile lor în sânge; şi potopurile lor, ca să
nu le poată bea .
45 A trimis diferite feluri de muşte printre ei, care i-au mân-
cat; şi broaşte, care i-au nimicit .
46 El a dat averea lor omidei şi munca lor lăcustei .
47 Le-a distrus viile cu grindină şi sicomorii lor cu brumă .
48 De asemenea pe vitele lor le-a dat grindinei şi turmele lor
trăsnetelor încinse .
49 A aruncat asupra lor încrâncenarea mâniei sale, furie şi
indignare şi tulburare, trimiţând îngeri răi printre ei .
50 A deschis o cale mâniei sale, nu a cruţat sufletul lor de la
moarte, ci a predat viaţa lor ciumei .

51 Şi a lovit pe întâii născuţi în Egipt; întâiul rod al puterii
lor în cortul lui Ham .
52 Dar pe poporul său l-a făcut să meargă înainte, ca oile, şi
i-a condus în pustie ca pe o turmă .
53 Şi i-a condus în siguranţă, aşa că nu s-au temut, ci marea
a acoperit pe duşmanii lor .
54 Şi i-a adus la graniţa sanctuarului său, chiar la acest mun-
te, pe care dreapta lui l-a cumpărat .
55 De asemenea a alungat pe păgâni dinaintea lor şi le-a îm-
părţit cu frânghia o moştenire şi a făcut ca triburile lui Israel
să locuiască în corturile lor .
56 Totuşi au ispitit şi au provocat pe Dumnezeul cel preaîn-
alt şi nu au ţinut mărturiile lui .
57 Ci s-au întors înapoi şi s-au purtat necredincios ca taţii
lor; s-au abătut asemenea unui arc înşelător .
58  Fiindcă  l-au  provocat  la  mânie  cu  înălţimile  lor  şi  l-au
împins la gelozie cu chipurile lor cioplite .
59 Când Dumnezeu a auzit, s-a înfuriat, şi a detestat foarte
mult pe Israel .
60 Aşa că a părăsit tabernacolul din Şilo, cortul pe care l-a
pus printre oameni .
61  Şi  i-a  dat  puterea  în  captivitate  şi  gloria  sa  în  mâna
duşmanului .
62 De asemenea a dat pe poporul său sabiei; şi s-a înfuriat pe
moştenirea sa .
63 Focul a mistuit pe tinerii lor; şi tinerele lor nu au fost date
în căsătorie .
64  Preoţii  lor  au  căzut  prin  sabie;  şi  văduvele  lor  nu  au
bocit .
65 Atunci Domnul s-a trezit ca unul din somn şi ca un băr-
bat tare ce strigă din cauza vinului .
66 Şi a lovit pe duşmanii săi în părţile dinapoi; i-a pus într-o
ocară eternă .
67 Mai mult, a refuzat cortul lui Iosif şi nu a ales tribul lui
Efraim,
68 Ci a ales tribul lui Iuda, muntele Sion pe care l-a iubit .
69 Şi şi-a construit sanctuarul asemenea palatelor înalte, ca
pământul pe care l-a întemeiat pentru totdeauna .
70 A ales de asemenea pe David, servitorul lui, şi l-a luat de
la ţarcurile oilor;
71 De la a urma oile care alăptau l-a adus să păstorească pe
Iacob, poporul lui, şi pe Israel, moştenirea lui .
72 Astfel i-a păstorit conform cu integritatea inimii sale şi
i-a condus prin priceperea mâinilor sale .

CApitoLuL 79
Un psalm al lui Asaf.

DUMNEZEULE,  păgânii  au  intrat  în  moştenirea  ta;

templul tău cel sfânt l-au pângărit; au făcut Ierusalimul

ruine .
2  Trupurile  moarte  ale  servitorilor  tăi  le-au  dat  să  fie  hra-
nă pentru păsările cerului, carnea sfinţilor tăi pentru fiarele
pământului .
3 Le-au vărsat sângele ca apa în jurul Ierusalimului; şi nu a
fost nimeni să îi îngroape .
4 Noi am devenit de ocară pentru vecinii noştri, o batjocură
şi un lucru de râs pentru cei ce sunt împrejurul nostru .
5 Până când, DOAMNE? Vei fi mânios pentru totdeauna? Va
arde gelozia ta ca un foc?
6 Revarsă-ţi mânia peste păgânii ce nu te-au cunoscut şi pes-
te împărăţiile ce nu au chemat numele tău .
7 Fiindcă au mâncat pe Iacob şi i-au pustiit locuinţa .

355

Psalmii  83

8 Nu îţi aminti împotriva noastră de nelegiuirile dinainte;
să ne întâmpine degrabă îndurările tale blânde, căci suntem
foarte înjosiţi .
9  Ajută-ne,  Dumnezeul  salvării  noastre,  pentru  gloria  nu-
melui tău, şi scapă-ne şi curăţă păcatele noastre, pentru nu-
mele tău .
10 De ce să spună păgânii: Unde este Dumnezeul lor? Să fie
el cunoscut printre păgâni, înaintea ochilor noştri, prin răz-
bunarea sângelui vărsat al servitorilor tăi .
11  Să  ajungă  geamătul  prizonierului  înaintea  ta;  conform
măreţiei  puterii  tale  păstrează  pe  cei  ce  sunt  rânduiţi  să
moară .
12 Şi întoarce vecinilor noştri de şapte ori în sânul lor, ocara
lor, cu care te-au ocărât, Doamne .
13 Aşa că noi, poporul tău şi oile păşunii tale, îţi vom aduce
mulţumiri pentru totdeauna, vom vesti lauda ta din genera-
ţie în generaţie .

CApitoLuL 80
Mai marelui muzician ca şi „Crinul Mărturiei”, Un psalm al
lui Asaf.

DESCHIDE urechea Păstorul lui Israel, tu, care conduci

pe Iosif ca pe o turmă; tu, care locuieşti între heruvimi,

străluceşte!
2  Stârneşte-ţi  puterea  înaintea  lui  Efraim  şi  Beniamin  şi
Manase şi vino, salvează-ne .
3  Întoarce-ne,  Dumnezeule,  şi  fă  să  strălucească  faţa  ta;  şi
vom fi salvaţi .
4 DOAMNE Dumnezeul oştirilor, până când te vei mânia pe
rugăciunea poporului tău?
5 Tu îi hrăneşti cu pâinea lacrimilor; şi din plin le dai lacrimi
să bea .
6  Ne  faci  o  ceartă  pentru  vecinii  noştri  şi  duşmanii  noştri
râd între ei .
7 Întoarce-ne, din nou Dumnezeul oştirilor, şi fă să strălu-
cească faţa ta şi vom fi salvaţi .
8 Ai adus o viţă din Egipt, ai alungat păgânii şi ai sădit-o .
9 Ai pregătit un loc înaintea ei şi ai făcut-o să prindă rădăcini
adânci şi a umplut ţara .
10 Dealurile au fost acoperite cu umbra ei şi crengile ei erau
ca cedrii cei mari .
11 Ea şi-a trimis crengile până la mare şi ramurile ei până
la râu .
12 De ce i-ai dărâmat îngrăditurile, astfel că toţi care trec pe
cale o smulg?
13  Mistreţul  din  pădure  o  pustieşte,  şi  fiara  câmpului  o
devorează .
14  Te  implorăm  Dumnezeul  oştirilor,  întoarce-te,  priveşte
din cer şi vezi şi cercetează această viţă;
15 Şi via pe care dreapta ta a sădit-o şi ramura ce ai întărit-o
pentru tine,
16 Este arsă cu foc, este retezată, ei pier la mustrarea înfăţi-
şării tale .
17 Fie mâna ta peste omul dreptei tale, peste fiul omului pe
care l-ai întărit pentru tine .
18 Astfel nu vom da înapoi de la tine; învie-ne şi vom chema
numele tău .
19 Întoarce-ne din nou, DOAMNE, Dumnezeul oştirilor, fă
să strălucească faţa ta; şi vom fi salvaţi .

CApitoLuL 81
Mai marelui muzician pe o harpă gitită, un psalm al lui

Asaf.

CâNTAŢI tare lui Dumnezeu, tăria noastră; înălţaţi su-

net de bucurie către Dumnezeul lui Iacob .

2 Înălţaţi un psalm şi aduceţi tamburina, plăcuta harpă cu
psalterionul .
3  Sunaţi  trâmbiţa  la  luna  nouă,  la  timpul  rânduit,  în  ziua
solemnei noastre sărbători .
4  Căci  acesta  a  fost  un  statut  pentru  Israel  şi  o  lege  a
Dumnezeului lui Iacob .
5 El a rânduit aceasta în Iosif ca mărturie, când a ieşit tra-
versând ţara Egiptului, unde eu am auzit o limbă pe care nu
am înţeles-o .
6  Am  îndepărtat  povara  de  pe  umărul  său,  mâinile  lui  au
scăpat de coşuri .
7 Ai chemat în tulburare şi te-am eliberat; ţi-am răspuns în
locul ascuns al tunetului, te-am încercat la apele din Meriba .
Selah .
8 Ascultă, poporul meu, şi îţi voi mărturisi; Israele, dacă îmi
vei da ascultare,
9 Nu va fi nici un dumnezeu străin în tine; nici nu te vei în-
china vreunui dumnezeu străin .
10 Eu sunt DOMNUL Dumnezeul tău, care te-a adus din ţara
Egiptului, deschide-ţi gura larg şi o voi umple .
11 Dar poporul meu a refuzat să dea ascultare vocii mele; şi
Israel m-a refuzat .
12 Aşa că i-am dat poftei inimilor lor şi au umblat în propri-
ile lor sfaturi .
13 O, dacă poporul meu mi-ar fi dat ascultare şi Israel ar fi
umblat în căile mele!
14 Îndată aş fi supus pe duşmanii lor şi mi-aş fi întors mâna
împotriva potrivnicilor lor .
15 Cei ce îl urăsc pe DOMNUL i s-ar fi supus, iar timpul lor
ar fi dăinuit pentru totdeauna .
16 El i-ar fi hrănit de asemenea cu grăsimea grâului, şi te-aş
fi săturat cu miere din stâncă .

CApitoLuL 82
Un psalm al lui Asaf.

DUMNEZEU stă în picioare în adunarea celor puternici;

el judecă printre dumnezei .

2 Până când veţi judeca nedrept şi veţi părtini pe cei stricaţi?
Selah .
3 Apăraţi pe sărac şi pe cei fără tată, faceţi dreptate celui ne-
norocit şi nevoiaş .
4 Eliberaţi pe sărac şi pe  nevoiaş, scăpaţi-i din  mâna celui
stricat .
5 Ei nu ştiu, nici nu vor înţelege; umblă înainte în întuneric,
toate fundaţiile pământului sunt strămutate .
6 Eu am spus: Voi sunteţi dumnezei; şi toţi sunteţi fii ai celui
Preaînalt .
7  Dar  veţi  muri  ca  oameni  şi  veţi  cădea  ca  unul  dintre
prinţi .
8 Ridică-te, Dumnezeule, judecă pământul, căci vei moşteni
toate naţiunile .

CApitoLuL 83
O cântare sau un psalm a lui Asaf.

Dumnezeule .

NU  păstra  tăcere,  Dumnezeule,  nu  tăcea  şi  te  linişti,

2 Căci, iată, duşmanii tăi fac tumult şi cei ce te urăsc au înăl-
ţat capul .
3 Au ţinut sfat viclean împotriva poporului tău şi s-au înţeles

356

Psalmii  86

împotriva celor ascunşi ai tăi .
4 Ei au spus: Veniţi să îi stârpim din a fi o naţiune, ca numele
lui Israel să nu mai fie în amintire .
5 Căci s-au înţeles împreună într-un singur acord, sunt aliaţi
împotriva ta,
6 Corturile din Edom şi işmaeliţii; din Moab şi hagarenii;
7 Ghebal şi Amon şi Amalec; filistenii cu locuitorii Tirului;
8 Aşur de asemenea li s-a alăturat, au dat ajutor copiilor lui
Lot . Selah .
9 Fă-le ca madianiţilor; ca lui Sisera, ca lui Iabin, la pârâul
din Chison,
10  Care  au  pierit  la  Endor,  au  devenit  ca  balega  pentru
pământ .
11  Fă-i  pe  nobilii  lor  ca  pe  Oreb  şi  ca  pe  Zeeb,  da,  pe  toţi
prinţii lor ca pe Zebah şi ca pe Ţalmuna,
12 Care au spus: Să luăm în stăpânire casele lui Dumnezeu .
13  Dumnezeul  meu,  fă-i  ca  o  roată;  ca  paiele  înaintea
vântului .
14 Aşa cum focul arde o pădure şi aşa cum flacăra aprinde
munţii .
15 Aşa să îi persecuţi cu furtuna ta şi să îi înspăimânţi cu
vijelia ta .
16  Umple  feţele  lor  cu  ruşine,  ca  să  caute  numele  tău,
DOAMNE .
17  Să  fie  încurcaţi  şi  tulburaţi  pentru  totdeauna;  da,  să  fie
daţi de ruşine şi să piară,
18 Ca să ştie că tu, singurul al cărui nume este IEHOVA, eşti
cel preaînalt peste tot pământul .

CApitoLuL 84
Mai marelui muzician pe o harpă ghitită, un psalm pentru
fiii lui Core.

oştirilor!

CâT  de  iubite  sunt  tabernacolele  tale,  DOAMNE  al

2  Sufletul  meu  tânjeşte,  da,  chiar  leşină  după  curţi-
le  DOMNULUI,  inima  mea  şi  carnea  mea  strigă  după
Dumnezeul cel viu .
3 Da, vrabia şi-a găsit o casă şi rândunica un cuib pentru ea,
unde să îşi culce puii; Ah! altarele tale, DOAMNE al oştirilor,
Împăratul meu şi Dumnezeul meu .
4 Binecuvântaţi sunt cei ce locuiesc în casa ta, ei te vor lăuda
fără încetare . Selah .
5 Binecuvântat este omul a cărui tărie este în tine; în inima
lor, căile sunt croite .
6 Trecând prin valea Baca, ei o prefac în fântână; ploile de
asemenea umplu iazurile .
7  Ei  merg  din  tărie  în  tărie,  toţi  se  arată  înaintea  lui
Dumnezeu în Sion .
8  DOAMNE  Dumnezeul  oştirilor,  ascultă  rugăciunea  mea,
deschide urechea, Dumnezeul lui Iacob . Selah .
9 Dumnezeule, scutul nostru, priveşte, şi uită-te la faţa un-
sului tău .
10 Căci o zi în curţile tale este mai bună decât o mie . Mai
bine să fiu uşier în casa Dumnezeului meu, decât să locuiesc
în corturile stricăciunii .
11  Căci  DOMNUL  Dumnezeu  este  un  soare  şi  un  scut;
DOMNUL va da har şi glorie, nu va refuza nici un bine celor
ce umblă cu integritate .
12 DOAMNE al oştirilor, binecuvântat este omul care se în-
crede în tine .

CApitoLuL 85
Mai marelui muzician, un psalm pentru fiii lui Core.

DOAMNE, tu ai fost binevoitor cu ţara ta, ai adus înapoi

pe captivii lui Iacob .

2 Ai iertat nelegiuirea poporului tău, ai acoperit tot păcatul
lor . Selah .
3 Ţi-ai abătut toată furia, te-ai întors de la ardoarea mâniei
tale .
4 Întoarce-ne, Dumnezeul salvării noastre, şi fă să înceteze
mânia ta faţă de noi .
5 Te vei mânia pe noi pentru totdeauna? Îţi vei prelungi mâ-
nia din generaţie în generaţie?
6 Nu ne vei înviora din nou, ca poporul tău să se bucure în
tine?
7 Arată-ne mila ta, DOAMNE, şi dă-ne salvarea ta .
8 Voi asculta ce va vorbi Dumnezeu DOMNUL, căci va vorbi
pace poporului său şi sfinţilor săi, dar nu îi lăsa să se întoarcă
din nou la nebunie .
9 Cu siguranţă salvarea lui este aproape de cei ce se tem de el,
ca gloria să locuiască în ţara noastră .
10  Mila  şi  adevărul  s-au  întâlnit;  dreptatea  şi  pacea  s-au
sărutat .
11  Adevărul  va  ţâşni  din  pământ  şi  dreptatea  va  privi  din
cer .
12 Da, DOMNUL va da ce este bun; şi ţara noastră îşi va da
venitul .
13  Dreptatea va merge  înaintea  lui;  şi  ne va aşeza pe calea
paşilor săi .

CApitoLuL 86
O rugăciune a lui David.

sărac şi nevoiaş .

APLEACă-ŢI  urechea,  DOAMNE,  ascultă-mă,  căci  sunt

2 Păstrează-mi sufletul, pentru că sunt sfânt, tu, Dumnezeul
meu, salvează pe servitorul tău care se încrede în tine .
3 Fii milostiv cu mine, Doamne, căci zilnic strig către tine .
4 Bucură sufletul servitorului tău, fiindcă spre tine, Doamne,
îmi înalţ sufletul .
5 Căci tu, Doamne, eşti bun şi gata să ierţi şi plin de milă
pentru toţi cei ce te cheamă .
6  Deschide  urechea,  DOAMNE,  la  rugăciunea  mea;  şi  dă
atenţie vocii cererilor mele .
7  În  ziua  tulburării  mele  te  voi  chema,  fiindcă  tu  îmi  vei
răspunde .
8 Printre dumnezei nu este nici unul ca tine, Doamne; nici
nu sunt lucrări ca lucrările tale .
9 Toate naţiunile făcute de tine vor veni şi se vor închina în-
aintea ta, Doamne; şi vor glorifica numele tău .
10 Căci tu eşti mare şi faci lucruri minunate, tu singur eşti
Dumnezeu .
11  Învaţă-mă  calea  ta,  DOAMNE,  şi  voi  umbla  în  adevărul
tău;  fă-mi  inima  neîmpărţită  pentru  a  se  teme  de  numele
tău .
12  Te voi lăuda cu toată inima mea, Doamne, Dumnezeul
meu, şi voi glorifica numele tău pentru totdeauna .
13 Căci mare este mila ta către mine; şi mi-ai eliberat sufletul
din cel mai de jos iad .
14 Cei mândri s-au ridicat împotriva mea, Dumnezeule, şi
adunările celor violenţi mi-au căutat sufletul; iar ei nu te-au
pus înaintea lor .
15 Dar tu, Doamne, eşti un Dumnezeu cu har şi plin de com-
pasiune, îndelung răbdător şi abundent în milă şi adevăr .

357

Psalmii  89

16  Întoarce-te  spre  mine  şi  ai  milă  de  mine;  dă  puterea  ta
servitorului tău şi salvează pe fiul roabei tale .
17 Arată-mi un semn spre bine, ca cei ce mă urăsc să îl vadă
şi să fie ruşinaţi, pentru că tu, Doamne, m-ai ajutat şi m-ai
mângâiat .

CApitoLuL 87
Un psalm sau o cântare pentru fiii lui Core.

tEMELIA lui este în munţii sfinţi .

2 DOMNUL iubeşte porţile Sionului mai mult decât toa-

te locuinţele lui Iacob .
3  Lucruri  glorioase  sunt  vorbite  despre  tine,  cetatea  lui
Dumnezeu . Selah .
4 Voi da de ştire despre Rahab şi Babilon celor ce mă cunosc,
iată, Filistia şi Tirul, cu Etiopia; acesta s-a născut acolo .
5 Şi despre Sion se va spune: Acesta şi acela s-a născut în ea,
şi însuşi cel preaînalt o va întemeia .
6 DOMNUL va număra, când va înscrie poporul, că acesta
s-a născut acolo . Selah .
7 Tot aşa cântăreţii şi instrumentiştii vor fi acolo, toate iz-
voarele mele sunt în tine .

CApitoLuL 88
O cântare sau un psalm pentru fiii lui Core, mai mare-
lui muzician, „Mahalat Leanot”, Maschil al lui Heman
ezrahitul.

DOAMNE Dumnezeul salvării mele, am strigat zi şi noap-

te înaintea ta,

2 Să ajungă rugăciunea mea înaintea ta, apleacă-ţi urechea
la strigătul meu,
3 Fiindcă sufletul meu este plin de tulburări şi viaţa mea se
apropie de mormânt .
4  Sunt  socotit  cu  cei  ce  coboară  în  groapă,  sunt  ca  un  om
fără putere,
5 Liber printre morţi, ca cei ucişi care sunt întinşi în mor-
mânt,  de  care  nu  îţi  mai  aminteşti,  iar  ei  sunt  stârpiţi  de
mâna ta .
6  M-ai  pus  în  groapa  cea  mai  de  jos,  în  întuneric,  în
adâncuri .
7 Furia ta apasă greu peste mine, şi tu m-ai chinuit cu toate
valurile tale . Selah .
8 Ai îndepărtat pe cunoscuţii mei de mine; m-ai făcut urâ-
ciune pentru ei, sunt închis şi nu pot ieşi .
9 Ochiul meu jeleşte din cauza nenorocirii, DOAMNE, te-am
chemat zilnic, mi-am întins mâinile spre tine .
10 Vei arăta tu minuni celor morţi? Se vor ridica morţii să
te laude? Selah .
11 Va fi bunătatea ta iubitoare vestită în mormânt? Sau cre-
dincioşia ta în nimicire?
12 Vor fi minunile tale cunoscute în întuneric sau dreptatea
ta în ţara uitării?
13 Dar spre tine am strigat eu, DOAMNE; şi dimineaţa rugă-
ciunea mea te va întâmpina .
14 DOAMNE, de ce îmi lepezi tu sufletul? De ce îţi ascunzi
faţa de la mine?
15 Eu sunt nenorocit şi gata să mor din tinereţe, în timp ce
sufăr terorile tale sunt buimăcit .
16  Furia  ta  crâncenă  mă  acoperă;  spaimele  tale  m-au
stârpit .
17  Au  venit  în  jurul  meu  zilnic  ca  apa;  m-au  înconjurat
împreună .
18  Pe  iubit  şi  pe  prieten  l-ai  îndepărtat  de  mine  şi  pe

cunoscuţii mei în întuneric .

CARtEA A pAtRA

CApitoLuL 89
Maschil al lui Etan ezrahitul.

VOI cânta îndurările DOMNULUI pentru totdeauna, din

generaţie  în  generaţie  voi  face  cunoscută  credincioşia

ta cu gura mea .
2 Căci am spus: Mila va fi zidită pentru totdeauna, credin-
cioşia ta o vei întemeia chiar în ceruri .
3  Am  făcut  legământ  cu  alesul  meu,  i-am  jurat  lui  David,
servitorul meu,
4 Sămânţa ta o voi întemeia pentru totdeauna şi îţi voi zidi
tronul din generaţie în generaţie . Selah .
5 Şi cerurile vor lăuda minunile tale, DOAMNE, credincioşia
ta de asemenea în adunarea sfinţilor .
6 Pentru că cine din cer poate fi comparat cu DOMNUL? Cine
dintre fiii celor tari poate fi asemănat cu DOMNUL?
7 Dumnezeu este foarte de temut în adunarea sfinţilor şi res-
pectat de toţi cei din jurul lui .
8 DOAMNE Dumnezeul oştirilor, cine este DOMN puternic
asemenea ţie? Sau cine împrejurul tău este asemenea credin-
cioşiei tale?
9 Tu stăpâneşti furia mării, când valurile ei se ridică, tu le
linişteşti .
10 Ai frânt Rahabul în bucăţi, ca pe unul care este ucis; ai
împrăştiat pe duşmanii tăi cu braţul tău puternic .
11 Cerurile sunt ale tale, pământul de asemenea este al tău,
cât despre lume şi plinătatea ei, tu le-ai fondat .
12 Nordul şi sudul, tu le-ai creat, Taborul şi Hermonul se vor
bucura în numele tău .
13  Tu  ai  un  braţ  tare,  puternică  este  mâna  ta  şi  înaltă  este
dreapta ta .
14 Dreptatea şi judecata sunt locuinţa tronului tău, mila şi
adevărul vor merge înaintea feţei tale .
15 Binecuvântat este poporul care cunoaşte sunetul bucuri-
ei, ei vor umbla, DOAMNE, în lumina înfăţişării tale .
16 În numele tău se vor bucura toată ziua şi în dreptatea ta
vor fi înălţaţi .
17 Căci tu eşti gloria puterii lor şi în favoarea ta cornul nos-
tru va fi înălţat .
18 Pentru că DOMNUL este apărarea noastră; şi Sfântul lui
Israel este al nostru împărat .
19 Atunci  ai  vorbit  în  viziune  sfântului  tău  şi  ai  spus:  Am
fost ajutor unuia tare; am înălţat pe unul ales din popor .
20 Am găsit pe David, servitorul meu; cu untdelemnul meu
sfânt l-am uns,
21 El, cu care mâna mea va fi întemeiată, braţul meu de ase-
menea îl va întări .
22 Duşmanul nu va revendica de la el, nici fiul stricăciunii
nu îl va chinui .
23 Şi voi înfrânge pe duşmanii lui înaintea feţei sale şi voi
lovi cu plăgi pe cei ce îl urăsc .
24 Dar credincioşia mea şi mila mea vor fi cu el şi în numele
meu va fi cornul lui înălţat .
25  Voi  pune  mâna  lui  de  asemenea  în  mare  şi  mâna  lui
dreaptă în râuri .
26 El va striga către mine: Tu eşti tatăl meu, Dumnezeul meu
şi stânca salvării mele .
27 Eu, de asemenea, îl voi face întâiul meu născut şi mai înalt
decât împăraţii pământului .

358

Psalmii  91

28 Mila mea o voi păstra pentru el pentru totdeauna, şi legă-
mântul meu va fi neclintit cu el .
29 Sămânţa lui de asemenea o voi face să continue întotdeau-
na şi tronul lui precum zilele cerurilor .
30 Dacă copiii lui părăsesc legea mea şi nu umblă în judecă-
ţile mele,
31 Dacă strică statutele mele şi nu ţin poruncile mele,
32 Atunci voi pedepsi fărădelegea lor cu nuiaua şi nelegiui-
rea lor cu lovituri .
33 Cu toate acestea bunătatea mea iubitoare nu mi-o voi re-
trage cu totul de la el, nici nu voi permite să eşueze credin-
cioşia mea .
34 Legământul meu nu îl voi strica, nici nu voi schimba ce a
ieşit de pe buzele mele .
35  O  dată  am  jurat  prin  sfinţenia  mea  că  nu  voi  minţi  pe
David .
36 Sămânţa lui va dăinui pentru totdeauna şi tronul lui, ca
soarele, înaintea mea .
37 Ca luna va fi întemeiat pentru totdeauna şi ca un martor
credincios în ceruri . Selah .
38  Dar  tu  ai  lepădat  şi  ai  detestat,  te-ai  înfuriat  pe  unsul
tău .
39 Ai anulat legământul servitorului tău, i-ai întinat coroa-
na, aruncând-o la pământ .
40 Ai dărâmat toate gardurile lui; ai adus fortificaţiile lui la
ruină .
41 Toţi cei ce trec pe lângă cale îl pradă, el este o ocară pen-
tru vecinii lui .
42 Ai înălţat dreapta potrivnicilor lui; ai făcut pe toţi duş-
manii lui să se bucure .
43 Tu, de asemenea, ai întors tăişul sabiei lui şi nu l-ai susţi-
nut în bătălie .
44 Ai făcut să înceteze gloria lui şi ai aruncat tronul lui la
pământ .
45  Ai  scurtat  zilele  tinereţii  sale,  l-ai  acoperit  cu  ruşine .
Selah .
46 Până când, DOAMNE? Te vei ascunde pentru totdeauna?
Va arde furia ta ca un foc?
47 Aminteşte-ţi ce scurt este timpul meu . Oare în zadar ai
făcut pe toţi fiii oamenilor?
48 Ce om trăieşte şi nu va vedea moartea? Îşi va elibera el
sufletul din mâna mormântului? Selah .
49 Doamne, unde sunt îndurările tale de la început, pe care
le-ai jurat lui David în adevărul tău?
50 Aminteşte-ţi, Doamne, ocara servitorilor tăi; că port în
sânul meu ocara tuturor oamenilor tari;
51 Ocara cu care duşmanii tăi au ocărât, DOAMNE; cu care
au ocărât paşii unsului tău .
52  Binecuvântat  fie  DOMNUL  pentru  totdeauna .  Amin  şi
Amin .

CApitoLuL 90
O rugăciune a lui Moise, omul lui Dumnezeu.

DOAMNE, ai fost locuinţa noastră în toate generaţiile .

2 Înainte ca munţii să se nască, sau chiar înainte să fi
format pământul şi lumea, chiar din eternitate în eternitate,
tu eşti Dumnezeu .
3 Tu întorci pe om la nimicire şi spui: Întoarceţi-vă, copiii
oamenilor .
4 Căci o mie de ani în ochii tăi sunt ca ziua de ieri care a tre-
cut, şi ca o gardă în noapte .
5 Îi porţi precum cu un potop; ei sunt ca un somn, dimineaţa

sunt ca iarba care creşte;
6  Dimineaţa,  înfloreşte  şi  creşte;  seara  este  tăiată  şi  se
usucă .
7 Căci suntem mistuiţi prin mânia ta şi prin furia ta suntem
tulburaţi .
8 Ai pus nelegiuirile noastre înaintea ta, păcatele noastre as-
cunse în lumina înfăţişării tale .
9 Căci toate zilele noastre sunt duse în furia ta, ne petrecem
anii ca o poveste spusă .
10 Zilele anilor noştri sunt şaptezeci de ani; şi dacă din cauza
puterii ar fi optzeci de ani, totuşi puterea lor este muncă şi
întristare, căci trece repede şi noi zburăm .
11 Cine cunoaşte puterea mâniei tale? Potrivit cu temerea de
tine, aşa este furia ta .
12 Învaţă-ne să ne numărăm zilele, ca să ne dedicăm inimile
la înţelepciune .
13 Întoarce-te, DOAMNE, până când? Şi pocăieşte-te referi-
tor la servitorii tăi .
14 Satură-ne la revărsatul zorilor cu mila ta, ca să ne bucu-
răm şi să ne veselim toate zilele noastre .
15 Veseleşte-ne tot atât câte zile ne-ai chinuit şi câţi ani am
văzut răul .
16 Să se arate lucrarea ta servitorilor tăi şi gloria ta copiilor
lor .
17  Şi  să  fie  asupra  noastră  frumuseţea  DOMNULUI
Dumnezeul nostru şi întemeiază lucrarea mâinilor noastre
asupra noastră; da, lucrarea mâinilor noastre, întemeiaz-o .

CApitoLuL 91

CEL ce locuieşte în locul ascuns al celui Preaînalt va trăi

la umbra celui Atotputernic .

2 Voi spune despre DOMNUL: El este adăpostul meu şi fortă-
reaţa mea, Dumnezeul meu; în el mă voi încrede .
3 Cu adevărat el te va elibera din laţul păsărarului şi din ciu-
ma nimicitoare .
4 El te va acoperi cu penele sale şi sub aripile lui te vei adă-
posti, adevărul lui îţi va fi scut şi platoşă .
5 Nu te vei înspăimânta de teroarea din timpul nopţii, nici
de săgeata care zboară ziua .
6 Nici de ciuma care umblă în întuneric, nici de distrugerea
care pustieşte la amiază .
7 O mie vor cădea lângă tine şi zece mii la dreapta ta, dar de
tine nu se va apropia .
8  Doar  vei  privi  cu  ochii  tăi  şi  vei  vedea  răsplata  celor
stricaţi .
9  Deoarece  l-ai  făcut  pe  DOMNUL  locuinţa  ta,  pe  cel
Preaînalt, adăpostul tău .
10 Nu ţi se va întâmpla nimic rău, nici plagă nu se va apropia
de locuinţa ta .
11 Pentru că el va porunci îngerilor săi referitor la tine, să te
păzească în toate căile tale .
12 Ei pe mâini te vor purta, ca să nu îţi loveşti piciorul de
vreo piatră .
13 Vei călca pe leu şi viperă, pe leul tânăr şi pe dragon îi vei
călca în picioare .
14 Pentru că şi-a pus dragostea în mine, de aceea îl voi scăpa,
îl voi aşeza în înalt, deoarece a cunoscut numele meu .
15 Mă va chema şi îi voi răspunde, voi fi cu el în tulburare; îl
voi elibera şi îl voi onora .
16 Cu viaţă lungă îl voi sătura şi îi voi arăta salvarea mea .

359

Psalmii  96

CApitoLuL 92
Un psalm sau o cântare pentru ziua de sabat.

ESTE un lucru bun să aduci mulţumiri DOMNULUI şi să

cânţi laude numelui tău, cel Preaînalt,

2 Să se arate bunătatea ta iubitoare dimineaţa şi credincioşia
ta în fiecare noapte;
3 Pe un instrument cu zece coarde şi pe psalterion, pe harpa
cu sunet solemn .
4 Pentru că tu, DOAMNE, m-ai înveselit prin lucrarea ta, voi
triumfa în lucrările mâinilor tale .
5 DOAMNE, cât de mari sunt lucrările tale! Şi gândurile tale
sunt foarte adânci .
6 Un om neghiob nu ştie; nici un prost nu înţelege aceasta .
7 Când cel stricat răsare ca iarba şi când toţi lucrătorii nele-
giuirii înfloresc, este pentru a fi nimiciţi pentru totdeauna,
8 Dar tu, DOAMNE, eşti cel mai înalt pentru totdeauna .
9 Căci, iată, duşmanii tăi, DOAMNE, căci, iată, duşmanii tăi
vor pieri; toţi lucrătorii nelegiuirii vor fi împrăştiaţi .
10 Dar tu vei înălţa cornul meu ca al unicornului, voi fi uns
cu untdelemn proaspăt .
11 Ochiul meu de asemenea va vedea dorinţa mea împlinită
asupra duşmanilor mei şi urechile mele vor auzi dorinţa mea
împlinită asupra celor stricaţi ce se ridică împotriva mea .
12 Cel drept va înflori ca palmierul, va creşte ca un cedru
în Liban .
13  Cei  sădiţi  în  casa  DOMNULUI  vor  înflori  în  curţile
Dumnezeului nostru .
14 Ei vor aduce rod şi la bătrâneţe; vor fi graşi şi înfloritori;
15 Ca să arate că DOMNUL este integru; el este stânca mea şi
nu este nedreptate în el .

CApitoLuL 93

DOMNUL  domneşte,  el  este  îmbrăcat  cu  maiestate;

DOMNUL  este  îmbrăcat  cu  putere,  cu  care  s-a  încins
el  însuşi;  lumea  de  asemenea  este  întemeiată,  ca  să  nu  fie
mişcată .
2  Tronul  tău  este  întemeiat  din  vechime,  tu  eşti  din
eternitate .
3  Potopurile  au  înălţat,  DOAMNE,  potopurile  şi-au  înălţat
vocile; potopurile îşi înalţă valurile .
4 DOMNUL, în înalt, este mai puternic decât zgomotul mul-
tor ape, da, decât puternicele valuri ale mării .
5 Mărturiile tale sunt cu totul sigure, sfinţenie se cuvine ca-
sei tale, DOAMNE, pentru totdeauna .

CApitoLuL 94

DOAMNE  Dumnezeu,  căruia  pedeapsa  îi  aparţine;

Dumnezeule, căruia pedeapsa îi aparţine, arată-te .
2 Înalţă-te, tu judecător al pământului, întoarce o răsplată
celui mândru .
3  DOAMNE,  până  când  cei  răi,  până  când  cei  stricaţi  vor
triumfa?
4 Până când vor rosti şi vor vorbi lucruri grele? Şi toţi lucră-
torii nelegiuirii se vor făli?
5  Ei  rup  în  bucăţi  poporul  tău,  DOAMNE,  şi  nenorocesc
moştenirea ta .
6 Ei ucid văduva şi străinul şi ucid pe cei fără tată .
7 Totuşi ei spun: DOMNUL nu va vedea, nici Dumnezeul lui
Iacob nu va lua aminte .
8 Înţelegeţi, voi neghiobilor printre oameni şi proştilor, când
veţi fi înţelepţi?
9 Cel ce a sădit urechea, nu va auzi? Cel ce a format ochiul,

nu va vedea?
10 Cel ce pedepseşte păgânii, nu va corecta? Cel ce învaţă pe
om cunoaştere, nu va cunoaşte?
11  DOMNUL  cunoaşte  gândurile  omului,  că  ele  sunt
deşertăciune .
12 Binecuvântat este omul pe care tu îl disciplinezi, DOAMNE,
şi îl înveţi din legea ta;
13  Ca  să  îi  dai  odihnă  de  la  zilele  de  nenorocire,  până  ce
groapa va fi săpată pentru cel stricat .
14 Căci DOMNUL nu va lepăda pe poporul său, nici nu va
părăsi moştenirea sa .
15 Ci judecată va întoarce dreptăţii şi toţi cei integri în inimă
o vor urma .
16  Cine  se  va  ridica  pentru  mine  împotriva  făcătorilor  de
rău? Sau cine va sta în picioare pentru mine împotriva lu-
crătorilor nelegiuirii?
17  De  nu  ar  fi  fost  DOMNUL  ajutorul  meu,  sufletul  meu
aproape că ar fi locuit în tăcere .
18 Când am spus: Piciorul meu alunecă; mila ta, DOAMNE,
m-a susţinut .
19 În mulţimea gândurilor mele dinăuntrul meu, mângâie-
rile tale îmi desfată sufletul .
20 Va fi unit cu tine tronul nelegiuirii, care urzeşte ticăloşie
printr-o lege?
21 Ei se adună împreună împotriva sufletului celui drept şi
condamnă sângele nevinovat .
22 Dar DOMNUL este apărarea mea; şi Dumnezeul meu este
stânca adăpostului meu .
23 Şi el va aduce peste ei propria lor nelegiuire şi îi va stârpi
în propria lor stricăciune; da, DOMNUL Dumnezeul nostru
îi va stârpi .

CApitoLuL 95

VENIŢI să cântăm DOMNULUI, să înălţăm sunet de bu-

curie stâncii salvării noastre .

2 Să venim înaintea prezenţei lui cu aducere de mulţumiri şi
să îi înălţăm sunet de bucurie cu psalmi .
3  Căci  DOMNUL  este  un  Dumnezeu  mare  şi  un  Împărat
mare deasupra tuturor dumnezeilor .
4 În mâna lui sunt adâncurile pământului; puterea dealuri-
lor este de asemenea a lui .
5  Marea  este  a  lui  şi  el  a  făcut-o,  şi  mâinile  lui  au  format
uscatul .
6  Veniţi  să  ne  închinăm  şi  să  ne  prosternăm,  să  îngenun-
chem înaintea DOMNULUI, făcătorul nostru .
7 Pentru că el este Dumnezeul nostru; şi noi suntem popo-
rul  păşunii  sale  şi  oile  mâinii  sale .  Astăzi  dacă  îi  veţi  auzi
vocea,
8 Nu vă împietriţi inimile, ca în provocare şi ca în ziua ispi-
tirii în pustie,
9 Când taţii voştri m-au ispitit, m-au încercat şi au văzut lu-
crarea mea .
10 Patruzeci de ani această generaţie m-a mâhnit şi am spus:
Acesta este un popor care se rătăceşte în inima lor şi nu au
cunoscut căile mele .
11  Lor  le-am  jurat  în  furia  mea  că  nu  vor  intra  în  odihna
mea .

CApitoLuL 96

CâNTAŢI  DOMNULUI  o  cântare  nouă,  cântaţi

2  Cântaţi  DOMNULUI,  binecuvântaţi  numele  lui;  arătaţi

DOMNULUI, tot pământul .

360

Psalmii  101

salvarea lui zi de zi .
3 Vestiţi gloria lui printre păgâni, minunile lui printre toate
popoarele .
4 Pentru că DOMNUL este mare şi măreţ pentru a fi lăudat, el
este de temut deasupra tuturor dumnezeilor .
5 Căci toţi dumnezeii naţiunilor sunt idoli, dar DOMNUL a
făcut cerurile .
6 Onoare şi maiestate sunt înaintea lui, putere şi frumuseţe
sunt în sanctuarul său .
7  Daţi  DOMNULUI,  familii  de  popoare,  daţi  DOMNULUI
glorie şi putere .
8  Daţi  DOMNULUI  gloria  datorată  numelui  său,  aduceţi
ofrandă şi veniţi în curţile lui .
9  O,  închinaţi-vă  DOMNULUI  în  frumuseţea  sfinţeniei,  te-
meţi-vă înaintea lui, tot pământul .
10 Spuneţi printre păgâni că DOMNUL domneşte, lumea de
asemenea va fi întemeiată, astfel nu va fi clătinată, el va jude-
ca poporul cu dreptate .
11 Să se bucure cerurile şi să se veselească pământul; să urle
marea şi plinătatea ei .
12 Să se bucure câmpul şi tot ce este în el, atunci toţi copacii
pădurii se vor bucura,
13  Înaintea  DOMNULUI,  căci  el  vine,  căci  el  vine  să  jude-
ce pământul, el va judeca lumea cu dreptate şi popoarele cu
adevărul său .

CApitoLuL 97

DOMNUL domneşte; să se bucure pământul; să se vese-

lească mulţimea insulelor .

2 Nori şi întuneric sunt de jur împrejurul lui, dreptate şi ju-
decată sunt locuinţa tronului său .
3  Un  foc  merge  înaintea  lui  şi  arde  pe  duşmanii  lui  de  jur
împrejur .
4  Fulgerele  lui  au  luminat  lumea,  pământul  a  văzut  şi  a
tremurat .
5 Dealurile s-au topit ca ceara în prezenţa  DOMNULUI, în
prezenţa Domnului întregului pământ .
6 Cerurile declară dreptatea lui şi toate popoarele văd gloria
sa .
7 Încurcaţi fie toţi cei ce servesc chipului cioplit, cei ce se fă-
lesc cu idoli, închinaţi-vă lui, voi, toţi dumnezeii .
8 Sionul a auzit şi s-a veselit; şi fiicele lui Iuda s-au bucurat
pentru judecăţile tale, DOAMNE .
9 Pentru că tu, DOAMNE, eşti înalt deasupra întregului pă-
mânt, tu eşti înălţat mult deasupra tuturor dumnezeilor .
10 Voi, care iubiţi pe DOMNUL, urâţi răul; el păstrează sufle-
tele sfinţilor săi; îi eliberează din mâna celor stricaţi .
11 Lumină este semănată pentru cel drept şi veselie pentru
cel integru în inimă .
12 Bucuraţi-vă în DOMNUL, voi cei drepţi, şi aduceţi mulţu-
mire la amintirea sfinţeniei sale .

CApitoLuL 98
Un psalm.

CâNTAŢI  DOMNULUI  o  cântare  nouă,  căci  a  făcut  lu-

cruri minunate, dreapta sa şi braţul său sfânt, i-au adus

victoria .
2  DOMNUL  a  făcut  cunoscută  salvarea  sa,  dreptatea  lui  a
arătat-o pe faţă înaintea ochilor păgânilor .
3 Şi-a amintit mila sa şi adevărul său faţă de casa lui Israel,
toate marginile pământului au văzut salvarea Dumnezeului
nostru .

4  Înălţaţi  sunet  de  bucurie  către  DOMNUL,  tot  pământul,
înălţaţi sunet tare şi bucuraţi-vă şi cântaţi laudă .
5 Cântaţi DOMNULUI cu harpa, cu harpa şi cu vocea unui
psalm .
6 Cu trâmbiţe şi sunet de corn înălţaţi sunet de bucurie îna-
intea DOMNULUI, Împăratul .
7 Să urle marea şi plinătatea ei, lumea şi locuitorii ei .
8 Să bată din palme potopurile, să cânte de bucurie munţii
împreună
9 Înaintea DOMNULUI, căci el vine să judece pământul, cu
dreptate va judeca el lumea şi popoarele cu echitate .

CApitoLuL 99

DOMNUL domneşte; să tremure popoarele; el şade între

heruvimi; să se cutremure pământul .

2 DOMNUL este mare în Sion; şi el este înalt deasupra tuturor
popoarelor .
3  Să  laude  ei  numele  tău  mare  şi  înfricoşător,  căci  el  este
sfânt .
4 Puterea împăratului de asemenea iubeşte judecata; tu înte-
meiezi echitate, faci judecată şi dreptate în Iacob .
5 Înălţaţi pe DOMNUL Dumnezeul nostru şi închinaţi-vă în-
aintea aşternutului piciorului său, căci el este sfânt .
6  Moise  şi  Aaron  printre  preoţii  lui  şi  Samuel  printre  cei
ce cheamă numele lui; ei au chemat pe  DOMNUL şi el le-a
răspuns .
7 Le-a vorbit într-un stâlp de nor, ei au ţinut mărturiile lui şi
rânduiala pe care le-a dat-o .
8 Tu le-ai răspuns, DOAMNE Dumnezeul nostru, ai fost pen-
tru ei un Dumnezeu iertător, deşi le-ai pedepsit faptele .
9  Înălţaţi  pe  DOMNUL  Dumnezeul  nostru  şi  închinaţi-vă
la muntele său sfânt, căci DOMNUL Dumnezeul nostru este
sfânt .

CApitoLuL 100
Un psalm de laudă.

tot

pământul .

ÎNăLŢAŢI  sunet  de  bucurie  către  DOMNUL,

2 Serviţi  DOMNULUI cu veselie, veniţi cu cântare înaintea
prezenţei lui .
3 Să ştiţi că el, DOMNUL, este Dumnezeu; el este cel ce ne-a
făcut  şi  nu  noi  înşine;  suntem  poporul  său  şi  oile  păşunii
sale .
4 Intraţi pe porţile lui cu aducere de mulţumire şi în curţile
lui cu laudă, mulţumiţi-i şi binecuvântaţi-i numele .
5 Pentru că DOMNUL este bun; mila lui este veşnică; şi ade-
vărul lui dăinuieşte din generaţie în generaţie .

CApitoLuL 101
Un psalm al lui David.

cânta .

DESPRE milă şi judecată voi cânta; ţie, DOAMNE, îţi voi

2 Mă voi purta cu înţelepciune pe o cale desăvârşită . Când
vei veni la mine? Voi umbla înăuntrul casei mele cu o inimă
desăvârşită .
3  Nu  voi  pune  nici  un  lucru  stricat  înaintea  ochilor  mei,
urăsc lucrarea celor ce se abat; ea nu se va lipi de mine .
4 O inimă perversă se va depărta de la mine, nu voi cunoaşte
o persoană stricată .
5  Pe  oricine  defăimează  pe  ascuns  pe  aproapele  său  îl  voi
stârpi, pe cel ce are o privire trufaşă şi o inimă mândră nu
îl voi suferi .

361

Psalmii  104

6 Ochii mei vor fi peste cei credincioşi din ţară, ca să locu-
iască cu mine; cel ce umblă pe o cale desăvârşită, acela mă
va servi .
7  Cel  ce  lucrează  înşelăciune  nu  va  locui  înăuntrul  casei
mele, cel ce spune minciuni nu va rămâne înaintea ochilor
mei .
8 Devreme voi nimici pe toţi stricaţii din ţară, ca să stârpesc
pe toţi înfăptuitorii stricaţi din cetatea DOMNULUI .

CApitoLuL 102
O rugăciune a celui nenorocit, când este copleşit şi îşi revarsă
plângerea înaintea DOMNULUI.

ASCULTă-MI rugăciunea, DOAMNE, şi să ajungă strigă-

tul meu până la tine .

2 Nu îţi ascunde faţa de la mine în ziua tulburării; apleacă-ţi
urechea spre mine, în ziua când chem, răspunde-mi repede .
3 Căci zilele mele sunt mistuite ca fumul şi oasele mele sunt
arse ca un tăciune .
4 Inima mea este lovită şi uscată precum iarba, încât uit să
îmi mănânc pâinea .
5 Din cauza vocii geamătului meu oasele mi se lipesc de pie-
lea mea .
6  Sunt  ca  un  pelican  în  pustie,  sunt  ca  o  bufniţă  a
deşertului .
7 Veghez şi sunt ca o vrabie singură pe acoperişul casei .
8 Duşmanii mei mă ocărăsc toată ziua; şi cei furioşi pe mine
jură împotriva mea .
9 Căci am mâncat cenuşa ca pâinea şi mi-am amestecat bă-
utura cu plâns,
10 Din cauza indignării tale şi a furiei tale, căci tu m-ai ridi-
cat şi m-ai aruncat jos .
11 Zilele mele sunt ca o umbră care se lungeşte; şi eu sunt
uscat precum iarba .
12 Dar tu, DOAMNE, vei dăinui pentru totdeauna; şi amin-
tirea ta din generaţie în generaţie .
13 Tu te vei ridica şi vei avea milă de Sion, căci a venit timpul
să îi arăţi favoare, da, timpul rânduit a venit .
14  Fiindcă  servitorii  tăi  au  plăcere  în  pietrele  sale  şi  arată
favoare ţărânii lui .
15 Astfel păgânii se vor teme de numele DOMNULUI şi toţi
împăraţii pământului de gloria ta .
16 Când va zidi DOMNUL Sionul, el se va arăta în gloria sa .
17 Va lua aminte la rugăciunea celor lipsiţi şi nu va dispreţui
rugăciunea lor .
18  Aceasta  se  va  scrie  pentru  generaţia  ce  vine,  şi  poporul
care va fi creat va lăuda pe DOMNUL .
19 Pentru că a privit în jos din înaltul sanctuarului său; din
cer a privit DOMNUL pământul,
20 Pentru a asculta geamătul prizonierului, pentru a dezlega
pe cei ce sunt rânduiţi la moarte .
21 Pentru a vesti numele DOMNULUI în Sion şi lauda lui în
Ierusalim,
22 Când popoarele şi împărăţiile se vor aduna, pentru a ser-
vi DOMNULUI .
23 El mi-a slăbit puterea pe cale; mi-a scurtat zilele .
24 Am spus: Dumnezeul meu, nu mă lua în mijlocul zilelor
mele; anii tăi sunt din generaţie în generaţie .
25  Din  vechime  tu  ai  pus  temelia  pământului,  şi  cerurile
sunt lucrarea mâinilor tale .
26  Ele  vor  pieri,  dar  tu  vei  dăinui,  da,  toate  se  vor  învechi
precum  o  haină;  ca  pe  un  veşmânt  le  vei  schimba  şi  vor  fi
schimbate;

27 Dar tu eşti acelaşi şi anii tăi nu vor avea sfârşit .
28 Copiii servitorilor tăi vor dăinui, şi sămânţa lor va fi în-
temeiată înaintea ta .

CApitoLuL 103
Un psalm al lui David.

BINECUVâNTEAZă  pe  DOMNUL,  suflete  al  meu  şi

tot ce este înăuntrul meu, să binecuvânteze numele lui

sfânt .
2 Binecuvântează pe DOMNUL suflete al meu, şi nu uita nici
una din binefacerile lui,
3 El, care iartă toate nelegiuirile tale, care vindecă toate bo-
lile tale,
4 Care îţi răscumpără viaţa de la groapă, care te încoronează
cu bunătate iubitoare şi îndurări blânde,
5  Care  îţi  satură  gura  cu  bunătăţi;  aşa  că  tinereţea  ta  este
reînnoită precum a acvilei .
6  DOMNUL  face  dreptate  şi  judecată  pentru  toţi  cei
oprimaţi .
7 El a făcut cunoscute căile sale lui Moise, faptele sale copi-
ilor lui Israel .
8  DOMNUL  este  milos  şi  cu  har,  încet  la  mânie  şi  plin  de
milă .
9 El nu va certa continuu, nici nu îşi va ţine mânia pentru
totdeauna .
10 El nu s-a purtat cu noi după păcatele noastre; nici nu ne-a
răsplătit conform nelegiuirilor noastre .
11 Căci aşa cum cerul este înalt deasupra pământului, atât
de mare este mila lui spre cei ce se tem de el .
12  Cât  de  departe  este  răsăritul  de  apus,  atât  de  departe  a
mutat el fărădelegile noastre de la noi .
13  Precum  un  tată  se  îndură  de  copiii  săi,  aşa  se  îndură
DOMNUL de cei ce se tem de el .
14 Căci el ştie urzeala noastră; îşi aminteşte că noi suntem
ţărână .
15  Cât  despre  om,  zilele  lui  sunt  ca  iarba,  ca  o  floare  din
câmp, aşa înfloreşte el .
16 Căci vântul trece peste ea şi aceasta s-a dus; şi locul ei nu
va mai fi cunoscut .
17 Dar mila DOMNULUI este din veşnicie în veşnicie peste
cei ce se tem de el, şi dreptatea lui la copiii copiilor lor,
18 Pentru cei ce ţin legământul său şi îşi amintesc poruncile
lui pentru a le împlini .
19 DOMNUL a pregătit tronul său în ceruri; şi împărăţia lui
stăpâneşte peste toate .
20 Binecuvântaţi pe DOMNUL, voi îngerii lui, tari în putere,
care împliniţi poruncile lui, dând ascultare vocii cuvintelor
sale .
21 Binecuvântaţi pe DOMNUL, voi toate oştirile sale, voi ser-
vitori ai lui, care faceţi voia lui .
22 Binecuvântaţi pe DOMNUL, toate lucrările lui în toate lo-
curile domniei lui; binecuvântează pe  DOMNUL, suflete al
meu .

CApitoLuL 104

BINECUVâNTEAZă  pe  DOMNUL,  suflete  al  meu .

DOAMNE  Dumnezeul  meu,  tu  eşti  foarte  mare;  tu  eşti

îmbrăcat cu onoare şi maiestate .
2 Cel care se acoperă cu lumină precum cu o haină, cel care
întinde cerurile ca pe o perdea,
3 Cel care pune grinzile cămărilor lui în ape, cel care face
din nori carul său; cel care umblă pe aripile vântului;

362

Psalmii  105

4  Cel  care  face  îngerii  lui  duhuri;  pe  servitorii  lui  un  foc
arzând;
5  Care  a  pus  fundaţiile  pământului,  ca  să  nu  fie  clintit
niciodată .
6 Tu l-ai acoperit cu adâncul precum cu o haină, apele au stat
deasupra munţilor .
7 La mustrarea ta ele au fugit; la vocea tunetului tău au ple-
cat în grabă .
8 Ele urcă pe munţi; coboară pe văi spre locul pe care tu l-ai
întemeiat pentru ele .
9 Ai aşezat o margine ca ele să nu treacă peste ea, ca să nu se
întoarcă din nou să acopere pământul .
10 El trimite izvoarele în văile care aleargă printre dealuri .
11  Ele  adapă  fiecare  fiară  a  câmpului,  măgarii  sălbatici  îşi
astâmpără setea .
12 Prin ele păsările cerului, care cântă printre ramuri, îşi vor
avea locuinţele .
13 El adapă dealurile din cămările lui, pământul este săturat
cu rodul lucrărilor tale .
14 El face să crească iarba pentru vite şi verdeaţă pentru fo-
losul omului, ca să aducă hrană din pământ;
15 Şi vin, care face inima omului veselă, şi untdelemn pentru
a  face  faţa  lui  să  strălucească  şi  pâine  care  întăreşte  inima
omului .
16 Copacii DOMNULUI sunt plini de sevă; cedrii Libanului,
pe care i-a sădit,
17  Unde  păsările  îşi  fac  cuiburile;  cât  despre  barză,  brazii
sunt casa ei .
18 Dealurile înalte sunt un adăpost pentru caprele sălbatice;
şi stâncile pentru iepuri .
19 El a rânduit luna pentru anotimpuri, soarele îşi cunoaşte
apusul .
20 Tu faci întuneric şi este noapte, în care toate fiarele pădu-
rii se furişează .
21 Leii tineri răcnesc după prada lor şi îşi caută hrana de la
Dumnezeu .
22 Soarele răsare, ei se adună şi se culcă în vizuinile lor .
23 Omul iese la lucrarea lui şi la munca lui până seara .
24 DOAMNE, cât de multe sunt lucrările tale! În înţelepciune
le-ai făcut pe toate, pământul este plin de bogăţiile tale .
25 Aşa este această măreaţă şi largă mare, în care sunt nenu-
mărate lucruri furişându-se, deopotrivă fiare mici şi mari .
26 Acolo merg corăbiile, acolo este acel leviatan, tu l-ai făcut
să se joace în ea .
27  Acestea  toate  te  aşteptă,  ca  să  le  dai  hrana  la  timpul
cuvenit .
28 Ce le dai, ele adună, tu îţi deschizi mâna, ele se umplu cu
bunătăţi .
29 Îţi ascunzi faţa, ele se tulbură; le iei suflarea, ele mor şi se
întorc în ţărâna lor .
30  Trimiţi  duhul  tău,  ele  sunt  create  şi  înnoieşti  faţa
pământului .
31 Gloria DOMNULUI va dăinui pentru totdeauna, DOMNUL
se va bucura în lucrările lui .
32 El se uită pe pământ şi acesta tremură, atinge dealurile şi
ele fumegă .
33  Voi  cânta  DOMNULUI  cât  timp  trăiesc,  voi  cânta  laudă
Dumnezeului meu cât timp voi fi .
34  Meditaţia  mea  despre  el  va  fi  dulce,  mă  voi  veseli  în
DOMNUL .
35  Să  fie  mistuiţi  păcătoşii  de  pe  pământ  şi  să  nu  mai  fie
cei  stricaţi .  Binecuvântează  pe  DOMNUL,  suflete  al  meu .

Lăudaţi pe DOMNUL .

CApitoLuL 105

ADUCEŢI mulţumiri DOMNULUI; chemaţi numele lui,

faceţi cunoscute faptele lui printre popoare .

2 Cântaţi-i, cântaţi-i psalmi, vorbiţi despre toate lucrările lui
minunate .
3 Lăudaţi-vă în sfântul său nume, să se bucure inima celor ce
caută pe DOMNUL .
4  Căutaţi  pe  DOMNUL  şi  puterea  lui,  căutaţi  faţa  lui
întotdeauna .
5 Amintiţi-vă lucrările lui minunate pe care le-a făcut, mi-
nunile lui şi judecăţile gurii sale,
6 Voi, sămânţă a lui Avraam, servitorul lui, copii ai lui Iacob,
aleşii lui .
7 El este DOMNUL Dumnezeul nostru, judecăţile lui sunt pe
tot pământul .
8 El şi-a amintit legământul său pentru totdeauna, cuvântul
care l-a poruncit la o mie de generaţii .
9 Legământ pe care l-a făcut cu Avraam şi jurământul său
lui Isaac;
10  Şi  a  confirmat  acelaşi  legământ  lui  Iacob  ca  lege,  şi  lui
Israel ca legământ veşnic,
11 Spunând: Ţie îţi voi da ţara Canaanului, sorţul moştenirii
tale;
12 Când au fost doar puţini oameni la număr; da, foarte pu-
ţini şi străini în ea .
13 Când au mers de la o naţiune la alta, de la o împărăţie la
alt popor;
14 El nu a permis nici unui om să îi oprime şi a mustrat îm-
păraţi pentru ei,
15 Spunând: Nu atingeţi pe unşii mei şi nu faceţi rău profe-
ţilor mei .
16 Mai mult, a chemat foamete peste ţară, a frânt tot toiagul
pâinii .
17 A trimis un om înaintea lor, pe Iosif, care a fost vândut
ca servitor,
18 Ale cărui picioare le-au rănit cu cătuşe, fiind pus în fiare,
19  Până  la  timpul  când  cuvântul  său  a  venit,  cuvântul
DOMNULUI l-a încercat .
20 Împăratul, stăpânul poporului, a trimis şi l-a dezlegat şi
l-a eliberat .
21 L-a făcut domn al casei sale şi stăpân a toată averea sa,
22 Pentru a lega pe prinţii lui după plăcerea sa şi a învăţa pe
bătrânii săi înţelepciune .
23 Israel de asemenea a venit în Egipt; şi Iacob a locuit tem-
porar în ţara lui Ham .
24 Şi el a înmulţit mult pe poporul lui; şi i-a făcut mai puter-
nici decât pe duşmanii lor .
25 A întors inima lor pentru a urî pe poporul său, ca să se
poarte cu viclenie cu servitorii săi .
26 A trimis pe Moise, servitorul său; şi pe Aaron, pe care l-a
ales .
27  Ei  au  arătat  semnele  lui  printre  ei  şi  minuni  în  ţara  lui
Ham .
28 El a trimis întunecime şi a făcut-o întuneric; şi nu s-au
răzvrătit împotriva cuvântului său .
29 Le-a prefăcut apele în sânge şi le-a ucis peştii .
30 Pământul lor a adus broaşte din abundenţă, în încăperile
împăraţilor lor .
31 El a vorbit şi au venit multe feluri de muşte şi păduchi în
toate ţinuturile lor .

363

Psalmii  106

32 Le-a dat grindină ca ploaie şi flăcări de foc în ţara lor .
33 A lovit de asemenea viile lor şi smochinii lor şi a rupt co-
pacii din ţinuturile lor .
34 El a vorbit şi lăcustele şi omizile au venit fără număr,
35 Şi au devorat toată verdeaţa în ţara lor şi au devorat rodul
pământului lor .
36 A lovit de asemenea toţi întâii născuţi în ţara lor, întâiul
rod al întregii lor puteri .
37 De asemenea i-a scos afară cu argint şi aur; şi nu a fost
nimeni fără vlagă printre triburile lor .
38 Egiptul s-a veselit la plecarea lor, căci spaima de ei a căzut
asupra lor .
39 El a întins un nor ca acoperitoare şi foc pentru a da lumi-
nă în timpul nopţii .
40 Poporul a cerut şi el a adus prepeliţe şi i-a săturat cu pâi-
nea cerului .
41 El a deschis stânca şi apele au ţâşnit; ele au alergat în lo-
curile uscate ca un râu .
42 Căci şi-a amintit promisiunea sa sfântă şi de Avraam ser-
vitorul său .
43  Şi  şi-a  adus  afară  poporul  cu  bucurie  şi  pe  aleşii  săi  cu
veselie;
44  Şi  le-a  dat  ţările  păgânilor  şi  au  moştenit  munca
popoarelor;
45 Ca să păzească statutele lui şi să ţină legile lui . Lăudaţi pe
DOMNUL .

CApitoLuL 106

LăUDAŢI pe DOMNUL . Aduceţi mulţumiri DOMNULUI,

pentru  că  este  bun,  căci  mila  lui  dăinuieşte  pentru

totdeauna .
2  Cine  poate  rosti  faptele  puternice  ale  DOMNULUI?  Cine
poate arăta toată lauda sa?
3 Binecuvântaţi sunt cei ce ţin judecata şi cel ce face dreptate
tot timpul .
4  Aminteşte-ţi  de  mine,  DOAMNE,  cu  favoarea  pe  care  o
porţi poporului tău, cercetează-mă cu salvarea ta,
5 Ca să văd binele aleşilor tăi, să mă bucur în veselia naţiunii
tale, să mă laud cu moştenirea ta .
6  Noi  am  păcătuit  cu  taţii  noştri,  am  făcut  nelegiuire,  am
lucrat cu stricăciune .
7 Taţii noştri nu au înţeles minunile tale în Egipt; nu şi-au
amintit mulţimea îndurărilor tale, ci te-au provocat la mare,
la Marea Roşie .
8 Cu toate acestea el i-a salvat pentru numele său, ca să facă
puterea lui mare să fie cunoscută .
9  A  mustrat  Marea  Roşie  de  asemenea  şi  a  secat,  astfel  i-a
condus prin adâncuri, ca prin pustie .
10 Şi i-a salvat din mâna celui ce îi ura şi i-a răscumpărat din
mâna duşmanului .
11 Şi apele au acoperit pe duşmanii lor, nici unul dintre ei
nu a rămas .
12 Atunci au crezut cuvintele sale; au cântat lauda lui .
13 Dar i-au uitat curând lucrările; nu i-au aşteptat sfatul,
14  Ci  au  poftit  peste  măsură  în  pustie  şi  au  ispitit  pe
Dumnezeu în pustie .
15 Iar el le-a dat ce au cerut, dar a trimis slăbiciune în sufle-
tul lor .
16 De asemenea l-au invidiat pe Moise în tabără şi pe Aaron,
sfântul DOMNULUI .
17 Pământul s-a deschis şi a înghiţit pe Datan şi a acoperit
ceata lui Abiram .

18  Şi  un  foc  s-a  aprins  în  ceata  lor;  flacăra  a  ars  pe  cei
stricaţi .
19  Ei  au  făcut  un  viţel  în  Horeb  şi  s-au  închinat  chipului
turnat .
20 Astfel au schimbat gloria lor cu chipul unui bou care mă-
nâncă iarbă .
21 L-au uitat pe Dumnezeu, salvatorul lor, care a făcut lu-
cruri mari în Egipt,
22 Lucrări minunate în ţara lui Ham şi lucruri înfricoşătoa-
re lângă Marea Roşie .
23 De aceea a spus că i-ar nimici, de nu ar fi stat în picioare
Moise, alesul său, înaintea lui în spărtură, ca să abată furia
lui, ca nu cumva să îi nimicească .
24 Da, au dispreţuit ţara plăcută, nu au crezut cuvântul său,
25  Ci  au  cârtit  în  corturile  lor  şi  nu  au  dat  ascultare  vocii
DOMNULUI .
26 De aceea şi-a înălţat mâna împotriva lor, ca să îi doboare
în pustie,
27 Pentru a doborî de asemenea sămânţa lor printre naţiuni
şi pentru a-i împrăştia prin ţări .
28 Ei înşişi s-au alipit de Baal-Peor şi au mâncat sacrificiile
morţilor .
29 Astfel l-au provocat la mânie cu faptele lor şi plaga a iz-
bucnit peste ei .
30 Atunci Fineas s-a ridicat în picioare şi a făcut judecată şi
plaga s-a oprit .
31 Şi aceasta i s-a socotit dreptate din generaţie în generaţie,
până în veşnicie .
32 L-au mâniat de asemenea la apele certei, aşa că i-a mers
rău lui Moise datorită lor,
33 Deoarece i-au provocat duhul, astfel că a vorbit nechib-
zuit cu buzele sale .
34 Nu au nimicit naţiunile, referitor la care  DOMNUL le-a
poruncit,
35  Ci  s-au  amestecat  printre  păgâni  şi  le-au  învăţat
lucrările .
36 Şi au servit idolilor lor, care au fost o capcană pentru ei .
37 Da, au sacrificat dracilor pe fiii lor şi pe fiicele lor,
38 Şi au vărsat sânge nevinovat, sângele fiilor lor şi al fiicelor
lor, pe care i-au sacrificat idolilor Canaanului; şi ţara a fost
profanată cu sânge .
39 Astfel s-au pângărit cu propriile fapte şi au curvit cu pro-
priile lor născociri .
40 De aceea s-a aprins furia DOMNULUI împotriva poporu-
lui său, într-atât că a detestat propria lui moştenire .
41 Şi i-a dat în mâna păgânilor; şi cei ce i-au urât au condus
asupra lor .
42 Duşmanii lor de asemenea i-au oprimat şi au fost supuşi
sub mâinile lor .
43 De multe ori el i-a eliberat, dar ei l-au provocat cu sfatul
lor şi au fost înjosiţi pentru nelegiuirea lor .
44 Cu toate acestea el a dat atenţie nenorocirii lor, când le-a
ascultat strigătul,
45 Şi pentru ei şi-a amintit de legământul său şi s-a pocăit
conform mulţimii îndurărilor sale .
46 El i-a făcut să găsească milă la toţi cei ce i-au dus captivi .
47  Salvează-ne,  DOAMNE  Dumnezeul  nostru,  şi  adună-ne
dintre păgâni, ca să dăm mulţumiri numelui tău sfânt şi să
triumfăm în lauda ta .
48 Binecuvântat fie DOMNUL Dumnezeul lui Israel din veş-
nicie în veşnicie, şi tot poporul să spună: Amin . Lăudaţi pe
DOMNUL .

364

Psalmii  109

CARtEA A CiNCEA

CApitoLuL 107

lui

ADUCEŢI  mulţumiri  DOMNULUI,  pentru  că  este  bun,

căci mila lui dăinuieşte pentru totdeauna .

2 Aşa să spună cei răscumpăraţi ai DOMNULUI, pe care el
i-a răscumpărat din mâna duşmanului;
3 Şi i-a adunat din ţări, de la răsărit şi de la apus, de la mia-
zănoapte şi de la miazăzi .
4 Ei au rătăcit în pustie pe o cale neumblată, nu au găsit nici
o cetate în care să locuiască .
5 Înfometaţi şi însetaţi, sufletul lor a leşinat în ei .
6 Atunci în tulburarea lor au strigat către DOMNUL şi el i-a
eliberat din tulburările lor .
7 Şi i-a condus pe drumul drept, ca să meargă la o cetate de
locuit .
8 O, de ar lăuda oamenii pe DOMNUL pentru bunătatea lui şi
pentru minunatele lui lucrări pentru copiii oamenilor .
9 Căci el satură sufletul care tânjeşte şi umple  sufletul  flă-
mând cu bunătate .
10 Cei care şed în întuneric şi în umbra morţii sunt legaţi în
nenorocire şi în fier,
11  Pentru  că  s-au  răzvrătit  împotriva  cuvintelor
Dumnezeu şi au dispreţuit sfatul celui Preaînalt;
12 De aceea le-a umilit inima cu muncă; au căzut şi nu a fost
nimeni să îi ajute .
13 Atunci în tulburarea lor au strigat către DOMNUL şi el i-a
salvat din tulburările lor .
14 I-a adus din întuneric şi din umbra morţii şi a rupt legă-
turile lor în bucăţi .
15 O, de ar lăuda oamenii pe DOMNUL pentru bunătatea lui
şi pentru minunatele lui lucrări pentru copiii oamenilor .
16 Căci el a frânt porţile de aramă şi a tăiat zăvoarele de fier
în bucăţi .
17 Nebunii, din cauza fărădelegii lor şi din cauza nelegiuiri-
lor lor, sunt nenorociţi .
18 Sufletul lor detestă tot felul de mâncare şi se apropie de
porţile morţii .
19 Atunci în tulburarea lor strigă către  DOMNUL, iar el îi
salvează din tulburările lor .
20 A trimis cuvântul lui şi i-a vindecat şi i-a eliberat din ni-
micirile lor .
21 O, de ar lăuda oamenii pe DOMNUL pentru bunătatea lui
şi pentru minunatele lui lucrări pentru copiii oamenilor .
22 Să aducă sacrificii de mulţumiri şi să vestească lucrările
lui cu bucurie .
23 Cei ce coboară la mare în corăbii, care fac comerţ pe ape
mari,
24  Aceştia  văd  lucrările  DOMNULUI  şi  minunile  lui  în
adânc .
25  Pentru  că  el  porunceşte  şi  ridică  vântul  furtunos,  care
înalţă valurile mării .
26 Se ridică spre cer, coboară din nou spre adâncuri, sufletul
lor se topeşte din cauza tulburării .
27 Ei se clatină încoace şi încolo şi şovăie ca un om beat şi
sunt la capătul înţelepciunii lor .
28 Atunci în tulburarea lor strigă către  DOMNUL, iar el îi
scoate din tulburările lor .
29 El furtună o face linişte, aşa că valurile ei se alină .
30 Atunci ei se veselesc că s-au liniştit, iar el îi conduce la
limanul lor dorit .
31 O, de ar lăuda oamenii pe DOMNUL pentru bunătatea lui

şi pentru minunatele lui lucrări pentru copiii oamenilor .
32 Să îl înalţe în adunarea poporului şi să îl laude în sfatul
bătrânilor .
33  El  preface  râurile  în  pustie  şi  izvoarele  de  apă  în
uscăciune;
34 Un pământ roditor îl preface în pământ sterp, pentru stri-
căciunea celor ce locuiesc în el .
35 El schimbă pustia în apă stătătoare şi pământul uscat în
izvoare de apă .
36 Şi acolo face pe cei flămânzi să locuiască, pentru ca ei să
zidească o cetate de locuit,
37 Şi să semene câmpuri şi să sădească vii, care să aducă roa-
dele venitului .
38 El de asemenea îi binecuvântează, astfel că se înmulţesc
foarte mult; şi nu lasă vitele lor să se împuţineze .
39 Din nou, ei sunt împuţinaţi şi înjosiţi prin oprimare, ne-
norocire şi întristare .
40 El varsă dispreţ peste prinţi şi îi face să rătăcească în pus-
tie, unde nu este nici o cale .
41 Totuşi din nenorocire el aşează pe cel sărac în înalt şi îi
face familii ca o turmă .
42 Cei drepţi vor vedea aceasta şi se vor bucura şi toată nele-
giuirea îşi va închide gura .
43 Cine este înţelept şi va lua seama la aceste lucruri? Aceia
vor înţelege bunătatea iubitoare a DOMNULUI .

CApitoLuL 108
O cântare sau psalm al lui David.

DUMNEZEULE,  inima  mea  este  hotărâtă;  voi  cânta  şi

voi da laudă, chiar cu gloria mea .

2  Trezeşte-te,  psalterion  şi  harpă,  eu  însumi  mă  voi  trezi
devreme .
3 Te voi lăuda, DOAMNE, printre popoare şi îţi voi cânta la-
ude printre naţiuni .
4 Căci mila ta este mare deasupra cerurilor, şi adevărul tău
ajunge până la nori .
5 Înalţă-te, Dumnezeule, deasupra cerurilor, şi gloria ta dea-
supra întregului pământ;
6 Ca preaiubiţii tăi să fie eliberaţi, salvează cu dreapta ta şi
răspunde-mi .
7 Dumnezeu a vorbit în sfinţenia sa; mă voi bucura, voi îm-
părţi Sihemul şi voi măsura valea Sucot .
8 Galaadul este al meu; Manase este al meu; Efraim de ase-
menea este puterea capului meu; Iuda este legiuitorul meu .
9 Moab este vasul meu pentru spălare; peste Edom îmi voi
arunca sandala; peste Filistia voi triumfa .
10 Cine mă va duce în cetatea cea tare? Cine mă va conduce
în Edom?
11 Nu voieşti tu, Dumnezeule, care ne-ai lepădat? Şi nu vo-
ieşti tu, Dumnezeule, să mergi înainte cu oştirile noastre?
12  Dă-ne  ajutor  în  timpul  tulburării,  fiindcă  zadarnic  este
ajutorul omului .
13 Prin Dumnezeu vom lucra cu tărie, căci el va călca în pi-
cioare pe duşmanii noştri .

CApitoLuL 109
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

NU tăcea, Dumnezeul laudei mele,

2 Pentru că gura celui stricat şi gura celui înşelător sunt
deschise împotriva mea, au vorbit împotriva mea cu o limbă
mincinoasă .
3 M-au înconjurat de asemenea cu cuvinte de ură şi au luptat

365

Psalmii  112

împotriva mea fără motiv .
4 Pentru dragostea mea sunt ei potrivnicii mei, dar eu mă
dedic rugăciunii .
5 Şi mi-au răsplătit cu rău pentru bine şi ură pentru dragos-
tea mea .
6 Pune peste el un om stricat şi să stea în picioare Satan la
dreapta lui .
7 Când va fi judecat, să fie condamnat şi rugăciunea lui să
devină păcat .
8 Zilele lui să fie puţine; şi un altul să îi ia serviciul .
9 Copiii lui să fie fără tată şi soţia lui văduvă .
10 Copiii lui să fie continuu vagabonzi şi să cerşească, să îşi
caute de asemenea pâinea departe de locurile lor pustiite .
11 Jecmănitorul să apuce tot ce are el; şi lasă străinii să prade
munca lui .
12 Să nu fie acolo nici unul să întindă mila spre el, nici să nu
fie cineva să arate favoare pentru copiii lui fără tată .
13 Urmaşii lui să se stârpească; şi în generaţia următoare nu-
mele lor să fie şters .
14 Nelegiuirea taţilor lui să fie amintită înaintea DOMNULUI;
şi să nu se şteargă păcatul mamei sale .
15  Să  fie  înaintea  DOMNULUI  continuu,  ca  să  stârpească
amintirea lor de pe pământ .
16 Pentru că nu şi-a amintit să arate milă, ci a persecutat pe
sărac şi pe nevoiaş, ca să ucidă pe cel cu inima frântă .
17  Cum  a  iubit  el  blestemarea,  astfel  să  vină  aceasta  la  el;
cum nu şi-a găsit plăcere în binecuvântare, astfel să se de-
părteze aceasta de el .
18 Cum s-a îmbrăcat cu blestemare precum cu haina lui, ast-
fel să vină aceasta în adâncurile lui ca apa, şi în oasele lui ca
untdelemnul .
19 Să îi fie ca o haină care îl acoperă şi ca un brâu cu care este
încins continuu .
20 Să fie aceasta răsplata potrivnicilor mei de la DOMNUL şi
a celor ce vorbesc rău împotriva sufletului meu .
21 Dar tu, DUMNEZEULE Domnul, lucrează cu mine datori-
tă numelui tău, pentru că mila ta este bună, salvează-mă .
22  Căci  eu  sunt  sărac  şi  nevoiaş,  şi  inima  mea  este  rănită
înăuntrul meu .
23 Am trecut ca umbra când aceasta se lungeşte, sunt arun-
cat în sus şi în jos ca lăcusta .
24 Genunchii mei se clatină de postire şi carnea mea hăme-
seşte de grăsime .
25 Am devenit de asemenea ocară pentru ei, când s-au uitat
la mine şi-au clătinat capetele .
26 Ajută-mă, DOAMNE Dumnezeul meu, salvează-mă con-
form milei tale,
27 Ca ei să ştie că aceasta este mâna ta; că tu, DOAMNE, ai
făcut aceasta .
28  Lasă-i  să  blesteme,  dar  tu  binecuvântează;  când  ei  se
ridică, să fie ruşinaţi; dar servitorul tău să se bucure .
29 Potrivnicii mei să se îmbrace cu ruşine şi să se acopere cu
propria lor confuzie, precum cu o manta .
30 Voi lăuda foarte mult pe DOMNUL cu gura mea; da, îl voi
lăuda în mijlocul mulţimii .
31 Pentru că va sta în picioare la dreapta celui sărac, pentru
a-l salva de cei ce îi condamnă sufletul .

CApitoLuL 110
Un psalm al lui David.

DOMNUL  a  spus  Domnului  meu:  Şezi  la  dreapta  mea,

până voi face pe duşmanii tăi aşternutul piciorului tău .

2 DOMNUL va trimite toiagul tăriei tale din Sion, domneşte
în mijlocul duşmanilor tăi .
3 Poporul tău va fi binevoitor în ziua puterii tale; în frumu-
seţile sfinţeniei din pântecele dimineţii, tu ai roua tinereţii
tale .
4 DOMNUL a jurat şi nu se va pocăi: Tu eşti preot pentru tot-
deauna, după rânduiala lui Melchisedec .
5 Domnul, la dreapta ta, va străpunge împăraţi în ziua furiei
sale .
6  Va  judeca  printre  păgâni,  va  umple  locurile  cu  trupurile
moarte; va răni capetele peste multe ţări .
7 Va bea din pârâul de pe cale, de aceea va înălţa capul .

CApitoLuL 111

LăUDAŢI  pe  DOMNUL .  Voi  lăuda  pe  DOMNUL  cu  în-

treaga mea inimă în sfatul celor integri şi în adunare .
2 Lucrările DOMNULUI sunt mari, căutate de toţi cei ce au
plăcere în ele .
3 Lucrarea lui este onorabilă şi glorioasă; şi dreptatea lui dăi-
nuieşte pentru totdeauna .
4 El a făcut ca lucrările lui minunate să fie amintite; DOMNUL
este cu har şi plin de compasiune .
5 El a dat mâncare celor ce se tem de el; întotdeauna îşi va
aminti legământul său .
6 El a arătat poporului său puterea lucrărilor sale, ca să le dea
moştenirea păgânilor .
7 Lucrările mâinilor sale sunt adevăr şi judecată; toate po-
runcile sale sunt sigure .
8 Ele stau tari pentru totdeauna şi întotdeauna şi sunt făcute
în adevăr şi integritate .
9 A trimis răscumpărare poporului său, el a poruncit legă-
mântul său pentru totdeauna, sfânt şi înfricoşător este nu-
mele său .
10 Teama de DOMNUL este începutul înţelepciunii, o bună
înţelegere au toţi cei ce împlinesc poruncile lui, lauda lui dăi-
nuieşte pentru totdeauna .

CApitoLuL 112

LăUDAŢI  pe  DOMNUL .  Binecuvântat  este  omul  care  se

teme de DOMNUL, care îşi găseşte mult plăcerea în po-

runcile lui .
2 Sămânţa lui va fi tare pe pământ, generaţia celor integri va
fi binecuvântată .
3 Avere şi bogăţii vor fi în casa lui, şi dreptatea lui dăinuieşte
pentru totdeauna .
4 Celor integri le răsare lumină în întuneric, el este cu har şi
plin de compasiune şi drept .
5 Un om bun arată favoare şi împrumută, el se îngrijeşte de
lucrurile lui cu judecată .
6 De aceea nu se va clătina niciodată, amintirea celui drept
va fi pentru totdeauna .
7 Nu se va teme de veştile rele, inima lui este hotărâtă, încre-
zându-se în DOMNUL .
8 Inima lui este întemeiată, el nu se va teme, până ce îşi va
vedea dorinţa împlinită asupra duşmanilor săi .
9  El  a  împrăştiat,  a  dat  săracului;  dreptatea  lui  dăinuieşte
pentru totdeauna; cornul lui va fi înălţat cu onoare .
10 Cel stricat va vedea şi se va mâhni; îşi va scrâşni dinţii şi
se va topi, dorinţa celor stricaţi va pieri .

366

Psalmii  118

CApitoLuL 113

LăUDAŢI  pe  DOMNUL .  Lăudaţi,  voi,  servitori  ai

DOMNULUI, lăudaţi numele DOMNULUI .

2  Binecuvântat  fie  numele  DOMNULUI  de  acum  înainte  şi
pentru totdeauna .
3  De  la  răsăritul  soarelui  până  la  apusul  lui,  numele
DOMNULUI fie lăudat .
4  DOMNUL  este  înalt  deasupra  tuturor  naţiunilor  şi  gloria
lui deasupra cerurilor .
5 Cine este asemenea DOMNULUI Dumnezeul nostru, care
locuieşte în înalt,
6 Care se umileşte să privească în cer şi pe pământ!
7 El ridică pe sărac din ţărână şi înalţă pe nevoiaş din mor-
manul de balegă,
8 Ca să îl aşeze cu prinţii, cu prinţii poporului său .
9 El face ca femeia stearpă să ţină casa şi să fie o mamă bucu-
roasă a copiilor . Lăudaţi pe DOMNUL .

CApitoLuL 114

por cu o limbă străină,

CâND Israel a ieşit din Egipt, casa lui Iacob dintr-un po-

2 Iuda a fost sanctuarul său şi Israel locul domniei lui .
3 Marea a văzut şi a fugit, Iordanul s-a întors înapoi .
4 Munţii au săltat ca berbecii şi colinele ca mieii .
5 Ce te-a supărat pe tine, mare, de ai fugit? Pe tine, Iordane,
de te-ai întors înapoi?
6 Voi, munţi, că aţi săltat ca berbecii, şi voi coline, ca mieii?
7 Cutremură-te pământule, în prezenţa Domnului, în pre-
zenţa Dumnezeului lui Iacob,
8 Care a prefăcut stânca în apă stătătoare, cremenea în fân-
tână de ape .

CApitoLuL 115

NU nouă, DOAMNE, nu nouă, ci numelui tău dă glorie,

pentru mila ta şi pentru adevărul tău .

2 De ce să spună păgânii: Unde este acum Dumnezeul lor?
3 Dar Dumnezeul nostru este în ceruri, el a făcut tot ce i-a
plăcut .
4 Idolii lor sunt argint şi aur, lucrarea mâinilor oamenilor .
5 Au guri, dar nu vorbesc; au ochi, dar nu văd;
6 Au urechi, dar nu aud; au nări, dar nu miros;
7 Au mâini, dar nu ating; au picioare, dar nu umblă; nici nu
vorbesc prin gâtul lor .
8 Cei ce îi fac sunt asemenea lor; şi fiecare ce se încrede în
ei .
9 Israele, încrede-te în DOMNUL, el este ajutorul lor şi scutul
lor .
10 Casă a lui Aaron, încrede-te în DOMNUL, el este ajutorul
lor şi scutul lor .
11 Voi care vă temeţi de DOMNUL, încredeţi-vă în DOMNUL,
el este ajutorul lor şi scutul lor .
12 DOMNUL şi-a amintit de noi, el ne va binecuvânta; va bi-
necuvânta casa lui Israel; va binecuvânta casa lui Aaron .
13 Va binecuvânta pe cei ce se tem de DOMNUL, pe cei mici
şi pe cei mari .
14  DOMNUL  vă  va  înmulţi  continuu,  pe  voi  şi  pe  copiii
voştri .
15 Voi sunteţi binecuvântaţi ai DOMNULUI care a făcut ce-
rul şi pământul .
16 Cerul, chiar cerurile, sunt ale DOMNULUI, dar pământul
l-a dat copiilor oamenilor .
17 Morţii nu laudă pe DOMNUL, nici vreunul ce coboară la

tăcere .
18 Dar noi vom binecuvânta pe DOMNUL de acum înainte şi
pentru totdeauna . Lăudaţi pe DOMNUL .

CApitoLuL 116

rerile mele .

iUBESC pe DOMNUL, pentru că a auzit vocea mea şi ce-

2  Pentru  că  şi-a  aplecat  urechea  spre  mine,  de  aceea  îl  voi
chema cât timp voi trăi .
3 Întristările morţii m-au înconjurat şi durerile iadului m-au
prins, am găsit tulburare şi întristare .
4 Atunci am chemat numele DOMNULUI; DOAMNE, te im-
plor, eliberează sufletul meu .
5 Cu har este DOMNUL şi drept; da, Dumnezeul nostru este
milostiv .
6 DOMNUL păstrează pe cel simplu; am fost înjosit şi el m-a
ajutat .
7 Întoarce-te la odihna ta, suflete al meu, căci DOMNUL ţi-a
făcut bine .
8 Căci mi-ai eliberat sufletul de moarte, ochii mei de lacrimi
şi picioarele mele de cădere .
9 Voi umbla înaintea DOMNULUI în ţara celor vii .
10 Am crezut, de aceea am vorbit; am fost foarte nenorocit .
11 Am spus în graba mea: Toţi oamenii sunt mincinoşi .
12 Ce voi întoarce DOMNULUI pentru toate binefacerile lui
către mine?
13  Voi
DOMNULUI .
14 Voi îndeplini jurămintele mele faţă de DOMNUL, acum,
în prezenţa întregului său popor .
15 Preţioasă este în ochii DOMNULUI moartea sfinţilor săi .
16 DOAMNE, cu adevărat eu sunt servitorul tău; eu sunt ser-
vitorul tău şi fiul roabei tale; tu ai dezlegat legăturile mele .
17 Ţie îţi voi aduce sacrificiul de mulţumire şi voi chema nu-
mele DOMNULUI .
18 Voi îndeplini jurămintele mele faţă de DOMNUL, acum,
în prezenţa întregului său popor,
19 În curţile casei DOMNULUI, în mijlocul tău, Ierusalime .
Lăudaţi pe Domnul .

lua  paharul  salvării  şi  voi  chema  numele

CApitoLuL 117

popoarele .

LăUDAŢI  pe  DOMNUL,  toate  naţiunile,  lăudaţi-l  toate

2 Pentru că bunătatea lui milostivă este mare faţă de noi şi
adevărul DOMNULUI dăinuieşte pentru totdeauna . Lăudaţi
pe DOMNUL .

CApitoLuL 118

ADUCEŢI  mulţumiri  DOMNULUI,  pentru  că  este  bun,

căci mila lui dăinuieşte pentru totdeauna .

2  Să  spună  Israel  acum,  că  a  lui  milă  dăinuieşte  pentru
totdeauna .
3 Să spună casa lui Aaron acum, că a lui milă dăinuieşte pen-
tru totdeauna .
4  Să  spună  cei  ce  se  tem  de  DOMNUL  acum,  că  a  lui  milă
dăinuieşte pentru totdeauna .
5  Am  chemat  pe  DOMNUL  în  nenorocire;  DOMNUL  mi-a
răspuns şi m-a aşezat la loc larg .
6 DOMNUL este de partea mea; nu mă voi teme; ce îmi poate
face omul?
7 DOMNUL îmi ţine partea cu cei ce mă ajută, de aceea îmi
voi vedea dorinţa împlinită asupra celor ce mă urăsc .

367

Psalmii  119

8  Este  mai  bine  a  te  încrede  în  DOMNUL,  decât  a-ţi  pune
încrederea în om .
9 Este mai bine a te încrede în DOMNUL, decât a-ţi pune în-
crederea în prinţi .
10 Toate naţiunile m-au încercuit, dar în numele DOMNULUI
le voi nimici .
11  M-au  încercuit;  da,  m-au  încercuit,  dar  în  numele
DOMNULUI le voi nimici .
12  M-au  încercuit  ca  nişte  albine;  sunt  stinse  ca  focul  de
spini, pentru că în numele DOMNULUI le voi nimici .
13 Tu m-ai împins cu asprime ca să cad, dar DOMNUL m-a
ajutat .
14 DOMNUL este puterea şi cântarea mea şi a devenit salva-
rea mea .
15 Vocea bucuriei şi a salvării este în corturile celor drepţi,
dreapta DOMNULUI lucrează cu tărie .
16  Dreapta  DOMNULUI  este  înălţată,  dreapta  DOMNULUI
lucrează cu tărie .
17 Nu voi muri, ci voi trăi şi voi vesti lucrările DOMNULUI .
18  DOMNUL  m-a  disciplinat  cu  asprime,  dar  nu  m-a  dat
morţii .
19 Deschideţi-mi porţile dreptăţii, voi intra pe ele şi voi lă-
uda pe DOMNUL,
20  Această  poartă  a  DOMNULUI,  pe  care  cei  drepţi  vor
intra .
21  Te  voi  lăuda,  căci  m-ai  ascultat  şi  ai  devenit  salvarea
mea .
22 Piatra pe care zidarii au respins-o a devenit capul colţului
temeliei .
23 Aceasta este facerea DOMNULUI; şi este minunat în ochii
noştri .
24 Aceasta este ziua pe care DOMNUL a făcut-o; ne vom bu-
cura şi ne vom veseli în ea .
25 Salvează acum, te implor, DOAMNE; DOAMNE, te implor,
trimite acum prosperitate .
26 Binecuvântat fie cel ce vine în numele DOMNULUI; v-am
binecuvântat din casa DOMNULUI .
27 Dumnezeu este DOMNUL, care ne-a arătat lumină; legaţi
sacrificiul cu frânghii, de coarnele altarului .
28 Tu eşti Dumnezeul meu şi te voi lăuda, eşti Dumnezeul
meu, te voi înălţa .
29 Aduceţi mulţumiri DOMNULUI, că este bun, că a lui milă
dăinuieşte pentru totdeauna .

CApitoLuL 119

ALEF . Binecuvântaţi sunt cei desăvârşiţi pe cale, care um-

blă în legea DOMNULUI .

2 Binecuvântaţi sunt cei ce ţin mărturiile lui şi  îl caută cu
întreaga inimă .
3 Ei de asemenea nu fac nelegiuire, ei umblă în căile lui .
4 Tu ne-ai poruncit să ţinem stăruitor preceptele tale .
5 O, de ar fi fost căile mele rânduite să ţină statutele tale!
6 Atunci nu mă voi ruşina când voi respecta toate poruncile
tale .
7 Te voi lăuda cu o inimă dreaptă, după ce voi învăţa jude-
căţile tale drepte .
8 Voi ţine statutele tale, nu mă părăsi de tot .
9 BEt . Cu ce îşi va curăţi un tânăr calea? Ţinând seama la ea
conform cuvântului tău .
10 Cu întreaga mea inimă te-am căutat, nu mă lăsa să rătă-
cesc de la poruncile tale .
11  Cuvântul  tău  l-am  ascuns  în  inima  mea,  ca  să  nu

păcătuiesc împotriva ta .
12 Binecuvântat eşti tu, DOAMNE, învaţă-mă statutele tale .
13 Cu buzele mele am vestit toate judecăţile gurii tale .
14  M-am  bucurat  în  calea  mărturiilor  tale,  cât  în  toate
bogăţiile .
15 Voi medita la preceptele tale şi voi da atenţie la căile tale .
16 Mă voi desfăta în statutele tale, nu voi uita cuvântul tău .
17 GHiMEL . Poartă-te bine cu servitorul tău, ca să trăiesc şi
să ţin cuvântul tău .
18  Deschide-mi  ochii  să  văd  lucrurile  minunate  din  legea
ta .
19 Eu sunt străin pe pământ, nu ascunde poruncile tale de
mine .
20 Sufletul meu se frânge de dorinţa pe care o are pentru ju-
decăţile tale tot timpul .
21  Tu  ai  mustrat  pe  cei  mândri,  care  sunt  blestemaţi,  care
rătăcesc de la poruncile tale .
22 Îndepărtează de mine ocara şi dispreţul, fiindcă am păzit
mărturiile tale .
23 Prinţi de asemenea au şezut şi au vorbit împotriva mea,
dar servitorul tău a meditat la statutele tale .
24 Mărturiile tale de asemenea sunt desfătarea mea şi sfă-
tuitorii mei .
25 DALEt . Sufletul meu se lipeşte de ţărână, învie-mă con-
form cuvântului tău .
26 Eu am vestit căile mele şi tu m-ai ascultat, învaţă-mă sta-
tutele tale .
27  Fă-mă  să  înţeleg  calea  preceptelor  tale,  astfel  voi  vorbi
despre minunatele tale lucrări .
28  Sufletul  meu  se  topeşte  de  întristare,  întăreşte-mă  con-
form cuvântului tău .
29 Îndepărtează de la mine calea minciunii şi dă-mi cu har
legea ta .
30 Eu am ales calea adevărului, am pus judecăţile tale îna-
intea mea .
31  M-am  lipit  de  mărturiile  tale,  DOAMNE,  nu  mă  da  de
ruşine .
32  Voi  alerga  pe  calea  poruncilor  tale,  când  îmi  vei  lărgi
inima .
33  HE .  Învaţă-mă,  DOAMNE,  calea  statutelor  tale  şi  o  voi
ţine până la sfârşit .
34 Dă-mi înţelegere şi voi ţine legea ta; da, o voi păzi cu în-
treaga mea inimă .
35 Fă-mă să merg pe cărarea poruncilor tale, căci în ea îmi
găsesc plăcere .
36 Apleacă-mi inima la mărturiile tale şi nu la poftire .
37 Abate ochii mei de la a privi deşertăciune; şi învie-mă pe
calea ta .
38 Întemeiază cuvântul tău servitorului tău, care este devo-
tat temerii de tine .
39 Abate ocara mea de care mă tem, fiindcă judecăţile tale
sunt bune .
40 Iată, am tânjit după preceptele tale, învie-mă în dreptatea
ta .
41  VAu .  Lasă  de  asemenea  îndurările  tale  şi  salvarea  ta  să
vină la mine, DOAMNE, conform cuvântului tău .
42 Astfel voi avea cu ce să răspund celui ce mă ocărăşte, căci
mă încred în cuvântul tău .
43 Şi nu lua cuvântul adevărului cu totul din gura mea, pen-
tru că am sperat în judecăţile tale .
44  Astfel  voi  ţine  legea  ta  continuu  pentru  totdeauna  şi
întotdeauna .

368

Psalmii  119

45 Şi voi umbla în libertate, căci eu caut preceptele tale .
46 Voi vorbi despre mărturiile tale de asemenea în faţa îm-
păraţilor şi nu mă voi ruşina .
47 Şi mă voi desfăta în poruncile tale, pe care le-am iubit .
48  Mâinile  mele  de  asemenea  le  voi  înălţa  spre  poruncile
tale, pe care le-am iubit; şi voi medita la statutele tale .
49 ZAiN . Aminteşte servitorului tău cuvântul, în care m-ai
făcut să sper .
50 Acesta îmi este mângâierea în necazul meu, căci cuvântul
tău m-a înviat .
51 Cei mândri m-au luat mult în derâdere, totuşi nu m-am
abătut de la legea ta .
52 Mi-am amintit de judecăţile tale din vechime, DOAMNE,
şi m-am mângâiat .
53 Groaza m-a cuprins din cauza celor stricaţi care părăsesc
legea ta .
54  Statutele  tale  au  fost  cântările  mele  în  casa  călătoriei
mele .
55 Noaptea mi-am amintit de numele tău, DOAMNE, şi am
ţinut legea ta .
56 Aceasta am avut, pentru că am ţinut preceptele tale .
57 HEt . Tu eşti partea mea, DOAMNE, am spus că voi ţine
cuvintele tale .
58 Am implorat favoarea ta cu întreaga mea inimă, fii milos-
tiv faţă de mine conform cuvântului tău .
59 M-am gândit la căile mele şi mi-am întors picioarele spre
mărturiile tale .
60 M-am grăbit şi nu am întârziat să ţin poruncile tale .
61 Cetele celor stricaţi m-au jefuit, dar eu nu am uitat legea
ta .
62 La miezul nopţii mă voi scula să îţi aduc mulţumiri dato-
rită judecăţilor tale drepte .
63 Sunt tovarăş tuturor celor ce se tem de tine şi celor ce ţin
preceptele tale .
64 Pământul, DOAMNE, este plin de mila ta, învaţă-mă sta-
tutele tale .
65  tEt .  Tu  te-ai  purtat  bine  cu  servitorul  tău,  DOAMNE,
conform cuvântului tău .
66  Învăţă-mă  judecată  bună  şi  cunoaştere,  căci  am  crezut
poruncile tale .
67  Înainte  să  fiu  nenorocit  am  rătăcit,  dar  acum  am  ţinut
cuvântul tău .
68 Tu eşti bun şi faci bine; învaţă-mă statutele tale .
69 Cei mândri au născocit o minciună împotriva mea, dar
voi ţine preceptele tale cu întreaga mea inimă .
70 Inima lor este grasă ca unsoarea; dar eu mă desfăt în le-
gea ta .
71 Este bine pentru mine că am fost umilit, ca să învăţ sta-
tutele tale .
72 Legea gurii tale este mai bună pentru mine decât mii de
bucăţi de aur şi argint .
73 ioD . Mâinile tale m-au făcut şi m-au modelat, dă-mi în-
ţelegere, ca să învăţ poruncile tale .
74 Cei ce se tem de tine se vor veseli când mă vor vedea, de-
oarece am sperat în cuvântul tău .
75 Ştiu, DOAMNE, că judecăţile tale sunt drepte şi că tu în
credincioşie m-ai umilit .
76 Fie, te rog, bunătatea ta milostivă mângâierea mea, con-
form cuvântului tău faţă de servitorul tău .
77 Să vină la mine îndurările tale blânde, ca să trăiesc, fiind-
că legea ta este desfătarea mea .
78 Ruşinaţi fie cei mândri, căci s-au purtat pervers cu mine

fără motiv, dar eu voi medita la preceptele tale .
79 Să se întoarcă la mine cei ce se tem de tine şi cei ce au cu-
noscut mărturiile tale .
80 Inima mea să fie desăvârşită în statutele tale, ca să nu mă
ruşinez .
81  CAF .  Sufletul  meu  se  sfârşeşte  după  salvarea  ta,  dar  eu
sper în cuvântul tău .
82 Ochii mei se sfârşesc după cuvântul tău, spunând: Când
mă vei mângâia?
83  Căci  am  devenit  ca  un  burduf  în  fum;  totuşi  eu  nu  uit
statutele tale .
84 Cât de multe sunt zilele servitorului tău? Când vei face
judecată asupra celor ce mă persecută?
85 Pentru mine au săpat gropi cei mândri, care nu sunt după
legea ta .
86 Toate poruncile tale sunt credincioase, ei mă persecută pe
nedrept; ajută-mă .
87  Aproape  că  m-au  mistuit  de  pe  pământ;  dar  eu  nu  am
părăsit preceptele tale .
88 Învie-mă după bunătatea ta iubitoare; astfel voi ţine măr-
turiile gurii tale .
89 LAMED . Pentru totdeauna, DOAMNE, cuvântul tău este
întemeiat în cer .
90 Credincioşia ta este spre toate generaţiile, tu ai întemeiat
pământul şi el dăinuieşte .
91 Ei dăinuiesc până azi conform rânduielilor tale, căci toţi
sunt servitorii tăi .
92  Dacă  legea  ta  nu  ar  fi  fost  desfătările  mele,  atunci  aş  fi
pierit în necazul meu .
93  Nu  voi  uita  niciodată  preceptele  tale,  căci  cu  ele  m-ai
înviat .
94 Eu sunt al tău, salvează-mă, fiindcă am căutat preceptele
tale .
95 Cei stricaţi m-au aşteptat pentru a mă nimici, dar eu voi
da atenţie mărturiilor tale .
96 Am văzut un sfârşit a toată perfecţiunea, dar porunca ta
este foarte întinsă .
97 MEM . Cât de mult iubesc legea ta! Ea este meditaţia mea
toată ziua .
98 Prin poruncile tale m-ai făcut mai înţelept decât duşma-
nii mei, căci ele sunt totdeauna cu mine .
99 Am mai multă înţelegere decât toţi învăţătorii mei, fiind-
că mărturiile tale sunt meditaţia mea .
100 Înţeleg mai mult decât bătrânii, pentru că eu ţin precep-
tele tale .
101 Mi-am înfrânat picioarele de la fiecare cale rea, ca să ţin
cuvântul tău .
102 Nu m-am depărtat de judecăţile tale, pentru că tu m-ai
învăţat .
103 Cât de dulci sunt cuvintele tale pentru cerul gurii mele!
Mai dulci decât mierea pentru gura mea!
104 Prin preceptele tale obţin înţelegere, de aceea urăsc toată
calea mincinoasă .
105 NuN . Cuvântul tău este o lampă pentru picioarele mele
şi o lumină pentru cărarea mea .
106  Am  jurat  că  voi  ţine  judecăţile  tale  drepte  şi  le  voi
împlini .
107 Sunt foarte nenorocit; învie-mă, DOAMNE, conform cu-
vântului tău .
108 Te implor, acceptă ofrandele de bunăvoie ale gurii mele,
DOAMNE, şi învaţă-mă judecăţile tale .
109  Sufletul  meu  este  continuu  în  mâna  mea,  totuşi  eu  nu

369

Psalmii  119

uit legea ta .
110 Cei stricaţi mi-au întins o capcană, totuşi nu m-am rătă-
cit de la preceptele tale .
111 Mărturiile tale le-am luat ca pe o moştenire pentru tot-
deauna, fiindcă ele sunt bucuria inimii mele .
112  Mi-am  aplecat  inima  să  împlinesc  statutele  tale  întot-
deauna, până la sfârşit .
113 SAMEC . Urăsc gândurile deşarte, dar iubesc legea ta .
114 Tu eşti adăpostul meu şi scutul meu, eu sper în cuvântul
tău .
115 Depărtaţi-vă de mine, voi făcători de rău, căci voi ţine
poruncile Dumnezeului meu .
116 Susţine-mă conform cuvântului tău, ca să trăiesc; şi nu
mă lăsa să fiu ruşinat datorită speranţei mele .
117 Susţine-mă şi voi fi în siguranţă şi voi respecta statutele
tale continuu .
118 Tu ai călcat în picioare pe toţi cei ce rătăcesc de la statu-
tele tale, pentru că înşelătoria lor este falsitate .
119 Tu pui deoparte precum zgura pe toţi cei stricaţi ai pă-
mântului, de aceea eu iubesc mărturiile tale .
120 Carnea mea tremură de teama de tine; şi mă tem de ju-
decăţile tale .
121 AiN . Eu am făcut judecată şi justiţie; nu mă lăsa la voia
opresorilor mei .
122 Fii garant pentru servitorul tău pentru bine, nu lăsa pe
cei mândri să mă oprime .
123 Ochii mei se sfârşesc după salvarea ta şi pentru cuvântul
dreptăţii tale .
124 Poartă-te cu servitorul tău conform milei tale şi învaţă-
mă statutele tale .
125  Eu  sunt  servitorul  tău;  dă-mi  înţelegere,  ca  să  cunosc
mărturiile tale .
126 Este timpul să lucrezi, DOAMNE, pentru că ei au făcut
legea ta fără efect .
127 De aceea iubesc poruncile tale mai mult decât aurul; da,
mai mult decât aurul pur .
128 De aceea socotesc toate preceptele tale ca fiind drepte; şi
urăsc toată calea mincinoasă .
129 pE . Mărturiile tale sunt minunate, de aceea sufletul meu
le ţine .
130 Intrarea cuvintelor tale dă lumină; ea dă înţelegere celui
simplu .
131  Mi-am  deschis  gura  şi  am  sorbit,  căci  am  tânjit  după
poruncile tale .
132 Uită-te la mine şi fii milostiv cu mine, aşa cum ai obiş-
nuit să faci celor ce iubesc numele tău .
133 Rânduieşte-mi paşii în cuvântul tău şi nici o nelegiuire
să nu domnească asupra mea .
134 Eliberează-mă de oprimarea omului, astfel voi ţine pre-
ceptele tale .
135 Fă să strălucească faţa ta peste servitorul tău; şi învaţă-
mă statutele tale .
136 Râuri de ape curg din ochii mei, pentru că ei nu ţin le-
gea ta .
137 ŢADi . Drept eşti tu, DOAMNE, şi integre sunt judecăţile
tale .
138  Mărturiile  tale,  pe  care  le-ai  poruncit,  sunt  drepte  şi
foarte credincioase .
139 Zelul meu m-a mistuit, pentru că duşmanii mei au uitat
cuvintele tale .
140 Cuvântul tău este foarte curat, de aceea servitorul tău îl
iubeşte .

141 Eu sunt mic şi dispreţuit, totuşi nu uit preceptele tale .
142  Dreptatea  ta  este  o  dreptate  veşnică  şi  legea  ta  este
adevărul .
143  Tulburare  şi  chin  m-au  cuprins,  totuşi  poruncile  tale
sunt desfătările mele .
144 Dreptatea mărturiilor tale este veşnică, dă-mi înţelegere
şi voi trăi .
145  KoF .  Am  strigat  cu  întreaga  mea  inimă;  ascultă-mă,
DOAMNE, eu voi ţine statutele tale .
146 Am strigat către tine; salvează-mă şi voi ţine mărturiile
tale .
147 Am întâmpinat răsăritul dimineţii şi am strigat, am spe-
rat în cuvântul tău .
148 Ochii mei întâmpină gărzile nopţii, ca să meditez la cu-
vântul tău .
149  Ascultă-mi  vocea  conform  bunătăţii  tale  iubitoare,
DOAMNE, învie-mă conform judecăţii tale .
150 Se apropie cei ce urmăresc ticăloşie, ei sunt departe de
legea ta .
151  Tu  eşti  aproape,  DOAMNE;  şi  toate  poruncile  tale  sunt
adevăr .
152 Referitor la mărturiile tale, am ştiut din vechime că tu
le-ai fondat pentru totdeauna .
153 REŞ . Ia aminte la nenorocirea mea şi eliberează-mă, căci
nu uit legea ta .
154 Pledează în cauza mea şi eliberează-mă, învie-mă con-
form cuvântului tău .
155 Salvarea este departe de cei stricaţi, căci ei nu caută sta-
tutele tale .
156  Mari  sunt  îndurările  tale  blânde,  DOAMNE,  învie-mă
conform judecăţilor tale .
157 Mulţi sunt persecutorii mei şi duşmanii mei; totuşi nu
mă voi abate de la mărturiile tale .
158 Am privit pe călcătorii de lege şi am fost dezgustat, pen-
tru că nu au ţinut cuvântul tău .
159 Vezi cât iubesc preceptele tale, învie-mă, DOAMNE, con-
form bunătăţii tale iubitoare .
160 Cuvântul  tău  este  adevărat  de  la  început  şi  fiecare  din
judecăţile tale drepte dăinuieşte pentru totdeauna .
161 ŞiN . Prinţi m-au persecutat fără motiv, dar inima mea se
cutremură la cuvântul tău .
162  Mă  bucur  la  cuvântul  tău,  ca  unul  ce  găseşte  mare
pradă .
163 Urăsc şi detest minciuna, dar iubesc legea ta .
164  De  şapte  ori  pe  zi  te  laud  datorită  judecăţilor  tale
drepte .
165  Multă  pace  au  cei  ce  iubesc  legea  ta  şi  nimic  nu  îi  va
poticni .
166 DOAMNE, eu am sperat în salvarea ta şi am împlinit po-
runcile tale .
167  Sufletul  meu  a  ţinut  mărturiile  tale  şi  le  iubesc  peste
măsură .
168 Am ţinut preceptele tale şi mărturiile tale, căci toate că-
ile mele sunt înaintea ta .
169 tAu . Să se apropie strigătul meu înaintea ta, DOAMNE,
dă-mi înţelegere conform cuvântului tău .
170  Să  ajungă  cererea  mea  înaintea  ta,  eliberează-mă  con-
form cuvântului tău .
171 Buzele mele vor rosti laudă, când mă vei învăţa statutele
tale .
172 Limba mea va vorbi despre cuvântul tău, pentru că toate
poruncile tale sunt dreptate .

370

Psalmii  127

173 Mâna ta să mă ajute, pentru că am ales preceptele tale .
174 Am tânjit după salvarea ta, DOAMNE, şi legea ta este des-
fătarea mea .
175 Lasă sufletul meu să trăiască şi te va lăuda; şi lasă jude-
căţile tale să mă ajute .
176  Am  rătăcit  ca  o  oaie  pierdută;  caută  pe  servitorul  tău,
pentru că nu uit poruncile tale .

lor  şi  precum  ochii  servitoarei  la  mâna  stăpânei  ei,  astfel
ochii noştri aşteaptă pe DOMNUL Dumnezeul nostru, până
când va avea milă de noi .
3 Ai milă de noi, DOAMNE, ai milă de noi, pentru că suntem
umpluţi peste măsură cu dispreţ .
4 Sufletul nostru este umplut peste măsură cu batjocura ce-
lor ce sunt în tihnă şi cu dispreţul celor mândri .

CApitoLuL 120
O cântare a treptelor.

CApitoLuL 124
O cântare a treptelor, a lui David.

ascultat .

ÎN  tulburarea  mea  am  strigat  către  DOMNUL  şi  el  m-a

2 Scapă-mi sufletul,  DOAMNE, de buzele mincinoase şi de
limba înşelătoare .
3 Ce ţi se va da? Sau ce ţi se va face, limbă mincinoasă?
4 Săgeţi ascuţite ale celui tare, cu cărbuni de ienupăr .
5 Vai mie, că locuiesc temporar în Meşec, că locuiesc în cor-
turile Chedarului .
6 Sufletul meu a locuit mult cu cel ce urăşte pacea .
7 Eu sunt pentru pace, dar când vorbesc eu, ei sunt pentru
război .

CApitoLuL 121
O cântare a treptelor.

ÎMI ridic ochii spre munţi, de unde îmi vine ajutorul .

2 Ajutorul îmi vine de la DOMNUL, care a făcut cerul şi

pământul .
3 El nu va lăsa să ţi se clatine piciorul, cel ce te păzeşte nu va
dormita .
4  Iată,  nu  va  dormita,  nici  nu  va  dormi  cel  ce  păzeşte  pe
Israel .
5 DOMNUL este păzitorul tău, DOMNUL este umbra ta peste
dreapta ta .
6 Soarele nu te va lovi ziua, nici luna noaptea .
7 DOMNUL te va păstra de la tot răul, îţi va păstra sufletul .
8 DOMNUL va păstra ieşirea ta şi intrarea ta, de acum înain-
te şi pentru totdeauna .

CApitoLuL 122
O cântare a treptelor, a lui David.

DOMNULUI .

M-AM  veselit  când  mi-au  spus:  Să  mergem  la  casa

înăuntrul  porţilor  tale,

2  Picioarele  noastre  vor  sta
Ierusalime .
3 Ierusalimul este zidit ca o cetate strâns unită împreună .
4 Căci acolo urcă triburile, triburile DOMNULUI, la mărturia
lui Israel, pentru a aduce mulţumiri numelui DOMNULUI .
5 Căci acolo sunt aşezate tronuri de judecată, tronurile casei
lui David .
6 Rugaţi-vă pentru pacea Ierusalimului; vor prospera cei ce
te iubesc .
7 Pace fie înăuntrul zidurilor tale şi prosperitate înăuntrul
palatelor tale .
8  Pentru  fraţii  şi  însoţitorii  mei,  voi  spune  acum:  Pace  fie
înăuntrul tău .
9  Datorită  casei  DOMNULUI  Dumnezeul  nostru  voi  căuta
binele tău .

Israel;

 DE  nu  ar  fi  fost  DOMNUL  de  partea  noastră,  să  spună

2 De nu ar fi fost DOMNUL de partea noastră, când oameni
s-au ridicat împotriva noastră,
3 Atunci ei ne-ar fi înghiţit de vii, când furia lor s-a aprins
împotriva noastră;
4 Atunci apele ne-ar fi copleşit, pârâul ar fi trecut peste su-
fletul nostru;
5 Atunci apele umflate ar fi trecut peste sufletul nostru .
6 Binecuvântat fie DOMNUL, care nu ne-a dat ca pradă pen-
tru dinţii lor .
7 Sufletul nostru a scăpat ca o pasăre din plasa păsărarilor,
plasa s-a rupt şi noi am scăpat .
8 Ajutorul nostru este în numele DOMNULUI, care a făcut
cerul şi pământul .

CApitoLuL 125
O cântare a treptelor.

CEI ce se încred în DOMNUL sunt ca muntele Sion, care

nu se clatină, ci dăinuieşte pentru totdeauna .

2 Ca munţii împrejurul Ierusalimului, astfel este DOMNUL
împrejurul  poporului  său  de  acum  înainte  şi  pentru
totdeauna .
3  Căci  toiagul  celui  stricat  nu  se  va  odihni  în  partea  celor
drepţi,  ca  nu  cumva  cei  drepţi  să  îşi  întindă  mâinile  spre
nelegiuire .
4  Fă  bine,  DOAMNE,  celor  buni  şi  celor  integri  în  inimile
lor .
5 Cât despre cei ce se abat spre căile lor strâmbe, DOMNUL
îi va conduce cu lucrătorii nelegiuirii, dar peste Israel va fi
pace .

CApitoLuL 126
O cântare a treptelor.

CâND  DOMNUL  a  adus  înapoi  din  captivitate  pe  cei  ai

Sionului, eram ca cei ce visează .

2 Atunci gura noastră s-a umplut cu râs şi limba noastră cu
cântare; atunci au spus cei dintre păgâni: DOMNUL a făcut
lucruri mari pentru ei .
3 DOMNUL a făcut lucruri mari pentru noi, de aceea suntem
veseli .
4 Adu înapoi pe ai noştri din captivitate, DOAMNE, ca râu-
rile în sud .
5 Cei ce seamănă cu lacrimi vor secera cu bucurie .
6 Cel ce merge înainte plângând, purtând sămânţă preţioasă,
se va întoarce fără îndoială cu bucurie, aducându-şi snopii .

CApitoLuL 123
 O cântare a treptelor.

SPRE tine îmi înalţ ochii, tu, care locuieşti în ceruri .

2 Iată, precum ochii servitorilor privesc la mâna stăpânilor

CApitoLuL 127
O cântare a treptelor, pentru Solomon.

DACă nu zideşte DOMNUL casa, în zadar muncesc cei

ce o zidesc; dacă nu păzeşte DOMNUL cetatea, în zadar

veghează paznicul .

371

Psalmii  134

2 Zadarnic vă sculaţi devreme şi staţi până târziu ca să mâncaţi
pâinea întristărilor, pentru că el dă somn preaiubitului său .
3 Iată, copiii sunt o moştenire de la DOMNUL şi rodul pân-
tecelui este răsplata sa .
4 Ca săgeţile în mâna viteazului, astfel sunt copiii tinereţii
tale .
5 Ferice de omul care îşi umple tolba cu ei, ei nu se vor ruşina
ci vor vorbi cu duşmanii la poartă .

CApitoLuL 128
O cântare a treptelor.

umblă în căile lui .

BINECUVâNTAT  este  oricine  se  teme  de  DOMNUL  şi

2 Căci vei mânca din munca mâinilor tale: vei fi fericit şi îţi
va fi bine .
3 Soţia ta va fi ca o viţă roditoare lângă marginile casei tale,
copiii tăi ca ramuri de măslin în jurul mesei tale .
4  Iată,  astfel  va  fi  binecuvântat  omul  care  se  teme  de
DOMNUL .
5 DOMNUL te va binecuvânta din Sion; şi vei vedea binele
Ierusalimului toate zilele vieţii tale .
6 Da, vei vedea pe copiii copiilor tăi şi pace peste Israel .

CApitoLuL 129
O cântare a treptelor.

acum Israel:

DE multe ori m-au tulburat din tinereţea mea, să spună

2  De  multe  ori  m-au  tulburat  din  tinereţea  mea,  totuşi  nu
m-au învins .
3 Plugarii au arat pe spatele meu, şi-au lungit brazdele .
4  DOMNUL  este  drept,  el  a  tăiat  în  bucăţi  frânghiile  celor
stricaţi .
5 Să fie încurcaţi şi întorşi înapoi toţi cei ce urăsc Sionul .
6 Să fie pe acoperişul casei ca iarba, care se ofileşte înainte
de a creşte,
7 Cu care cosaşul nu îşi umple mâna, nici sânul său cel ce
leagă snopii .
8  Nici  trecătorii  nu  spun:  Binecuvântarea  DOMNULUI  fie
peste voi; vă binecuvântăm în numele DOMNULUI .

CApitoLuL 130
O cântare a treptelor, a lui David.

DIN adâncuri am strigat către tine, DOAMNE .

2 Doamne, dă ascultare vocii mele; urechile tale să fie

atente la vocea cererilor mele .
3 Dacă tu, DOAMNE, ai însemna nelegiuirile, Doamne, cine
ar sta în picioare?
4 Dar la tine este iertare, ca să fii de temut .
5 Eu aştept pe DOMNUL, sufletul meu aşteaptă şi eu sper în
cuvântul lui .
6 Sufletul meu aşteaptă pe Domnul mai mult decât străjerii
venirea dimineţii, da, decât străjerii venirea dimineţii .
7 Să spere Israel în DOMNUL, căci la DOMNUL este milă şi la
el este multă răscumpărare .
8 Şi va răscumpăra pe Israel din toate nelegiuirile lui .

CApitoLuL 131
O cântare a treptelor, a lui David.

DOAMNE, inima mea nu este trufaşă, nici ochii mei în-

gâmfaţi, nici nu m-am deprins în lucruri mari, nici în

cele prea înalte pentru mine .
2 Cu adevărat m-am purtat bine şi m-am liniştit, ca un copil

care este înţărcat de mama lui . Sufletul meu este întocmai ca
un copil înţărcat .
3  Să  spere  Israel  în  DOMNUL,  de  acum  înainte  şi  pentru
totdeauna .

CApitoLuL 132
O cântare a treptelor.

lui;

DOAMNE, aminteşte-ţi de David şi de toate nenorocirile

2 Cum i-a jurat el DOMNULUI şi a făcut un jurământ puter-
nicului Dumnezeu al lui Iacob;
3 Cu siguranţă nu voi intra în tabernacolul casei mele, nici
nu voi urca în patul meu;
4 Nu voi da somn ochilor mei, sau aţipeală pleoapelor mele,
5 Până ce voi găsi un loc pentru DOMNUL, o locuinţă pentru
puternicul Dumnezeu al lui Iacob .
6 Iată, am auzit despre aceasta la Efrata, noi am găsit aceasta
în câmpurile pădurii .
7 Vom intra în tabernacolele sale, ne vom închina la aşter-
nutul piciorului său .
8  Ridică-te,  DOAMNE,  la  odihna  ta,  tu,  şi  chivotul  puterii
tale .
9 Să fie îmbrăcaţi preoţii tăi cu dreptate şi să strige sfinţii tăi
de bucurie .
10  Pentru  servitorul  tău  David,  nu  întoarce  faţa  unsului
tău .
11 DOMNUL a jurat lui David în adevăr; nu se va întoarce
de la aceasta: Din rodul trupului tău voi aşeza pe tronul tău .
12 Dacă ai tăi copii vor ţine legământul meu şi mărturia mea
ce îi voi învăţa, copiii lor de asemenea vor şedea pe tronul
tău pentru totdeauna .
13  Fiindcă  DOMNUL  a  ales  Sionul;  l-a  dorit  ca  locuinţă  a
lui .
14 Acesta este odihna mea pentru totdeauna, aici voi locui,
căci am dorit aceasta .
15 Mult voi binecuvânta merindea lui, voi sătura pe săracii
lui cu pâine .
16 De asemenea îi voi îmbrăca preoţii cu salvare, şi sfinţii lui
vor striga tare de bucurie .
17 Acolo voi face cornul lui David să înmugurească, am rân-
duit o lampă pentru unsul meu .
18 Cu ruşine îi voi îmbrăca pe duşmanii lui, dar coroana lui
va înflori peste el .

CApitoLuL 133
 O cântare a treptelor, a lui David.

în unitate!

iATă, ce bine şi ce plăcut este să locuiască fraţii împreună

2 Este ca untdelemnul, preţios pe cap, care a curs în jos pe
barbă, (pe barba lui Aaron), care a curs până la poalele ha-
inelor lui;
3 Ca roua Hermonului şi ca roua care a coborât pe munţii
Sionului;  căci  acolo  DOMNUL  a  poruncit  binecuvântarea,
viaţă pentru totdeauna .

CApitoLuL 134
 O cântare a treptelor.

iATă,  binecuvântaţi  pe  DOMNUL,

DOMNULUI, care staţi noaptea în casa DOMNULUI .

2  Înălţaţi-vă  mâinile  în  sanctuar  şi  binecuvântaţi  pe
DOMNUL .
3 DOMNUL care a făcut cerul şi pământul să te binecuvânteze

toţi

servitorii

372

Psalmii  138

din Sion .

CApitoLuL 135

LăUDAŢI pe DOMNUL . Lăudaţi numele DOMNULUI; lă-

udaţi-l servitori ai DOMNULUI .

2  Voi  care  staţi  în  casa  DOMNULUI,  în  curţile  casei
Dumnezeului nostru,
3 Lăudaţi pe DOMNUL, pentru că DOMNUL este bun; cân-
taţi laude numelui său, pentru că este plăcut .
4  Pentru  că  DOMNUL  l-a  ales  pe  Iacob  pentru  el  însuşi  şi
Israelul pentru tezaurul lui deosebit .
5 Căci ştiu că DOMNUL este mare şi că DOMNUL nostru este
mai presus de toţi dumnezeii .
6 Orice i-a plăcut DOMNULUI, aceea a făcut în cer şi pe pă-
mânt, în mări şi în toate locurile adânci .
7  El  face  vaporii  să  se  ridice  de  la  marginile  pământului;
el face fulgere pentru ploaie; el aduce vântul din vistieriile
sale .
8 El care a lovit pe întâii născuţi ai Egiptului, deopotrivă ai
omului şi ai vitei .
9 El care a trimis semne şi minuni în mijlocul tău, Egiptule,
asupra lui Faraon şi asupra tuturor servitorilor lui .
10 El care a lovit naţiuni mari şi a ucis împăraţi puternici;
11  Pe  Sihon,  împăratul  amoriţilor,  şi  pe  Og,  împăratul
Basanului, şi toate împărăţiile Canaanului,
12 Şi a dat ţara lor ca moştenire, o moştenire lui Israel, po-
porul său .
13  Numele  tău,  DOAMNE,  dăinuieşte  pentru  totdeauna;  şi
amintirea ta, DOAMNE, din generaţie în generaţie .
14  Fiindcă  DOMNUL  va  judeca  poporul  său  şi  se  va  pocăi
referitor la servitorii săi .
15  Idolii  păgânilor  sunt  argint  şi  aur,  lucrarea  mâinilor
oamenilor .
16 Au guri, dar nu vorbesc; au ochi, dar nu văd;
17 Au urechi, dar nu aud; nici nu este vreo suflare în gurile
lor .
18 Cei ce îi fac sunt asemenea lor; aşa este fiecare ce se în-
crede în ei .
19 Binecuvântaţi pe DOMNUL, casă a lui Israel; binecuvân-
taţi pe DOMNUL, casă a lui Aaron;
20 Binecuvântaţi pe DOMNUL, casă a lui Levi; voi, care vă
temeţi de DOMNUL, binecuvântaţi pe DOMNUL .
21  Binecuvântat  fie  din  Sion  DOMNUL,  care  locuieşte  la
Ierusalim . Lăudaţi pe DOMNUL .

CApitoLuL 136

ADUCEŢI  mulţumiri  DOMNULUI,  căci  este  bun,  căci

mila lui dăinuieşte pentru totdeauna .

2 Aduceţi mulţumiri Dumnezeului dumnezeilor, căci mila
lui dăinuieşte pentru totdeauna .
3 Aduceţi mulţumiri Domnului domnilor, căci mila lui dăi-
nuieşte pentru totdeauna .
4 Lui, care singur face mari minuni; căci mila lui dăinuieşte
pentru totdeauna .
5  Lui,  care  prin  înţelepciune  a  făcut  cerurile;  căci  mila  lui
dăinuieşte pentru totdeauna .
6 Lui, care a întins pământul deasupra apelor; căci mila lui
dăinuieşte pentru totdeauna .
7 Lui, care a făcut mari luminători; căci mila lui dăinuieşte
pentru totdeauna .
8 Soarele să stăpânească ziua; căci mila lui dăinuieşte pentru
totdeauna .

9 Luna şi stelele să stăpânească noaptea; căci mila lui dăinu-
ieşte pentru totdeauna .
10 Lui, care a lovit Egiptul în întâii lor născuţi; căci mila lui
dăinuieşte pentru totdeauna;
11 Şi a adus pe Israel dintre ei; căci mila lui dăinuieşte pentru
totdeauna;
12 Cu mână puternică şi cu braţ întins; căci mila lui dăinu-
ieşte pentru totdeauna .
13 Lui, care a despărţit Marea Roşie în două; căci mila lui
dăinuieşte pentru totdeauna .
14 Şi a făcut pe Israel să treacă prin mijlocul acesteia; căci
mila lui dăinuieşte pentru totdeauna .
15 Dar a răsturnat pe Faraon şi oştirea lui în Marea Roşie;
căci mila lui dăinuieşte pentru totdeauna .
16  Lui,  care  şi-a  condus  poporul  prin  pustie;  căci  mila  lui
dăinuieşte pentru totdeauna .
17  Lui,  care  a  lovit  împăraţi  mari;  căci  mila  lui  dăinuieşte
pentru totdeauna .
18 Şi a ucis împăraţi faimoşi; căci mila lui dăinuieşte pentru
totdeauna .
19 Pe Sihon, împăratul Amoriţilor; căci mila lui dăinuieşte
pentru totdeauna;
20  Şi  pe  Og,  împăratul  Basanului;  căci  mila  lui  dăinuieşte
pentru totdeauna .
21 Şi a dat ţara lor ca moştenire; căci mila lui dăinuieşte pen-
tru totdeauna .
22 Ca moştenire lui Israel, servitorul său; căci mila lui dăi-
nuieşte pentru totdeauna .
23 El, care şi-a amintit de noi în starea noastră înjosită; căci
mila lui dăinuieşte pentru totdeauna .
24 Şi ne-a răscumpărat de la duşmanii noştri; căci mila lui
dăinuieşte pentru totdeauna .
25 El, care dă hrană la toată făptura; căci mila lui dăinuieşte
pentru totdeauna .
26  Aduceţi  mulţumiri  Dumnezeului  cerului,  căci  mila  lui
dăinuieşte pentru totdeauna .

CApitoLuL 137

LâNGă râurile Babilonului, acolo ne-am aşezat, da, am

plâns când ne-am amintit de Sion .

2 Ne-am atârnat harpele noastre în sălcii în mijlocul lor .
3 Pentru că acolo cei ce ne-au dus în captivitate ne cereau
cântare;  şi  cei  ce  ne-au  risipit,  ne  cereau  mir,  spunând:
Cântaţi-ne din cântările Sionului .
4 Cum să cântăm noi cântarea DOMNULUI într-un pământ
străin?
5 Dacă te voi uita, Ierusalime, dreapta mea să uite iscusinţa
ei .
6 Dacă nu îmi voi aminti de tine, să mi se lipească limba de
cerul gurii mele; dacă nu voi înălţa Ierusalimul mai presus
de bucuria mea dintâi .
7  Aminteşte-ţi,  DOAMNE,  de  copiii  Edomului  în  ziua
Ierusalimului; ei care au spus: Radeţi-l, radeţi-l, până la te-
meliile sale .
8 Fiică a Babilonului, sortită nimicirii; ferice de cel ce îţi răs-
plăteşte aşa cum ne-ai făcut tu nouă .
9 Ferice de cel ce ia şi zdrobeşte pe micuţii tăi de pietre .

CApitoLuL 138
Un psalm al lui David.

tE voi lăuda cu întreaga mea inimă; înaintea dumnezei-

lor îţi voi cânta laudă .

373

Psalmii  141

2 Mă voi închina spre templul tău sfânt şi voi lăuda nume-
le tău pentru bunătatea ta iubitoare şi pentru adevărul tău,
pentru  că  ai  preamărit  cuvântul  tău  mai  presus  de  tot  nu-
mele tău .
3 În ziua când am strigat mi-ai răspuns şi m-ai întărit cu tă-
rie în sufletul meu .
4  Toţi  împăraţii  pământului  te  vor  lăuda,  DOAMNE,  când
vor auzi cuvintele gurii tale .
5  Da,  vor  cânta  în  căile  DOMNULUI,  căci  mare  este  gloria
DOMNULUI .
6  Deşi  DOMNUL  este  înălţat,  totuşi  el  ia  cunoştinţă  de  cei
înjosiţi, dar pe cei mândri îi cunoaşte de departe .
7 Deşi umblu în mijlocul tulburării, tu mă înviorezi; îţi vei
întinde mâna împotriva furiei duşmanilor mei, şi dreapta ta
mă va salva .
8 DOMNUL va desăvârşi ceea ce este pentru mine; mila ta,
DOAMNE, dăinuieşte pentru totdeauna; nu părăsi lucrările
propriilor tale mâini .

CApitoLuL 139
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

DOAMNE, tu m-ai cercetat şi m-ai cunoscut .

2 Tu ştii când mă aşez şi când mă ridic, de departe îmi

pătrunzi gândul .
3  Îmi  cercetezi  cărarea  şi  culcarea  şi  cunoşti  toate  căile
mele .
4 Căci încă nu este cuvânt pe limba mea, dar, iată, DOAMNE,
tu îl cunoşti în întregime .
5  Tu  m-ai  înconjurat  pe  dinapoi  şi  pe  dinainte  şi  ţi-ai  pus
mâna peste mine .
6  O  astfel  de  cunoaştere  este  prea  minunată  pentru  mine;
este înaltă, nu pot ajunge până la ea .
7 Unde mă duc de la duhul tău? Sau unde să fug de la pre-
zenţa ta?
8 Dacă mă urc în cer, tu eşti acolo; dacă îmi fac patul în iad,
iată, tu eşti acolo .
9 Dacă aş lua aripile zorilor să locuiesc la marginile cele mai
îndepărtate ale mării,
10 Chiar şi acolo mâna ta mă va conduce şi dreapta ta mă va
susţine .
11 Dacă aş spune: Negreşit întunericul mă va acoperi, atunci
noaptea va fi lumină în jurul meu .
12  Da,  întunericul  nu  se  ascunde  de  tine;  şi  noaptea  stră-
luceşte ca ziua; întunericul şi lumina sunt amândouă la fel
pentru tine .
13 Fiindcă mi-ai întocmit rărunchii; tu m-ai acoperit în pân-
tecele mamei mele .
14 Te voi lăuda, pentru că m-ai făcut în mod înfricoşător şi
admirabil; minunate sunt lucrările tale; şi sufletul meu o ştie
foarte bine .
15 Oasele mele nu au fost ascunse de tine, când am fost făcut
în ascuns şi ţesut ca o broderie în părţile cele mai de jos ale
pământului .
16 Ochii tăi m-au văzut când nu eram decât un făt neformat;
şi în cartea ta au fost scrise toate membrele mele, care conti-
nuu au fost modelate, când încă nici unul dintre ele nu era .
17  Cât  de  preţioase  îmi  sunt  gândurile  tale,  Dumnezeule!
Cât de mare este numărul lor!
18  Dacă  le-aş  număra,  ele  sunt  mai  multe  la  număr  decât
nisipul; când mă trezesc, sunt tot cu tine .
19 Da, vei ucide pe cel stricat, Dumnezeule; de aceea depăr-
taţi-vă de mine, oamenilor sângeroşi .

20 Pentru că ei vorbesc stricat împotriva ta şi duşmanii tăi
iau numele tău în deşert .
21  Nu  îi  urăsc  eu,  DOAMNE,  pe  cei  ce  te  urăsc?  Şi  nu  mă
mâhnesc pe cei ce se ridică împotriva ta?
22 Îi urăsc cu o ură desăvârşită, îi socotesc duşmanii mei .
23 Cercetează-mă, Dumnezeule, şi cunoaşte-mi inima; în-
cearcă-mă şi cunoaşte-mi gândurile;
24 Şi vezi dacă este vreo cale stricată în mine şi condu-mă pe
calea veşnică .

CApitoLuL 140
Mai marelui muzician, un psalm al lui David.

violent,

SCAPă-Mă, DOAMNE, de omul rău; păzeşte-mă de omul

2  Care  îşi  închipuie  ticăloşii  în  inimă;  continuu  se  adună
pentru război .
3 Şi-au ascuţit limbile ca un şarpe; veninul viperei este sub
buzele lor . Selah .
4 Păzeşte-mă, DOAMNE, de mâinile celui stricat; protejea-
ză-mă  de  omul  violent,  de  cei  care  au  plănuit  să  răstoarne
umbletele mele .
5 Cei mândri mi-au ascuns o capcană şi frânghii; au întins o
plasă pe cale; mi-au pus curse . Selah .
6 Eu i-am spus DOMNULUI: Tu eşti Dumnezeul meu, ascul-
tă vocea cererilor mele, DOAMNE .
7 DUMNEZEULE, Doamne, tăria salvării mele, mi-ai acope-
rit capul în ziua bătăliei .
8 Nu împlini, DOAMNE, dorinţele celui stricat; nu duce mai
departe planul lui stricat, pentru a nu se înălţa . Selah .
9 Cât despre capul celor ce mă înconjoară, să îi acopere tică-
loşia propriilor lor buze .
10 Să cadă cărbuni aprinşi peste ei; să fie aruncaţi în foc; în
gropi adânci, ca să nu se ridice din nou .
11 Nu lăsa pe bărbatul vorbitor de rău să fie întemeiat pe pă-
mânt; răul va vâna pe omul violent pentru a-l răsturna .
12 Ştiu că DOMNUL va susţine cauza celui nenorocit şi drep-
tul celor săraci .
13 Da, cei drepţi vor aduce mulţumiri numelui tău; cei in-
tegri vor locui în prezenţa ta .

CApitoLuL 141
Un psalm al lui David.

DOAMNE, strig către tine, grăbeşte-te înspre mine; des-

chide urechea la vocea mea, când strig către tine .
2  Să  se  îndrepte  rugăciunea  mea  înaintea  ta  ca  tămâia;  şi
înălţarea mâinilor mele ca sacrificiul de seară .
3 Pune o gardă, DOAMNE, înaintea gurii mele; păzeşte uşa
buzelor mele .
4 Nu înclina inima mea la nici un lucru rău, pentru a face
fapte stricate cu oameni care lucrează nelegiuire, şi nu mă
lăsa să mănânc din lucrurile lor plăcute .
5 Să mă lovească cel drept, va fi bunătate; şi să mă mustre, va
fi untdelemn ales, care nu îmi va sparge capul; căci rugăciu-
nea mea de asemenea va fi pentru ei în nenorocirile lor .
6 Când judecătorii lor vor fi răsturnaţi în locuri stâncoase,
vor auzi cuvintele mele, căci ele sunt dulci .
7 Oasele noastre sunt împrăştiate la gura mormântului, ca şi
când cineva taie şi despică lemne pe pământ .
8 Dar ochii mei sunt spre tine, DUMNEZEULE, Doamne; în
tine este încrederea mea; nu lăsa sufletul meu pustiit .
9 Păzeşte-mă de capcanele pe care le-au pus pentru mine şi
de cursele lucrătorilor nelegiuirii .

374

Psalmii  145

10  Să  cadă  cei  stricaţi  în  propriile  lor  plase,  în  timp  ce  eu
deodată scap .

CApitoLuL 142
Maschil al lui David; când era în peşteră: o rugăciune.

CU vocea mea am strigat către DOMNUL; cu vocea mea

mi-am făcut cererea către DOMNUL .

2 Mi-am vărsat plângerea înaintea lui; am arătat înaintea lui
tulburarea mea .
3 Când duhul meu a fost copleşit înăuntrul meu, atunci ai
cunoscut cărarea mea . În calea pe care am umblat, ei au pus
pe ascuns o capcană pentru mine .
4 M-am uitat la dreapta mea şi am privit, dar nu a fost nici
un om care să mă cunoască, mi-a lipsit adăpostul; nimeni nu
s-a îngrijit de sufletul meu .
5 Am strigat către tine, DOAMNE, am spus: Tu eşti adăpos-
tul meu şi partea mea în ţara celor vii .
6 Dă atenţie strigătului meu, pentru că am fost foarte înjosit,
eliberează-mă  de  persecutorii  mei,  căci  sunt  mai  puternici
decât mine .
7 Scoate sufletul meu din închisoare, ca să laud numele tău,
cei drepţi mă vor înconjura, căci mi-ai făcut bine .

CApitoLuL 143
Un psalm al lui David.

ASCULTă  rugăciunea  mea,  DOAMNE,  deschide  ure-

chea la cererile mele, răspunde-mi în credincioşia şi în

dreptatea ta .
2 Şi nu intra la judecată cu servitorul tău, pentru că înaintea
ta nici un om viu nu va fi declarat drept .
3 Pentru că duşmanul mi-a persecutat sufletul; mi-a doborât
viaţa la pământ; m-a făcut să locuiesc în întuneric, ca pe cei
ce sunt demult morţi .
4 De aceea este duhul meu copleşit înăuntrul meu; inima îmi
este pustie în mine .
5 Îmi amintesc zilele din vechime; meditez la toate lucrările
tale; cuget la lucrarea mâinilor tale .
6 Îmi întind mâinile spre tine, sufletul meu însetează după
tine, ca un pământ însetat . Selah .
7 Grăbeşte să mă asculţi, DOAMNE, duhul meu se sfârşeşte,
nu îţi ascunde faţa de la mine, ca nu cumva să fiu ca cei ce
coboară în groapă .
8 Fă-mă să aud bunătatea ta iubitoare dimineaţa, pentru că
în tine mă încred; fă-mă să cunosc calea în care ar trebui să
umblu, căci îmi înalţ sufletul spre tine .
9 Scapă-mă, DOAMNE, de duşmanii mei, eu fug la tine pen-
tru a mă ascunde .
10  Învaţă-mă  să  fac  voia  ta,  pentru  că  tu  eşti  Dumnezeul
meu, duhul tău este bun; condu-mă în ţara integrităţii .
11 Învie-mă, DOAMNE, pentru numele tău, pentru drepta-
tea ta scoate-mi sufletul din tulburare .
12 Şi în mila ta stârpeşte pe duşmanii mei şi nimiceşte-i pe
toţi  cei  ce  îmi  nenorocesc  sufletul,  căci  eu  sunt  servitorul
tău .

CApitoLuL 144
Un psalm al lui David.

BINECUVâNTAT fie DOMNUL, tăria mea, care îmi de-

prinde mâinile la război şi degetele mele la luptă .

2 Bunătatea mea şi fortăreaţa mea; turnul meu înalt şi eli-
beratorul meu; scutul meu şi cel în care mă încred, care îmi
supune poporul sub mine .

3 DOAMNE, ce este omul, ca să iei cunoştinţă de el! Sau fiul
omului, ca să ţii seama de el!
4  Omul  este  asemănător  deşertăciunii,  zilele  lui  sunt  ca  o
umbră care trece .
5 DOAMNE pleacă-ţi cerurile şi coboară; atinge munţii şi vor
fumega .
6  Aruncă  fulger  şi  împrăştie-i,  trage  săgeţile  tale  şi
nimiceşte-i .
7  Întinde-ţi  mâna  din  înălţime;  scapă-mă  şi  eliberează-mă
din ape mari, din mâna copiilor străini .
8  A  căror  gură  vorbeşte  deşertăciune  şi  dreapta  lor  este  o
dreaptă a falsităţii .
9 Dumnezeule, eu îţi voi cânta o cântare nouă, pe psalterion
şi pe un instrument cu zece coarde îţi voi cânta laude .
10 El dă salvare împăraţilor, el eliberează pe David, servito-
rul său, de sabia care răneşte .
11  Scapă-mă  şi  eliberează-mă  din  mâna  copiilor  străini,  a
căror gură vorbeşte deşertăciune şi dreapta lor este o dreaptă
a falsităţii;
12 Pentru ca fiii noştri să fie ca plante ce cresc în tinereţea
lor; fiicele noastre să fie ca pietre unghiulare, lustruite în ase-
mănarea unui palat;
13 Ca grânarele noastre să fie pline, dând tot felul de pro-
vizii;  ca  oile  noastre  să  nască  mii  şi  zeci  de  mii  în  străzile
noastre;
14 Ca boii noştri să fie tari să muncească; să nu fie nici o rup-
tură, nici o ieşire; ca să nu fie plângere în străzile noastre .
15 Ferice de acel popor, care este astfel; da, ferice de acel po-
por, al cărui Dumnezeu este DOMNUL .

CApitoLuL 145
Psalmul de laudă al lui David.

tE voi înălţa, Dumnezeul meu, împărate! Şi voi binecu-

vânta numele tău pentru totdeauna şi întotdeauna .
2  În  fiecare  zi  te  voi  binecuvânta;  şi  voi  lăuda  numele  tău
pentru totdeauna şi întotdeauna .
3 Mare este DOMNUL şi demn de a fi mult lăudat; şi măreţia
sa este de nepătruns .
4 O generaţie va lăuda lucrările tale alteia şi va vesti faptele
tale puternice .
5 Voi vorbi despre glorioasa onoare a maiestăţii tale şi despre
lucrările tale minunate .
6 Şi oamenii vor vorbi despre puterea înfricoşătoarelor tale
fapte şi eu voi vesti măreţia ta .
7 Ei vor rosti mult amintirea marii tale bunătăţi şi vor cânta
despre dreptatea ta .
8 DOMNUL este cu har şi plin de compasiune, încet la mânie
şi mare în milă .
9 DOMNUL este bun cu toţi şi îndurările lui blânde sunt pes-
te toate lucrările sale .
10 Toate lucrările tale te vor lăuda, DOAMNE; şi sfinţii tăi te
vor binecuvânta .
11  Ei  vor  vorbi  despre  gloria  împărăţiei  tale  şi  vor  istorisi
puterea ta,
12 Pentru a face cunoscute fiilor oamenilor faptele lui puter-
nice şi maiestatea glorioasă a împărăţiei sale .
13 Împărăţia ta este o împărăţie veşnică şi domnia ta dăinu-
ieşte din generaţie în generaţie .
14 DOMNUL susţine pe toţi cei ce cad şi ridică pe toţi cei
ce sunt încovoiaţi .
15 Ochii tuturor te aşteaptă; şi tu le dai mâncarea la timpul
cuvenit .

375

Psalmii  150

16 Tu îţi deschizi mâna şi saturi dorinţa fiecărui lucru viu .
17  DOMNUL  este  drept  în  toate  căile  sale  şi  sfânt  în  toate
lucrările sale .
18 DOMNUL este aproape de toţi cei ce îl cheamă, de toţi cei
ce îl cheamă în adevăr .
19 El va împlini dorinţa celor ce se tem de el, el de asemenea
va asculta strigătul lor şi îi va salva .
20  DOMNUL  păstrează  pe  toţi  cei  ce  îl  iubesc,  dar  pe  toţi
stricaţii îi va nimici .
21  Gura  mea  va  vorbi  lauda  DOMNULUI;  şi  să  binecuvân-
teze  toată  făptura  numele  lui  sfânt  pentru  totdeauna  şi
întotdeauna .

bună a grâului .
15 El trimite poruncile lui pe pământ, cuvântul lui aleargă
foarte repede .
16 El dă zăpadă ca lâna, el împrăştie bruma ca cenuşa .
17 El îşi aruncă gheaţa ca îmbucături, cine poate sta înaintea
frigului său?
18 El trimite cuvântul său şi le topeşte, el face ca vânturile
sale să sufle şi apele curg .
19 El arată cuvântul său lui Iacob, statutele sale şi judecăţile
sale lui Israel .
20 El nu s-a purtat astfel cu nici o naţiune; iar judecăţile sale,
ei nu le-au cunoscut . Lăudaţi pe DOMNUL .

CApitoLuL 146

CApitoLuL 148

meu .

LăUDAŢI  pe  DOMNUL .  Laudă  pe  DOMNUL,  suflete  al

2  Cât  timp  trăiesc  voi  lăuda  pe  DOMNUL,  voi  cânta  laude
Dumnezeului meu cât voi fi .
3 Nu îţi pune încrederea în prinţi, nici în fiul omului, în care
nu este ajutor .
4  Suflarea  lui  iese,  el  se  întoarce  în  pământul  lui;  chiar  în
ziua aceea gândurile lui pier .
5 Ferice de cel ce are pe Dumnezeul lui Iacob ca ajutor al său,
a cărui speranţă este în DOMNUL Dumnezeul său;
6 Care a făcut cerul şi pământul, marea şi tot ce este în ea,
care ţine adevărul pentru totdeauna .
7 Care face judecată pentru cei oprimaţi, care dă mâncare
celor flămânzi . DOMNUL dezleagă prizonierii;
8  DOMNUL  deschide  ochii  orbilor,  DOMNUL  ridică  pe  cei
încovoiaţi; DOMNUL iubeşte pe cei drepţi;
9 DOMNUL păzeşte pe străini; el uşurează pe cel fără tată şi
pe văduvă, dar calea celui stricat o răstoarnă .
10 DOMNUL va domni pentru totdeauna, chiar Dumnezeul
tău, Sioane, din generaţie în generaţie . Lăudaţi pe DOMNUL .

CApitoLuL 147

LăUDAŢI pe DOMNUL, pentru că este bine a cânta laude

Dumnezeului nostru, pentru că este plăcut; şi lauda este

cuvenită .
2  DOMNUL  zideşte  Ierusalimul,  adună  pe  proscrişii  lui
Israel .
3 El vindecă pe cei cu inima frântă şi le leagă rănile .
4 El socoteşte numărul stelelor, el le cheamă pe toate pe nu-
mele lor .
5 Mare este Domnul nostru şi mare în putere, înţelegerea lui
este infinită .
6 DOMNUL înalţă pe cei blânzi, el aruncă pe cei stricaţi la
pământ .
7 Cântaţi DOMNULUI cu mulţumire; cântaţi laudă pe harpă,
Dumnezeului nostru,
8 Care acoperă cerul cu nori, care pregăteşte ploaie pentru
pământ, care face să crească iarbă pe munţi .
9 Dă vitei mâncarea ei şi corbilor tineri care strigă .
10 El nu găseşte plăcere în tăria calului, el nu are plăcere în
picioarele unui om .
11 DOMNUL are plăcere în cei ce se tem de el, în cei ce speră
în mila lui .
12  Laudă  pe  DOMNUL,  Ierusalime;  laudă  pe  Dumnezeul
tău, Sioane .
13 Căci el a întărit zăvoarele porţilor tale; el a binecuvântat
pe copiii tăi în mijlocul tău .
14 El dă pace la graniţele tale şi te umple cu partea cea mai

LăUDAŢI pe DOMNUL . Lăudaţi pe DOMNUL voi cei din

ceruri, lăudaţi-l în înălţimi .

2 Lăudaţi-l toţi îngerii lui, lăudaţi-l toate oştirile lui .
3 Lăudaţi-l soare şi lună, lăudaţi-l toate stelele luminii .
4 Lăudaţi-l ceruri ale cerurilor şi ape care sunteţi deasupra
cerurilor .
5 Să laude numele DOMNULUI, pentru că el a poruncit şi
au fost create .
6  El  de  asemenea  le-a  întemeiat  pentru  totdeauna  şi  întot-
deauna, a dat o hotărâre care nu va trece .
7  De  pe  pământ  lăudaţi  pe  DOMNUL,  voi  dragoni  şi  toate
adâncurile,
8 Foc şi grindină, zăpadă şi vapori, vârtej de vânt care împli-
neşti cuvântul său,
9 Munţi şi toate dealurile, pomi roditori şi toţi cedrii,
10 Fiare şi toate vitele; târâtoare şi păsări zburătoare;
11 Împăraţi ai pământului şi toate popoarele, prinţi şi toţi
judecătorii pământului,
12 Deopotrivă tineri şi tinere, bătrâni şi copii;
13 Să laude numele DOMNULUI, pentru că doar numele lui
este măreţ; gloria lui este deasupra pământului şi a cerului .
14 El de asemenea înalţă cornul poporului său, lauda tutu-
ror sfinţilor săi, a copiilor lui Israel, un popor aproape de el .
Lăudaţi pe DOMNUL .

CApitoLuL 149

LăUDAŢI  pe  DOMNUL .  Cântaţi  DOMNULUI  o  cântare

nouă, şi lauda lui în adunarea sfinţilor .

2 Să se bucure Israel în cel ce l-a făcut; să se bucure copiii
Sionului în Împăratul lor .
3 Să laude numele lui cu dans, să îi cânte laude cu tamburina
şi harpa .
4 Căci DOMNUL are plăcere în poporul său, va înfrumuseţa
pe cei blânzi cu salvare .
5 Să se bucure sfinţii în glorie, să cânte cu voce tare în pa-
turile lor .
6 Să fie laudele înalte ale lui Dumnezeu în gura lor şi o sabie
cu două tăişuri în mâna lor .
7 Pentru a împlini pedeapsă peste păgâni şi pedepsiri peste
popoare .
8 Să lege pe împăraţii lor cu lanţuri şi pe nobilii lor cu cătuşe
de fier;
9  Pentru  a  împlini  judecata  scrisă  împotrivă  lor;  această
onoare o au toţi sfinţii lui . Lăudaţi pe DOMNUL .

CApitoLuL 150

LăUDAŢI pe DOMNUL . Lăudaţi pe Dumnezeu în sanctu-

arul său, lăudaţi-l în întinderea cerului puterii sale .

376

Psalmii  150

2  Lăudaţi-l  pentru  puternicele  sale  fapte,  lăudaţi-l
conform alesei sale măreţii .
3 Lăudaţi-l cu sunetul trâmbiţei, lăudaţi-l cu psalterionul şi
harpa .
4 Lăudaţi-l cu tamburină şi dans, lăudaţi-l cu instrumente

cu coarde şi instrumente de suflat .
5 Lăudaţi-l pe chimvale răsunătoare, lăudaţi-l pe chimvale
înalt răsunătoare .
6 Să laude pe DOMNUL fiecare lucru ce are suflare . Lăudaţi
pe DOMNUL .

377

… Proverbe …

Capitolul 1

Israel;

pROVERBELE lui Solomon, fiul lui David, împăratul lui

2 Pentru a cunoaşte înţelepciunea şi instruirea; pentru a pri-
cepe cuvintele înţelegerii;
3 Pentru a primi instruirea înţelepciunii, a dreptăţii şi a ju-
decăţii şi a echităţii;
4 Pentru a da agerime celor simpli, tânărului, cunoaştere şi
judecată .
5 Un înţelept va asculta şi îşi va creşte învăţătura, şi un om al
înţelegerii va obţine sfaturi înţelepte;
6 Pentru a înţelege un proverb şi interpretarea lui, cuvintele
înţelepţilor şi vorbele lor adânci .
7 Teama de DOMNUL este începutul cunoaşterii; dar nebu-
nii dispreţuiesc înţelepciunea şi instruirea .
8 Fiul meu, ascultă instruirea tatălui tău şi nu părăsi legea
mamei tale;
9 Fiindcă ele vor fi o podoabă de har peste capul tău şi lănţi-
şoare în jurul gâtului tău .
10 Fiul meu, dacă păcătoşii te ademenesc, nu te învoi!
11 Dacă ei spun: Vino cu noi, să stăm la pândă pentru a vărsa
sânge, să pândim în ascuns şi fără motiv pe cel nevinovat;
12 Să îi înghiţim de vii precum mormântul; şi în întregime,
ca cei ce coboară în groapă;
13 Vom găsi toate lucrurile preţioase, ne vom umple casele
cu pradă;
14  Aruncă-ţi  sorţul  printre  noi;  să  avem  toţi  o  singură
pungă;
15 Fiul meu, nu umbla cu ei pe cale; opreşte-ţi piciorul de la
cărarea lor;
16  Căci  picioarele  lor  aleargă  la  rău  şi  se  grăbesc  să  verse
sânge .
17 Cu siguranţă în zadar este întinsă plasa înaintea ochilor
oricărei păsări .
18 Şi ei stau la pândă pentru a vărsa propriul lor sânge; pân-
desc în ascuns propriile lor vieţi .
19 Astfel sunt căile fiecărui om lacom de câştig, lăcomie care
ia viaţa celor ce o au .
20 Înţelepciunea strigă afară; îşi înalţă vocea pe străzi;
21 Ea strigă în piaţa de adunare a mulţimii, în pragurile por-
ţilor; îşi rosteşte cuvintele ei în cetate, spunând:
22  Până  când  simplilor,  veţi  iubi  simplitatea  şi  batjoco-
ritorii  se  vor  desfăta  în  batjocurile  lor  şi  proştii  vor  urî
cunoaşterea?
23 Întoarceţi-vă la mustrarea mea; iată, voi turna duhul meu
peste voi, vă voi face cunoscute cuvintele mele .
24 Deoarece v-am chemat şi aţi refuzat; mi-am întins mâna
şi nimeni nu a dat atenţie;
25 Dar aţi făcut de nimic tot sfatul meu şi aţi refuzat mus-
trarea mea;
26 Şi eu voi râde la nimicirea voastră; îmi voi bate joc când
vine spaima voastră;
27 Când vine spaima voastră ca pustiirea şi nimicirea voas-
tră vine ca un vârtej de vânt; când vine strâmtorarea şi chi-
nul peste voi,
28 Atunci mă vor chema, dar voi refuza să răspund; devreme
mă vor căuta, dar nu mă vor găsi,
29  Pentru  că  au  urât  cunoaşterea  şi  nu  au  ales  teama  de

DOMNUL;
30  Au  refuzat  sfatul  meu,  au  dispreţuit  întreaga  mea
mustrare .
31 De aceea vor mânca din rodul căii lor şi vor fi îndestulaţi
cu înşelătoriile lor .
32  Fiindcă  abaterea  de  pe  cale  a  celor  simpli  îi  va  ucide  şi
abundenţa proştilor îi va nimici .
33 Dar oricine îmi dă ascultare va locui în siguranţă şi va fi
liniştit faţă de teama de rău .

CApitoLuL 2

FIUL  meu,  dacă  vei  primi  cuvintele  mele  şi  ascunzi  po-

runcile mele în tine,

2 Astfel încât îţi apleci urechea la înţelepciune şi îţi dedici
inima înţelegerii,
3 Da, dacă strigi după cunoaştere şi îţi înalţi vocea pentru
înţelegere,
4 Dacă o cauţi precum argintul şi o cercetezi ca pe tezaure
ascunse,
5 Atunci vei înţelege teama de DOMNUL şi vei găsi cunoaş-
terea lui Dumnezeu .
6  Fiindcă  DOMNUL  dă  înţelepciune,  din  gura  lui  vin  cu-
noaştere şi înţelegere .
7 El strânge înţelepciune sănătoasă pentru cel drept; este un
scut celor ce umblă cu integritate .
8 El păzeşte cărările judecăţii şi păstrează calea sfinţilor săi .
9  Atunci  vei  înţelege  dreptatea  şi  judecata  şi  echitatea,  da,
fiecare cărare bună .
10 Când înţelepciunea intră în inima ta şi cunoaşterea este
plăcută sufletului tău,
11 Atunci judecata te va păstra, înţelegerea te va păzi,
12 Pentru a te salva de calea omului rău, de omul care vor-
beşte lucruri perverse;
13  Care  părăseşte  cărările  integrităţii  pentru  a  umbla  pe
căile întunericului;
14 Care se bucură să facă răul şi se desfată în perversitatea
celui rău;
15 Ale căror căi sunt strâmbe şi perverşi în cărările lor;
16 Pentru a te elibera de femeia străină, chiar de străina care
linguşeşte prin cuvintele ei;
17 Care părăseşte pe călăuza tinereţii ei şi uită legământul
Dumnezeului ei,
18 Deoarece casa ei se apleacă spre moarte şi căile ei la cei
morţi .
19 Nici unul din cei ce merg la ea nu se mai întorc, nici cără-
rile vieţii nu apucă .
20  Ca  să  umbli  pe  calea  celor  buni  şi  să  ţii  cărările  celor
drepţi .
21 Fiindcă cei integri vor locui în ţară şi cei desăvârşiţi vor
rămâne în ea .
22 Dar cei stricaţi vor fi stârpiţi de pe pământ şi cei fără de
lege vor fi dezrădăcinaţi din el .

CApitoLuL 3

runcile mele;

FIUL meu, nu uita legea mea, ci inima ta să păzească po-

2 Fiindcă ele vor adăuga zilelor tale lungime şi ani de viaţă
şi pace .

378

Proverbe  5

3 Să nu te părăsească mila şi adevărul; leagă-le în jurul gâtu-
lui tău; scrie-le pe tăblia inimii tale;
4  Astfel  vei  găsi  favoare  şi  bună  înţelegere  în  ochii  lui
Dumnezeu şi a oamenilor .
5 Încrede-te în DOMNUL cu toată inima ta şi nu te sprijini pe
propria ta înţelegere .
6  Recunoaşte-l  în  toate  căile  tale  şi  el  îţi  va  îndrepta
cărările .
7 Nu fi înţelept în ochii tăi; teme-te de DOMNUL şi abate-te
de la rău .
8 Va fi sănătate buricului tău şi măduvă oaselor tale .
9 Onorează pe DOMNUL cu averea ta şi cu primele roade din
tot venitul tău;
10 Astfel vor fi umplute hambarele tale cu abundenţă şi teas-
curile tale vor da pe dinafară cu vin nou .
11 Fiul meu, nu dispreţui disciplinarea DOMNULUI, nici nu
obosi la îndreptarea lui,
12 Fiindcă DOMNUL îndreaptă pe cine iubeşte, precum un
tată pe fiul în care îşi găseşte plăcere .
13  Fericit  este  omul  care  găseşte  înţelepciune  şi  omul  care
obţine înţelegere .
14 Fiindcă profitul ei este mai bun decât profitul argintului,
iar câştigul ei decât aur fin .
15 Ea este mai preţioasă decât rubinele şi toate lucrurile pe
care le doreşti nu sunt de comparat cu ea .
16 În mâna ei dreaptă se află lungimea zilelor şi în stânga ei
sunt bogăţiile şi onoarea .
17 Căile ei sunt căi plăcute şi toate cărările ei sunt pace .
18 Ea este un pom al vieţii pentru cei ce o ţin strâns şi fericit
este cel care o păstrează .
19 DOMNUL prin înţelepciune a fondat pământul, prin înţe-
legere a întemeiat cerurile .
20 Prin cunoaşterea lui sunt despicate adâncurile şi norii pi-
cură roua .
21 Fiul meu, să nu se depărteze ele de ochii tăi! Păzeşte înţe-
lepciunea sănătoasă şi judecata;
22 Astfel ele vor fi viaţă sufletului tău şi graţie gâtului tău .
23 Atunci vei umbla în siguranţă pe calea ta şi piciorul tău
nu se va poticni .
24 Când te culci, nu te vei teme; da, te vei culca şi somnul
tău va fi dulce .
25 Nu te teme de spaima năpraznică, nici de pustiirea celor
stricaţi când vine .
26 Fiindcă DOMNUL va fi încrederea ta şi îţi va păstra picio-
rul să nu fie prins .
27 Nu opri binele de la cei cărora li se cuvine, când stă în
puterea mâinii tale să o faci .
28 Nu spune vecinului tău: Du-te şi revino, şi mâine îţi voi
da; când ai lângă tine ce îi trebuie .
29 Nu plănui răul împotriva vecinului tău, văzând că el tră-
ieşte în siguranţă lângă tine .
30 Nu te certa fără motiv cu un om, dacă nu ţi-a făcut nici
un rău .
31 Nu invidia pe opresor şi nu alege nici una din căile lui .
32 Fiindcă cel pervers este urâciune pentru  DOMNUL, dar
sfatul său ascuns este cu cei drepţi .
33 Blestemul DOMNULUI este în casa celui stricat, dar el bi-
necuvântează locuinţa celor drepţi .
34  Într-adevăr,  el  batjocoreşte  pe  batjocoritori,  dar  dă  har
celor umili .
35 Cei înţelepţi vor moşteni glorie, dar ruşinea va fi înălţarea
proştilor .

Capitolul 4

ASCULTAŢI, copiilor, instruirea unui tată şi daţi atenţie

pentru a cunoaşte înţelegerea .

2 Nu părăsiţi legea mea, pentru că eu vă dau doctrină bună .
3 Pentru că eram fiul tatălui meu, gingaş şi singurul înaintea
mamei mele .
4 El, de asemenea, m-a învăţat şi mi-a spus: Să păstreze ini-
ma ta cuvintele mele, ţine poruncile mele şi vei trăi .
5 Obţine înţelepciune, obţine înţelegere; nu uita, nici nu te
abate de la cuvintele gurii mele .
6 Nu o părăsi, şi ea te va păstra; iubeşte-o, şi ea te va păzi .
7 Înţelepciunea este lucrul de căpătâi; de aceea, obţine înţe-
lepciune; şi cu toate cele obţinute, obţine înţelegere .
8 Înalţ-o, şi ea te va înălţa; te va onora când o îmbrăţişezi .
9 Ea va da capului tău o podoabă de har, îţi va aduce o co-
roană de glorie .
10 Ascultă, fiul meu, şi primeşte spusele mele; şi mulţi vor fi
anii vieţii tale .
11 Te-am învăţat despre calea înţelepciunii, te-am condus pe
cărări drepte .
12 Când umbli, paşii tăi nu vor fi strâmtoraţi; şi când alergi
nu te vei poticni .
13 Ţine strâns de instruire; nu o lăsa să plece; păzeşte-o, fi-
indcă ea este viaţa ta .
14  Nu  intra  în  cărarea  celor  stricaţi  şi  nu  te  duce  pe  calea
celor răi .
15 Evit-o, nu trece nici măcar pe lângă ea, întoarce-te de la ea
şi treci mai departe .
16 Fiindcă ei nu dorm, fără să fi făcut vreo ticăloşie; şi som-
nul le este luat dacă nu fac pe cineva să cadă .
17  Fiindcă  ei  mănâncă  pâinea  stricăciunii  şi  beau  vinul
violenţei .
18 Dar cărarea celor drepţi este ca lumina strălucitoare, care
străluceşte tot mai mult până în ziua desăvârşită .
19 Calea celor stricaţi este ca întunericul; ei nu ştiu în ce se
poticnesc .
20 Fiul meu, dă atenţie cuvintelor mele; apleacă-ţi urechea
la spusele mele .
21 Să nu se depărteze de ochii tăi; păstrează-le în mijlocul
inimii tale .
22 Fiindcă ele sunt viaţă pentru cei ce le găsesc şi sănătate
pentru toată carnea lor .
23 Păzeşte-ţi inima cu toată silinţa, fiindcă din ea sunt ieşi-
rile vieţii .
24  Alungă  de  la  tine  o  gură  perversă  şi  îndepărtează  buze
perverse de la tine .
25 Să privească ochii tăi înainte, iar pleoapele tale să priveas-
că drept în faţa ta .
26  Cumpăneşte  cărarea  paşilor  tăi  şi  toate  căile  tale  să  fie
întemeiate .
27 Nu te întoarce nici la dreapta nici la stânga; îndepărtează-ţi
piciorul de la rău .

Capitolul 5

FIUL  meu,  dă  atenţie  la  înţelepciunea  mea  şi  apleacă-ţi

urechea la înţelegerea mea,

2 Ca să iei aminte la judecată şi ca buzele tale să păzească
cunoaşterea .
3 Fiindcă buzele femeii străine picură ca fagurele şi gura ei
este mai alunecoasă decât untdelemnul;
4 Dar sfârşitul ei este amar ca pelinul, ascuţit ca o sabie cu
două tăişuri .

379

Proverbe  7

5 Picioarele ei merg jos la moarte, paşii ei apucă spre iad .
6  Ca  nu  cumva  să  cumpăneşti  cărarea  vieţii,  căile  ei  sunt
schimbătoare, ca să nu le poţi cunoaşte .
7 De aceea ascultaţi-mă acum copiilor şi nu vă depărtaţi de
cuvintele gurii mele!
8 Mută-ţi calea departe de ea şi nu te apropia de uşa casei ei,
9 Ca nu cumva să dai onoarea ta altora şi anii tăi celui crud,
10 Ca nu cumva să fie îndestulaţi străinii cu bogăţia ta şi os-
tenelile tale să fie în casa unui străin,
11  Şi  la  urmă  să  jeleşti,  când  carnea  ta  şi  trupul  tău  sunt
mistuite,
12 Şi să spui: Cum de am urât instruirea şi inima mea a dis-
preţuit mustrarea;
13 Şi nu am ascultat de vocea învăţătorilor mei, nici nu mi-
am aplecat urechea la cei ce m-au instruit!
14 Am fost aproape în fiecare rău în mijlocul mulţimii şi al
adunării .
15 Bea apă din propriul tău izvor şi ape curgătoare din pro-
pria ta fântână .
16 Izvoarele tale să se reverse departe şi râuri de ape să fie
pe străzi .
17 Să fie numai ale tale şi nu ale străinilor care sunt cu tine .
18 Fântâna ta să fie binecuvântată; şi bucură-te cu soţia ti-
nereţii tale .
19 Ca cerboaica drăgăstoasă să fie ea şi o căprioară plăcută;
să te sature tot timpul sânii ei; şi fii întotdeauna îmbătat de
dragostea ei .
20 Şi de ce ai dori tu, fiul meu, să fii îmbătat de o femeie stră-
ină şi să îmbrăţişezi sânul unei străine?
21 Căci căile omului sunt înaintea ochilor DOMNULUI şi el
cumpăneşte toate cărările lui .
22 Propriile lui nelegiuiri îl vor prinde pe cel stricat şi va fi
ţinut cu funiile păcatelor sale .
23 El va muri fără instruire şi în măreţia nechibzuinţei sale
se va rătăci .

CApitoLuL 6

FIUL meu, dacă te pui garant pentru prietenul tău, dacă ai

bătut palma cu un străin,

2 Eşti prins în capcană prin cuvintele gurii tale, prin cuvin-
tele gurii tale eşti prins!
3 Fă aceasta acum, fiul meu, şi eliberează-te când ajungi în
mâna prietenului tău; du-te, umileşte-te şi imploră pe prie-
tenul tău .
4 Nu da somn ochilor tăi, nici aţipire pleoapelor tale .
5 Eliberează-te precum o căprioară din mâna vânătorului şi
ca o pasăre din mâna păsărarului .
6 Du-te la furnică, leneşule; ia aminte căile ei şi fii înţelept;
7  Ea,  care,  neavând  nici  călăuză,  nici  supraveghetor,  nici
stăpân,
8 Îşi adună mâncarea în timpul verii şi îşi strânge mâncarea
în timpul secerişului .
9 Cât timp vei dormi, leneşule? Când te vei trezi din somnul
tău?
10 Încă puţin somn, puţină aţipire, puţină încrucişare a mâi-
nilor pentru a dormi;
11 Aşa va veni sărăcia ta ca un călător şi lipsa ta ca un om
înarmat .
12  Un  om  de  nimic,  un  om  stricat,  umblă  cu  o  gură
perversă .
13 El clipeşte din ochii lui, vorbeşte cu picioarele lui, învaţă
pe alţii cu degetele lui;

14 Perversitate este în inima lui, unelteşte ticăloşie neconte-
nit, seamănă discordie .
15 De aceea dezastrul lui va veni dintr-odată; dintr-odată va
fi zdrobit fără remediu .
16 Aceste şase lucruri le urăşte DOMNUL; da, şapte sunt urâ-
ciune pentru el:
17 O privire trufaşă, o limbă mincinoasă şi mâini care varsă
sânge nevinovat,
18 O inimă care unelteşte planuri stricate, picioare care sunt
iuţi să alerge la ticăloşie,
19 Un martor fals care vântură minciuni şi cel ce seamănă
discordie între fraţi .
20 Fiul meu, păzeşte porunca tatălui tău şi nu părăsi legea
mamei tale;
21 Prinde-le continuu peste inima ta şi leagă-le în jurul gâ-
tului tău .
22 Când mergi, te va conduce; când dormi, te va ţine; şi când
te trezeşti, va vorbi cu tine .
23 Fiindcă porunca este o lampă şi legea este lumină; şi mus-
trările instruirii sunt calea vieţii;
24 Ca să te ţină departe de femeia rea, de linguşeala limbii
femeii străine .
25 Nu pofti frumuseţea ei în inima ta nici să nu te prindă cu
pleoapele ei .
26 Căci prin mijloacele unei femei curve va ajunge un băr-
bat  la  o  bucată  de  pâine;  şi  femeia  adulteră  va  vâna  viaţa
preţioasă .
27 Poate un bărbat să ia foc în sânul lui şi hainele să nu îi fie
arse?
28 Poate cineva să meargă pe cărbuni încinşi şi picioarele să
nu îi fie arse?
29 Aşa şi cel ce intră la soţia aproapelui său; oricine se atinge
de ea nu este nevinovat .
30 Oamenii nu dispreţuiesc un hoţ, dacă fură pentru a-şi să-
tura sufletul când este flămând;
31 Dar dacă este găsit, va da înapoi de şapte ori; va da toată
averea casei sale .
32 Dar oricine comite adulter cu o femeie, îi lipseşte înţele-
gerea; cel ce face aceasta îşi nimiceşte sufletul .
33 Va obţine rană şi dezonoare şi ocara lui nu va fi ştearsă .
34 Fiindcă gelozia este turbarea unui bărbat; de aceea nu va
cruţa în ziua pedepsei .
35 Nu va lua aminte la nici o răscumpărare nici nu va fi mul-
ţumit, deşi tu dai multe daruri .

CApitoLuL 7

mele .

FIUL meu, ţine cuvintele mele şi strânge cu tine poruncile

2 Ţine poruncile mele şi vei trăi; şi legea mea ca lumina ochi-
lor tăi .
3 Leagă-le împrejurul degetelor tale, scrie-le pe tăblia inimii
tale .
4 Spune înţelepciunii: Tu eşti sora mea; şi numeşte înţelege-
rea, ruda ta;
5 Ca ele să te ţină departe de femeia străină, de străina care
linguşeşte cu vorbele ei .
6 Căci de la fereastra casei mele am privit prin deschizătura
mea,
7 Şi am văzut printre cei simpli, am deosebit printre tineri
un tânăr lipsit de înţelegere,
8 Trecând strada aproape de colţul ei; şi el mergea pe calea
spre casa ei,

380

Proverbe  9

9 În amurg, în seara zilei, în negrul şi întunericul nopţii;
10 Şi, iată, l-a întâlnit o femeie cu îmbrăcămintea unei curve
şi cu inima şireată .
11  (Ea  este  gălăgioasă  şi  încăpăţânată;  picioarele  ei  nu  i  se
odihnesc în casă;
12 Acum afară, acum pe străzi şi pândeşte la fiecare colţ) .
13 Aşa l-a prins şi l-a sărutat şi cu o faţă neruşinată i-a spus:
14  Am  ofrande  de  pace  cu  mine;  astăzi  mi-am  împlinit
jurămintele .
15 De aceea am ieşit să te întâlnesc, din timp am căutat faţa
ta şi te-am găsit .
16 Mi-am aşternut patul cu cuverturi, cu tapiţerii, cu in sub-
ţire din Egipt .
17 Mi-am parfumat patul cu mir, aloe şi scorţişoară .
18 Vino să ne umplem cu iubire până dimineaţă, să ne des-
fătăm cu iubiri .
19  Pentru  că  soţul  nu  este  acasă,  a  plecat  într-o  călătorie
lungă;
20  A  luat  o  pungă  de  bani  cu  el  şi  va  veni  acasă  la  ziua
stabilită .
21  Cu  vorbirea  ei  măgulitoare  l-a  ademenit,  cu  linguşeala
buzelor ei l-a forţat .
22 El merge deodată după ea, cum merge un bou la măcelă-
rie, sau ca un nebun la disciplinarea în butuci,
23 Până ce o săgeată îi străpunge ficatul, precum o pasăre se
grăbeşte la capcană şi nu ştie că aceasta o va costa viaţa .
24 De  aceea  daţi-mi  acum  ascultare,  copilo,  şi  daţi  atenţie
cuvintelor gurii mele .
25 Să nu se abată inima ta spre căile ei, nu te rătăci în cără-
rile ei .
26 Fiindcă ea a doborât mulţi răniţi; da, mulţi bărbaţi puter-
nici au fost ucişi de ea .
27  Casa  ei  este  calea  spre  iad,  mergând  în  jos  la  cămările
morţii .

CApitoLuL 8

vocea?

NU  strigă  înţelepciunea?  Şi  înţelegerea  nu  îşi  ridică

2 Ea stă în picioare pe vârful locurilor înalte, la răspântiile
cărărilor .
3 Strigă la porţi, la intrarea cetăţii, la venire înaintea uşilor .
4  Vouă  vă  strig  oamenilor;  şi  vocea  mea  este  spre  fiii
omului .
5 Voi, cei simpli, înţelegeţi înţelepciunea; şi voi, proştilor, fiţi
cu o inimă înţelegătoare .
6 Ascultaţi, căci voi vorbi despre lucruri măreţe, şi deschide-
rea buzelor mele va fi cu lucruri drepte .
7 Fiindcă gura mea va vorbi adevăr, iar stricăciunea este urâ-
ciune buzelor mele .
8 Toate cuvintele gurii mele sunt în dreptate şi nu este nimic
pervers sau răsucit în ele .
9 Toate sunt lămurite pentru cel ce înţelege şi drepte pentru
cei ce găsesc cunoaşterea .
10 Primeşte instruirea mea, şi nu argint; şi cunoaştere, mai
degrabă decât aur ales .
11 Fiindcă înţelepciunea este mai bună decât rubinele; şi toa-
te lucrurile care pot fi dorite nu pot fi comparate cu ea .
12 Eu, înţelepciunea, locuiesc cu prudenţa şi aflu cunoaştere
din invenţii ingenioase .
13 Teama de DOMNUL este să urăşti răul; eu urăsc mândria
şi aroganţa şi calea rea şi gura perversă .
14  Sfatul  este  al  meu  şi  înţelepciunea  sănătoasă;  eu  sunt

înţelegerea; eu am putere .
15 Prin mine domnesc împăraţi şi prinţi hotărăsc dreptate .
16 Prin mine conduc prinţi şi nobili, toţi judecătorii de pe
pământ .
17  Eu  îi  iubesc  pe  cei  ce  mă  iubesc,  şi  cei  ce  mă  caută  din
timp mă vor găsi .
18  Bogăţii  şi  onoare  sunt  cu  mine,  da,  bogăţii  durabile  şi
dreptatea .
19 Rodul meu este mai bun decât aurul, da, decât aur curat,
şi câştigul meu decât argint ales .
20  Eu  conduc  pe  calea  dreptăţii,  în  mijlocul  cărărilor
judecăţii,
21 Pentru a face pe cei ce mă iubesc să moştenească avere; şi
le voi umple tezaurele .
22 DOMNUL mă avea în începutul căii sale, înaintea lucrări-
lor sale din vechime .
23 Din eternitate am fost înălţată, de la început, înainte de
a fi pământul .
24 Când nu erau adâncuri, am fost adusă, când nu erau iz-
voare abundând cu ape .
25 Înainte ca munţii să fie aşezaţi, am fost adusă, înainte să
fie dealurile;
26  Pe când  el încă nu făcuse pământul, nici  câmpiile,  nici
cele mai înalte părţi ale ţărânei lumii .
27 Când el pregătea cerurile, eu eram acolo; când trăgea un
cerc pe faţa adâncului,
28  Când  întemeia  norii  deasupra,  când  întărea  izvoarele
adâncurilor,
29 Când a dat mării hotărârea sa, ca apele să nu treacă pes-
te porunca lui, când a rânduit fundaţiile pământului,
30 Atunci eram lângă el, ca unul ridicat cu el; şi îi eram zi de
zi desfătarea, bucurându-mă tot timpul înaintea lui;
31 Bucurându-mă în părţile de locuit ale pământului său; şi
desfătările mele erau cu fiii oamenilor .
32  De  aceea  acum  daţi-mi  ascultare,  copiilor,  căci  binecu-
vântaţi sunt cei ce ţin căile mele .
33 Ascultaţi instruirea şi fiţi înţelepţi şi nu o refuzaţi .
34 Binecuvântat este omul care mă ascultă, veghind zilnic la
porţile mele, aşteptând la stâlpii uşilor mele .
35 Fiindcă oricine mă găseşte, găseşte viaţă şi va obţine fa-
voarea DOMNULUI .
36 Dar cel ce păcătuieşte împotriva mea îşi face rău propriu-
lui suflet; toţi cei ce mă urăsc iubesc moartea .

CApitoLuL 9

coloane;

ÎNŢELEPCIUNEA  şi-a  zidit  casa,  şi-a  dăltuit  cele  şapte

2 Şi-a înjunghiat animalele, şi-a amestecat vinul, şi-a pregă-
tit şi masa .
3  Şi-a  trimis  înainte  servitoarele;  ea  strigă  în  locurile  cele
mai înalte ale cetăţii:
4 Oricine este simplu, să se abată aici; şi celui ce îi lipseşte
înţelegere îi spune:
5  Vino,  mănâncă  din  pâinea  mea  şi  bea  din  vinul  pe  care
l-am amestecat .
6  Părăseşte  pe  nebuni  şi  vei  trăi;  şi  mergi  pe  calea
înţelegerii .
7  Cel  ce  mustră  un  batjocoritor  îşi  aduce  ruşine;  şi  cel  ce
ceartă un om stricat îşi aduce lui însuşi o pată .
8 Nu mustra un batjocoritor, ca nu cumva să te urască; cear-
tă un om înţelept şi te va iubi .
9 Dă învăţătură unui om înţelept şi el va fi tot mai înţelept;

381

Proverbe  11

învaţă un om drept şi el va creşte în învăţătură .
10  Teama  de  DOMNUL  este  începutul  înţelepciunii,  şi  cu-
noaşterea celui sfânt este înţelegere .
11 Fiindcă prin mine zilele tale vor fi înmulţite şi ani vor fi
adăugaţi vieţii tale .
12  Dacă  eşti  înţelept,  pentru  tine  însuţi  eşti  înţelept;  dar
dacă batjocoreşti, singur o vei purta .
13 O femeie nechibzuită este gălăgioasă; ea este proastă şi nu
ştie nimic .
14  Fiindcă  ea  şade  la  uşa  casei  ei,  pe  un  scaun,  în  locurile
înalte ale cetăţii,
15 Ca să cheme trecători care merg drept pe căile lor;
16 Orice simplu, să se abată pe aici; şi celui ce îi lipseşte în-
ţelegerea, îi spune:
17 Apele furate sunt dulci şi pâinea mâncată în ascuns este
plăcută .
18 Dar el nu ştie că acolo sunt morţii şi oaspeţii ei sunt în
adâncurile iadului .

CApitoLuL 10

pROVERBELE lui Solomon . Un fiu înţelept îl înveseleşte

pe tatăl, dar un fiu prost este întristarea mamei sale .
2 Tezaurele stricăciunii nu folosesc la nimic, dar dreptatea
eliberează de la moarte .
3 DOMNUL nu va permite ca sufletul celui drept să înfome-
teze, dar el leapădă averea celor stricaţi .
4 Cel ce lucrează cu o mână leneşă sărăceşte, dar mâna celui
harnic îmbogăţeşte .
5 Cel ce adună în timpul verii este un fiu înţelept, dar cel ce
doarme la seceriş este un fiu care aduce ruşine .
6  Binecuvântări  sunt  peste  capul  celui  drept,  dar  violenţa
umple gura celor stricaţi .
7 Amintirea celui drept este binecuvântată, dar numele celor
stricaţi va putrezi .
8 Cel înţelept în inimă va primi porunci, dar nebunul trăn-
cănitor va cădea .
9 Cel ce umblă cu integritate umblă în siguranţă, dar cel ce
îşi perverteşte căile va fi cunoscut .
10 Cel ce clipeşte din ochi provoacă întristare, dar un nebun
trăncănitor va cădea .
11 Gura celui drept este fântână de viaţă, dar violenţa umple
gura celui stricat .
12  Ura  stârneşte  certuri,  dar  dragostea  acoperă  toate
păcatele .
13 În buzele celui ce are înţelegere se găseşte înţelepciune,
dar o nuia este pentru spatele celui lipsit de înţelegere .
14  Înţelepţii  strâng  cunoaştere,  dar  gura  celui  nebun  este
aproape de nimicire .
15 Averea bogatului este cetatea lui tare; nimicirea săracilor
este sărăcia lor .
16  Munca  celui  drept  tinde  la  viaţă;  rodul  celui  stricat  la
păcat .
17 Cel ce ţine instruirea este pe calea vieţii, dar cel ce refuză
mustrarea rătăceşte .
18 Cel ce ascunde ură cu buze mincinoase şi rosteşte o ca-
lomnie, este un prost .
19 În mulţimea cuvintelor nu lipseşte păcatul, dar cel ce îşi
înfrânează buzele este înţelept .
20 Limba celor drepţi este ca argint ales; inima celor stricaţi
are puţină valoare .
21 Buzele celui drept hrănesc pe mulţi, dar cei nebuni mor
din lipsă de înţelepciune .

22 Binecuvântarea DOMNULUI îmbogăţeşte şi el nu adaugă
nici o mâhnire cu ea .
23 Pentru un prost, a face ticăloşie este ca un joc, dar un om
al înţelegerii are înţelepciune .
24  Teama  celui  stricat  va  veni  peste  el,  dar  dorinţa  celor
drepţi va fi îndeplinită .
25 Aşa cum trece vârtejul de vânt, aşa nu mai este cel stricat;
dar cel drept este o fundaţie veşnică .
26 Ca  oţet  pentru  dinţi  şi  ca  fum  pentru  ochi,  aşa  este  cel
leneş pentru cei ce îl trimit .
27 Teama de DOMNUL prelungeşte zilele, dar anii celor stri-
caţi vor fi scurtaţi .
28 Speranţa celor drepţi va fi bucurie, dar aşteptarea celor
stricaţi va pieri .
29 Calea DOMNULUI este putere pentru cel integru, dar ni-
micire este pentru lucrătorii nelegiuirii .
30 Cel drept nu va fi niciodată clintit din loc, dar cei stricaţi
nu vor locui pământul .
31 Gura celui drept duce mai departe înţelepciune, dar lim-
ba perversă va fi tăiată .
32  Buzele  celui  drept  cunosc  ceea  ce  este  bine  primit,  dar
gura celor stricaţi vorbeşte perversitate .

CApitoLuL 11

o BALANŢă înşelătoare este urâciune pentru DOMNUL,

dar o greutate întreagă este desfătarea lui .

2 Când vine mândria, atunci vine ruşinea; dar cu cei de jos
este înţelepciunea .
3 Integritatea celor drepţi îi va călăuzi, dar perversitatea ce-
lor fără de lege îi va nimici .
4 Averea nu foloseşte în ziua furiei, dar dreptatea eliberează
de la moarte .
5 Dreptatea celui desăvârşit îi va îndrepta calea, dar cel stri-
cat va cădea prin propria lui stricăciune .
6 Dreptatea celor integri îi va elibera, dar cei fără de lege vor
fi prinşi în obrăznicia lor .
7 Când un om stricat moare, aşteptarea lui va pieri; şi spe-
ranţa celor nedrepţi piere .
8 Cel drept este eliberat din tulburare, iar în locul lui vine
cel stricat .
9 Un făţarnic nimiceşte pe aproapele său cu gura sa, dar prin
cunoaştere cei drepţi vor fi eliberaţi .
10 Când le merge bine celor drepţi, cetatea se bucură, şi când
pier cei stricaţi sunt strigăte .
11 Prin binecuvântarea celor integri este înălţată cetatea, dar
prin gura celor stricaţi este surpată .
12 Cel lipsit de înţelepciune dispreţuieşte pe aproapele său,
dar un om al înţelegerii tace .
13 Un bârfitor dezvăluie secrete, dar cel al unui duh credin-
cios ascunde lucrul .
14 Unde nu este sfat, poporul cade; dar în mulţimea sfătui-
torilor este siguranţă .
15 Cel care este garant pentru un străin, va suferi rău pentru
aceasta; şi cel ce urăşte a fi garanţie este în siguranţă .
16 O femeie graţioasă păstrează onoarea, şi cei puternici păs-
trează bogăţii .
17 Omul milos face bine sufletului său, dar cel crud îşi tul-
bură propria sa carne .
18 Cel stricat lucrează o lucrare înşelătoare, dar celui ce sea-
mănă dreptate îi va veni o răsplată sigură .
19 Aşa cum dreptatea tinde la viaţă, tot aşa, cel ce urmăreşte
răul îl urmăreşte pentru propria lui moarte .

382

Proverbe  13

20 Cei ai unei inimi perverse sunt urâciune pentru DOMNUL,
dar cei integri în căile lor sunt desfătarea lui .
21 Deşi sunt mână în mână, cei stricaţi nu vor fi nepedepsiţi;
dar sămânţa celor drepţi va fi eliberată .
22 Ca o bijuterie de aur în râtul unui porc, aşa este o femeie
frumoasă fără judecată .
23  Dorinţa  celor  drepţi  nu  este  decât  bună,  dar  aşteptarea
celor stricaţi este furie .
24  Este  unul  care  împrăştie  şi  totuşi  are  mai  mult;  şi  este
cel care păstrează mai mult decât este potrivit, dar tinde la
sărăcie .
25  Sufletul  darnic  va  fi  îngrăşat,  şi  cel  ce  adapă  va  fi  şi  el
adăpat .
26 Pe cel ce opreşte grânele, pe acela îl va blestema poporul;
dar binecuvântare va fi peste capul celui ce le vinde .
27 Cel ce caută stăruitor binele procură favoare, dar cel ce
caută ticăloşie, aceasta va veni peste el .
28 Cel ce se încrede în bogăţiile lui va cădea, dar cel drept va
înverzi ca o ramură .
29 Cel ce îşi tulbură casa va moşteni vânt; şi nebunul va fi
servitor al celui înţelept în inimă .
30 Rodul celui drept este un pom al vieţii, şi cel ce câştigă
suflete este înţelept .
31 Iată, cel drept va fi recompensat pe pământ; cu atât mai
mult cel stricat şi cel păcătos .

CApitoLuL 12

oRICINE iubeşte instruirea iubeşte cunoaşterea, dar cel

ce urăşte mustrarea este neghiob .

2 Un om bun obţine favoarea DOMNULUI, dar pe un om al
planurilor stricate el îl va condamna .
3  Un  om  nu  va  fi  întemeiat  prin  stricăciune,  dar  rădăcina
celor drepţi nu va fi mutată .
4 O femeie virtuoasă este o coroană pentru soţul ei, dar cea
care îl face de ruşine este ca putregaiul în oasele lui .
5 Gândurile celor drepţi sunt drepte, dar sfaturile celor stri-
caţi sunt înşelăciune .
6 Cuvintele celor stricaţi sunt pentru a pândi pentru sânge,
dar gura celor integri îi va elibera .
7 Cei stricaţi sunt răsturnaţi şi nu mai sunt, dar casa celor
drepţi va sta în picioare .
8 Un om va fi lăudat după înţelepciunea sa, dar cel cu o ini-
mă perversă va fi dispreţuit .
9 Cel ce este dispreţuit şi are un servitor este mai bun decât
cel ce îşi dă onoare şi îi lipseşte pâinea .
10 Un om drept dă atenţie vieţii animalului său, dar îndură-
rile blânde ale celor stricaţi sunt crude .
11 Cel ce îşi ară pământul va fi săturat cu pâine, dar cel ce
urmează persoane de nimic este lipsit de înţelegere .
12  Cel  stricat  doreşte  capcana  oamenilor  răi,  dar  rădăcina
celor drepţi rodeşte .
13 Cel stricat este prins în capcană prin fărădelegea buzelor
sale, dar cel drept va ieşi din tulburare .
14 Un om va fi săturat cu bine prin rodul gurii sale, şi recom-
pensa mâinilor omului îi va fi restituită .
15 Calea unui nebun este dreaptă în propriii lui ochi, dar cel
ce dă ascultare sfatului este înţelept .
16 Furia unui nebun este imediat cunoscută, dar un om pru-
dent acoperă ruşinea .
17 Cel ce spune adevăr declară dreptate, dar un martor fals,
înşelăciune .
18  Este  unul  care  vorbeşte  ca  străpungerile  unei  săbii,  dar

limba celor înţelepţi este sănătate .
19 Buza adevărului va fi întemeiată pentru totdeauna, dar o
limbă mincinoasă este numai pentru o clipă .
20  Înşelăciune  este  în  inima  celor  ce  plănuiesc  răul,  dar  a
sfătuitorilor păcii este bucuria .
21 Nici un rău nu se va întâmpla celui drept, dar cei stricaţi
vor fi umpluţi cu ticăloşii .
22 Buze mincinoase sunt urâciune pentru DOMNUL, dar cei
ce lucrează după adevăr sunt desfătarea lui .
23 Un om prudent ascunde cunoaştere, dar inima proştilor
proclamă nechibzuinţă .
24  Mâna  celor  harnici  va  conduce,  dar  cel  leneş  va  fi  sub
tribut .
25 Întristarea din inima omului o face să se aplece, dar un
cuvânt bun face inima veselă .
26 Cel drept este nespus mai bun decât vecinul său, dar calea
celor stricaţi îi seduce .
27 Leneşul nu îşi frige vânatul, dar averea omului harnic este
preţioasă .
28  În  calea  dreptăţii  este  viaţă,  şi  în  cărarea  ei  nu  este
moarte .

CApitoLuL 13

uN fiu înţelept ascultă instruirea tatălui său, dar un bat-

jocoritor nu ascultă mustrarea .

2 Un om va mânca ce este bun prin rodul gurii sale, dar su-
fletul celor fără de lege va mânca violenţă .
3 Cel ce îşi păzeşte gura îşi păstrează viaţa, dar cel ce îşi des-
chide larg buzele va avea distrugere .
4 Sufletul celui leneş doreşte şi nu are nimic; dar sufletul ce-
lor harnici va fi îngrăşat .
5 Un om drept urăşte minciuna, dar un om stricat este scâr-
bos şi ajunge de ruşine .
6 Dreptatea păzeşte pe cel integru în calea sa, dar stricăciu-
nea răstoarnă pe păcătos .
7  Este  unul  care  face  pe  bogatul,  totuşi  nu  are  nimic;  este
unul care face pe săracul, totuşi are mari bogăţii .
8 Răscumpărarea vieţii unui om sunt bogăţiile sale, dar să-
racul nu ascultă mustrarea .
9 Lumina celor drepţi se bucură, dar lampa celor stricaţi va
fi stinsă .
10 Numai prin mândrie vine cearta, dar înţelepciunea este
cu cei bine sfătuiţi .
11 Averea obţinută prin deşertăciune va fi micşorată, dar cel
ce adună prin muncă va creşte .
12 Speranţa amânată face inima bolnavă, dar când vine do-
rinţa, ea este un pom al vieţii .
13 Oricine dispreţuieşte cuvântul va fi nimicit, dar cel ce se
teme de poruncă va fi răsplătit .
14 Legea celui înţelept este un izvor al vieţii, pentru a depăr-
ta de capcanele morţii .
15  Buna  înţelegere  dă  favoare,  dar  calea  celor  fără  de  lege
este grea .
16 Fiecare om prudent lucrează cu cunoaştere, dar un prost
îşi dă pe faţă nechibzuinţa .
17 Un mesager stricat cade în ticăloşie, dar un ambasador
credincios este sănătate .
18 Sărăcie şi ruşine vor fi pentru cel ce refuză instruirea, dar
cel ce dă atenţie mustrării va fi onorat .
19 Dorinţa împlinită este dulce pentru suflet, dar este urâ-
ciune pentru proşti să se depărteze de rău .
20  Cel  ce  umblă  cu  oameni  înţelepţi  va  fi  înţelept,  dar  un

383

Proverbe  15

însoţitor al proştilor va fi nimicit .
21 Răul urmăreşte pe păcătoşi, dar cei drepţi vor fi răsplătiţi
cu bine .
22 Un om bun lasă o moştenire copiilor copiilor săi, dar ave-
rea păcătosului este păstrată pentru cel drept .
23 Mâncare multă este în arătura celui sărac, dar este unul
nimicit din lipsă de judecată .
24 Cel care cruţă nuiaua sa îşi urăşte fiul, dar cel care îl iu-
beşte, îl disciplinează la timp .
25 Cel drept mănâncă până la săturarea sufletului său, dar
pântecele celor stricaţi va duce lipsă .

CApitoLuL 14

FEMEIA înţeleaptă îşi zideşte casa, dar nechibzuita o dă-

râmă cu mâinile ei .

2 Cel ce umblă în integritatea lui se teme de DOMNUL, dar
cel ce este pervers în căile sale îl dispreţuieşte .
3 În gura celui nebun este un toiag al mândriei, dar buzele
celor înţelepţi îi vor păstra .
4 Unde nu sunt boi, ieslea este curată; dar mult câştig este
prin tăria boului .
5 Un martor credincios nu minte, dar un martor fals vântu-
ră minciuni .
6 Un batjocoritor caută înţelepciunea şi nu o găseşte, dar cu-
noaşterea este uşoară pentru cel ce înţelege .
7 Pleacă din prezenţa unui om prost, când nu găseşti în el
buzele cunoaşterii .
8  Înţelepciunea  celui  prudent  este  să  cunoască  propria  sa
cale, dar nechibzuinţa proştilor este înşelăciune .
9 Nebunii iau în râs păcatul, dar printre drepţi este favoare .
10 Inima îşi cunoaşte propria ei amărăciune, şi un străin nu
se amestecă în bucuria ei .
11 Casa celor stricaţi va fi dărâmată, dar tabernacolul celor
integri va înflori .
12 Este o cale care i se pare dreaptă unui om, dar sfârşitul ei
sunt căile morţii .
13 Chiar în râs inima este plină de durere, şi sfârşitul acelei
veselii este întristare .
14 Cel care decade în inimă va fi umplut cu propriile sale căi,
şi un om bun va fi umplut din el însuşi .
15 Cel simplu crede fiecare cuvânt, dar omul prudent se uită
bine la umblarea lui .
16 Un om înţelept se teme şi se depărtează de rău, dar pros-
tul se înfurie şi este încrezător .
17 Cel care repede se mânie lucrează nechibzuit, şi un bărbat
al planurilor stricate este urât de alţii .
18 Cei simpli moştenesc nechibzuinţă, dar cei prudenţi sunt
încoronaţi cu cunoaştere .
19 Cei răi se apleacă în faţa celor buni, şi cei stricaţi la porţile
celui drept .
20 Cel sărac este urât chiar de aproapele său, dar cel bogat
are mulţi prieteni .
21 Cel ce dispreţuieşte pe aproapele său păcătuieşte, dar cel
ce are milă de săraci, fericit este .
22 Nu rătăcesc cei ce plănuiesc răul? Dar milă şi adevăr vor
fi cu cei ce plănuiesc binele .
23 În toată munca este câştig, dar vorbăria buzelor duce nu-
mai la lipsă .
24 Coroana celor înţelepţi este bogăţia lor, dar nechibzuinţa
proştilor este nechibzuinţă .
25 Un martor adevărat eliberează suflete, dar un martor în-
şelător vântură minciuni .

26 În teama de DOMNUL este încredere puternică, şi copiii
lui vor avea un loc de refugiu .
27 Teama de DOMNUL este un izvor de viaţă, ca să depărteze
de capcanele morţii .
28 În mulţimea poporului stă onoarea împăratului, dar în
lipsa poporului este nimicirea prinţului .
29 Cel încet la furie este omul unei mari înţelegeri, dar cel al
unui duh nerăbdător înalţă nechibzuinţă .
30 O inimă sănătoasă este viaţa cărnii, dar invidia este pu-
tregaiul oaselor .
31 Cel ce asupreşte pe sărac ocăreşte pe Făcătorul său, dar
cel ce are milă de sărac, îl onorează .
32 Cel stricat este alungat în stricăciunea lui, dar cel drept
are speranţă în moartea sa .
33 Înţelepciunea se odihneşte în inima celui ce are înţelege-
re, dar ce este în mijlocul proştilor este făcut cunoscut .
34 Dreptatea înalţă o naţiune, dar păcatul este ocară pentru
orice popor .
35 Favoarea împăratului este îndreptată spre un servitor în-
ţelept, dar furia lui este împotriva celui ce aduce ruşinea .

CApitoLuL 15

uN răspuns blând înlătură furia, dar cuvintele apăsătoa-

re întărâtă mânia .

2 Limba înţelepţilor foloseşte corect cunoaşterea, dar gura
proştilor revarsă nechibzuinţă .
3  Ochii  DOMNULUI  sunt  în  fiecare  loc,  privind  răul  şi
binele .
4 O limbă sănătoasă este un pom al vieţii, dar perversitate în
ea este o spărtură în duh .
5 Un nebun dispreţuieşte instruirea tatălui său, dar cel ce dă
atenţie mustrării este prudent .
6 În casa celui drept este mult tezaur, dar în veniturile celui
stricat este tulburare .
7  Buzele  celor  înţelepţi  răspândesc  cunoaştere,  dar  inima
proştilor nu face la fel .
8  Sacrificiul  celor  stricaţi  este  urâciune  pentru  DOMNUL,
dar rugăciunea celor integri este desfătarea lui .
9 Calea celui stricat este urâciune pentru DOMNUL, dar el
iubeşte pe cel ce urmează dreptatea .
10 Disciplinarea este apăsătoare pentru cel ce părăseşte ca-
lea, iar cel ce urăşte mustrarea va muri .
11  Iad  şi  distrugere  sunt  înaintea  DOMNULUI;  cu  cât  mai
mult sunt atunci inimile copiilor oamenilor .
12 Un batjocoritor nu iubeşte pe cel care îl mustră, nici nu se
va duce la cei înţelepţi .
13 O inimă veselă face înfăţişarea voioasă, dar prin întrista-
rea inimii duhul este frânt .
14 Inima celui ce are înţelegere caută cunoaştere, dar gura
proştilor se hrăneşte din nechibzuinţă .
15 Toate zilele celui nenorocit sunt rele, dar cel cu o inimă
veselă are un ospăţ neîncetat .
16 Mai bine puţin, cu teamă de DOMNUL, decât mare tezaur
cu tulburare .
17 Mai bine o masă cu verdeţuri unde este iubire, decât boul
legat la iesle şi ura cu el .
18 Un om furios stârneşte certuri, dar cel încet la mânie li-
nişteşte cearta .
19 Calea leneşului este ca o îngrăditură de spini, dar calea
celor drepţi este netezită .
20 Un fiu înţelept face veselie tatălui, dar un om prost dis-
preţuieşte pe mama sa .

384

Proverbe  17

21 Nechibzuinţa este bucurie pentru cel despuiat de înţelep-
ciune, dar un om al înţelegerii umblă cu integritate .
22 Fără sfat, scopurile sunt dezamăgite, dar în mulţimea sfă-
tuitorilor sunt ele întemeiate .
23 Un  om  are  bucurie  prin  răspunsul  gurii  sale;  şi  ce  bun
este un cuvânt spus la timpul potrivit!
24 Pentru cel înţelept calea vieţii este deasupra, ca el să se
depărteze de iadul de dedesubt .
25 DOMNUL va dărâma casa celui mândru, dar el va înte-
meia hotarul văduvei .
26 Gândurile celor stricaţi sunt urâciune pentru DOMNUL,
dar cuvintele celor puri sunt cuvinte plăcute .
27 Cel lacom de câştig îşi tulbură casa, dar cel ce urăşte mi-
tele, va trăi .
28 Inima celui drept studiază ca să răspundă, dar gura celor
stricaţi revarsă lucruri rele .
29 DOMNUL este departe de cei stricaţi, dar el ascultă rugă-
ciunea celor drepţi .
30  Lumina  ochilor  bucură  inima,  şi  o  veste  bună  îngraşă
oasele .
31 Urechea care ascultă mustrarea vieţii locuieşte printre cei
înţelepţi .
32 Cel ce refuză instruirea îşi dispreţuieşte propriul său su-
flet, dar cel ce ascultă mustrarea obţine înţelegere .
33 Teama de DOMNUL este instruirea înţelepciunii, şi înain-
tea onoarei este umilinţa .

CApitoLuL 16

la DOMNUL .

pREGăTIRILE inimii în om şi răspunsul limbii sunt de

2  Toate  căile  unui  om  sunt  curate  în  proprii  lui  ochi,  dar
DOMNUL cântăreşte duhurile .
3 Încredinţează lucrările tale DOMNULUI şi gândurile tale
vor fi întemeiate .
4 DOMNUL a făcut pentru el însuşi toate lucrurile; da, chiar
pe cel stricat pentru ziua răului .
5  Fiecare  om  îngâmfat  în  inimă  este  urâciune  pentru
DOMNUL;  deşi  merge  mână  în  mână,  el  nu  va  rămâne
nepedepsit .
6 Prin milă şi adevăr nelegiuirea este curăţată, şi prin teama
de DOMNUL oamenii se depărtează de rău .
7 Când  căile unui om îi plac  DOMNULUI, el face chiar  pe
duşmanii lui să fie în pace cu el .
8  Mai  bine  puţin  cu  dreptate,  decât  venituri  mari  fără
dreptate .
9 Inima unui om plănuieşte calea lui, dar DOMNUL îi con-
duce paşii .
10 O hotărâre divină este pe buzele împăratului; gura lui nu
păcătuieşte în judecată .
11 O greutate şi o balanţă dreaptă sunt ale DOMNULUI; toate
greutăţile din pungă sunt lucrarea lui .
12 Pentru împăraţi este urâciune să comită stricăciune, pen-
tru că tronul este întemeiat prin dreptate .
13 Buzele drepte sunt desfătarea împăraţilor şi ei iubesc pe
acela care vorbeşte drept .
14 Furia unui împărat este ca mesagerii morţii, dar un om
înţelept o va potoli .
15 În lumina înfăţişării împăratului este viaţă; şi favoarea lui
este ca un nor de ploaie de primăvară .
16 Cu cât este mai bine a obţine înţelepciune decât aur! Şi a
obţine înţelegere mai de ales decât argint!
17 Calea largă a celor integri este să se depărteze de rău; cel

ce îşi păzeşte calea îşi păstrează sufletul .
18  Mândria  merge  înaintea  distrugerii  şi  un  duh  îngâmfat
înaintea căderii .
19 Mai bine să ai un duh umil cu cei săraci, decât să împarţi
prada cu cei mândri .
20 Cel ce se comportă cu înţelepciune într-un lucru va găsi
binele; şi oricine se încrede în DOMNUL este fericit .
21 Cel înţelept în inimă se va numi prudent; şi dulceaţa bu-
zelor adaugă învăţătură .
22 Înţelegerea este un izvor de viaţă pentru cel ce o are, dar
instruirea nechibzuiţilor este nechibzuinţă .
23 Inima celui înţelept îi face gura prudentă şi adaugă învă-
ţătură buzelor sale .
24 Cuvintele plăcute sunt ca un fagure de miere, dulci pen-
tru suflet şi sănătate pentru oase .
25 Este o cale care i se pare dreaptă unui om, dar sfârşitul ei
sunt căile morţii .
26 Cel ce munceşte, munceşte pentru el însuşi, fiindcă gura
lui pofteşte aceasta de la el .
27 Un om neevlavios sapă să scoată răul la iveală şi pe buzele
sale este ca un foc arzător .
28  Un  om  pervers  seamănă  ceartă,  şi  un  şoptitor  desparte
prieteni buni .
29 Un om violent ademeneşte pe aproapele său şi îl conduce
pe calea care nu este bună .
30 El îşi închide ochii ca să uneltească lucruri perverse; miş-
cându-şi buzele duce răul la împlinire .
31 Capul cărunt este o coroană a gloriei, dacă este găsit pe
calea dreptăţii .
32 Cel încet la mânie este mai bun decât cel tare, şi cel ce îşi
stăpâneşte duhul, decât cel ce ia o cetate .
33 Sorţul este aruncat în poală, dar întregul verdict al aces-
tuia este al DOMNULUI .

Capitolul 17

MAI bine o bucată de pâine uscată şi linişte cu ea, decât

o casă plină de carnea sacrificiilor cu ceartă .

2 Un servitor înţelept va conduce peste un fiu care aduce ru-
şine şi va avea parte de moştenire între fraţi .
3  Creuzetul  este  pentru  argint  şi  cuptorul  pentru  aur,  dar
DOMNUL încearcă inimile .
4  Un  făptuitor  de  rău  dă  atenţie  buzelor  înşelătoare,  şi  un
mincinos ascultă limba obraznică .
5 Oricine batjocoreşte pe sărac ocărăşte pe Făcătorul său, şi
cel care se bucură la dezastre nu va rămâne nepedepsit .
6  Copiii  copiilor  sunt  coroana  bătrânilor  şi  gloria  copiilor
sunt taţii lor .
7 Prostului  nu  i  se  potriveşte  o  vorbire  aleasă;  cu  atât  mai
puţin buze mincinoase unui prinţ .
8 Un dar este asemenea unei pietre preţioase în ochii celui ce
o are; oriîncotro se întoarce, prosperă .
9 Cel ce acoperă o fărădelege caută iubire, dar cel ce tot repe-
tă un lucru separă prieteni buni .
10 O mustrare îşi găseşte loc mult mai adânc la un om înţe-
lept, decât o sută de lovituri unui prost .
11 Un om care face rău caută numai rebeliune; de aceea îm-
potriva lui va fi trimis un mesager crud .
12 Mai bine să întâlnească un om o ursoaică jefuită de puii
ei, decât un prost în nechibzuinţa lui .
13 Oricine răsplăteşte cu rău pentru bine, răul nu se va de-
părta de casa lui .
14 Începutul certei este ca atunci când cineva dă drumul la

385

Proverbe  19

ape; de aceea părăseşte cearta înainte să fii amestecat în ea .
15  Cel  ce  justifică  pe  cel  stricat  şi  cel  ce  condamnă  pe  cel
drept, chiar amândoi sunt urâciune pentru DOMNUL .
16 La ce foloseşte un preţ în mâna unui prost pentru a obţine
înţelepciune, văzând că nu are inimă pentru aceasta?
17 Un prieten iubeşte în toate timpurile, şi un frate este năs-
cut pentru timpuri de restrişte .
18 Un om lipsit de înţelegere bate palma şi devine garant în
prezenţa prietenilor săi .
19 Cel ce iubeşte cearta iubeşte fărădelegea, şi cel ce îşi înalţă
poarta caută distrugere .
20 Cel ce are o inimă perversă nu găseşte nici un bine, şi cel
ce are o limbă perversă cade în ticăloşie .
21 Cel ce dă naştere unui prost face aceasta spre întristarea
lui, şi tatăl unui nebun nu are bucurie .
22 O inimă veselă face bine ca un medicament, dar un duh
frânt usucă oasele .
23 Un om stricat ia mită din sân ca să strice căile judecăţii .
24 Înţelepciune este înaintea celui ce are înţelegere, dar ochii
unui prost sunt aţintiţi la marginile pământului .
25 Un fiu prost este o mâhnire pentru tatăl său şi amărăciu-
ne pentru cea care l-a născut .
26 De asemenea să pedepseşti pe cel drept nu este bine, nici
să loveşti pe prinţi pentru echitate .
27 Cel ce are cunoaştere îşi cruţă cuvintele, şi un om al înţe-
legerii are un duh ales .
28 Chiar un nebun este considerat înţelept când îşi ţine gura,
şi cel ce îşi închide buzele ca om prudent .

CApitoLuL 18

pRIN dorinţă un om, separându-se, caută şi se amestecă

cu toată înţelepciunea .

2 Un prost nu îşi găseşte plăcerea în înţelegere, ci în ceea ce
inima lui singură descoperă .
3  Când  vine  cel  stricat  vine  şi  dispreţul,  şi  cu  mârşăvia,
ocară .
4 Cuvintele gurii unui om sunt ca ape adânci, iar izvorul în-
ţelepciunii ca un pârâu revărsat .
5 Nu este bine să accepţi persoana celui stricat, ca să răstoar-
ne pe cel drept în judecată .
6 Buzele prostului intră în ceartă şi gura lui cere lovituri .
7 Gura unui prost îi este nimicire şi buzele lui sunt capcana
sufletului său .
8 Vorbele unui bârfitor sunt ca rănile şi coboară în părţile
cele mai adânci ale pântecelui .
9 Cel care de asemenea leneveşte în lucrul său este frate cu
cel care risipeşte mult .
10  Numele  DOMNULUI  este  un  turn  puternic;  cel  drept
aleargă înăuntrul lui şi este în siguranţă .
11 Averea bogatului este cetatea lui tare şi ca un zid înalt în
îngâmfarea lui .
12 Înainte de nimicire, inima omului este îngâmfată; şi îna-
intea onoarei, este umilinţă .
13 Cel ce răspunde la un lucru înainte să îl audă, aceasta este
prostie şi ruşine pentru el .
14  Duhul  unui  om  îi  va  sprijini  neputinţa,  dar  cine  poate
purta un duh rănit?
15 Inima celui prudent obţine cunoaştere, şi urechea celui
înţelept caută cunoaştere .
16 Darul unui om îi face loc şi îl aduce înaintea oamenilor
însemnaţi .
17 Primul în propria sa cauză pare drept, dar vine aproapele

său şi îl cercetează .
18  Sorţul  face  să  înceteze  certurile  şi  separă  între  cei
puternici .
19 Un frate jignit este mai greu de câştigat decât o cetate tare,
şi certurile lor sunt ca zăbrelele unui castel .
20 Pântecele unui om va fi săturat cu rodul gurii sale; şi cu
câştigul buzelor sale se va îndestula .
21 Moarte şi viaţă sunt în puterea limbii, şi cei ce o iubesc vor
mânca din rodul ei .
22 Oricine găseşte o soţie găseşte un lucru bun şi obţine fa-
voare de la DOMNUL .
23  Săracul  foloseşte  rugăminţi,  dar  cel  bogat  răspunde  cu
asprime .
24 Un om care are prieteni trebuie să se arate el însuşi pri-
etenos; şi este un prieten care se lipeşte mai aproape ca un
frate .

CApitoLuL 19

MAI bine săracul care umblă în integritatea lui, decât cel

pervers în buzele lui şi este un prost .

2 De asemenea, nu este bine ca sufletul să fie lipsit de cunoaş-
tere; şi cel ce se grăbeşte cu picioarele sale păcătuieşte .
3  Nechibzuinţa  omului  îi  perverteşte  calea,  şi  inima  sa  se
înfurie împotriva DOMNULUI .
4  Averea  face  mulţi  prieteni,  dar  săracul  este  separat  de
aproapele său .
5 Un martor fals nu va rămâne nepedepsit şi cel ce vântură
minciuni nu va scăpa .
6 Mulţi vor implora favoarea prinţului, şi fiecare om este pri-
etenul celui ce dă daruri .
7 Toţi fraţii celui sărac îl urăsc; cu cât mai mult se îndepăr-
tează prietenii lui de el? El îi urmăreşte cu vorbe, totuşi ei îi
lipsesc .
8 Cel ce obţine înţelepciune îşi iubeşte propriul suflet; cel ce
păstrează înţelegerea va găsi binele .
9 Un martor fals nu va rămâne nepedepsit şi cel ce vântură
minciuni va pieri .
10 Desfătarea nu este potrivită pentru un prost; cu atât mai
puţin pentru un servitor să aibă conducere peste prinţi .
11  Judecata  unui  om  amână  mânia  sa;  şi  este  gloria  lui  să
treacă cu vederea o fărădelege .
12 Furia împăratului este ca răgetul leului, dar favoarea lui
este ca roua peste iarbă .
13 Un fiu prost este dezastrul tatălui său, şi certurile soţiei
sunt picurare neîncetată .
14 Casa şi averile sunt moştenirea taţilor, şi o soţie prudentă
este de la DOMNUL .
15 Lenevia te aruncă într-un somn adânc, şi un suflet trân-
dav va suferi foame .
16 Cel ce păstrează porunca îşi păstrează propriul suflet, dar
cel care îşi dispreţuieşte căile va muri .
17 Cel ce are milă de sărac împrumută DOMNULUI, şi ceea
ce el a dat, el îi va plăti din nou .
18 Disciplinează pe fiul tău cât este speranţă şi nu lăsa sufle-
tul tău să cedeze din cauza plânsului său .
19  Un  om  al  unei  mari  furii  va  suferi  pedeapsă;  deoarece,
dacă îl eliberezi, totuşi va trebui să o faci din nou .
20 Ascultă sfatul şi primeşte instruirea, ca să fii înţelept la
sfârşitul tău .
21  Multe  sunt  planurile  în  inima  unui  om;  totuşi  sfatul
DOMNULUI, acela va sta în picioare .
22 Dorinţa unui om  este bunătatea sa, şi un om sărac  este

386

Proverbe  21

mai bun decât un mincinos .
23 Teama de DOMNUL tinde la viaţă, şi cel ce o are va trăi
satisfăcut; nu va fi vizitat de rău .
24 Un leneş îşi ascunde mâna în sân şi nici măcar nu şi-o
duce la gură din nou .
25 Loveşte pe batjocoritor şi cel simplu va lua seama; şi mus-
tră pe unul ce are înţelegere şi el va înţelege cunoaşterea .
26 Cel ce jefuieşte pe tată şi îşi alungă mama, este un fiu care
face ruşine şi aduce ocară .
27 Încetează, fiul meu, să asculţi instruirea care te abate de la
cuvintele cunoaşterii .
28 Un martor neevlavios batjocoreşte judecata, şi gura celui
stricat devorează nelegiuire .
29  Judecăţi  sunt  pregătite  pentru  batjocoritori  şi  lovituri
pentru spatele proştilor .

balanţă înşelătoare nu este bună .
24 Umbletele omului sunt de la DOMNUL; cum poate atunci
un om să înţeleagă propria cale?
25 Este o cursă pentru omul care devorează ceea ce este sfânt
şi după jurăminte să facă cercetare .
26 Un împărat înţelept risipeşte pe cei stricaţi şi trece cu roa-
ta peste ei .
27 Duhul omului este candela DOMNULUI, cercetând toate
părţile adânci ale pântecelui .
28 Mila şi adevărul păstrează pe împărat, şi tronul său este
susţinut prin milă .
29 Gloria tinerilor este puterea lor, şi frumuseţea bătrânilor
este părul cărunt .
30 Învineţirea unei răni curăţă de rău; la fel şi loviturile, păr-
ţile ascunse ale pântecelui .

CApitoLuL 20

CApitoLuL 21

VINUL este un batjocoritor, băutura tare este zgomotoa-

să; şi oricine este înşelat cu ele nu este înţelept .

2  Spaima  unui  împărat  este  ca  răgetul  unui  leu;  oricine  îl
provoacă la mânie păcătuieşte împotriva propriului suflet .
3 Este onoare pentru un om să se oprească de la ceartă, dar
fiecare nebun se va amesteca .
4 Cel leneş nu va ara din cauza frigului; de aceea va cerşi la
seceriş şi nu va avea nimic .
5 Sfatul în inima omului este ca apa adâncă, dar un om al
înţelegerii o va scoate afară .
6 Cei mai mulţi oameni vor proclama fiecare propria bună-
tate, dar cine poate găsi un om credincios?
7 Cel drept umblă în integritatea sa; copiii lui sunt binecu-
vântaţi după el .
8  Un  împărat  care  şade  pe  tronul  de  judecată  risipeşte  tot
răul cu ochii săi .
9 Cine poate spune: Mi-am curăţit inima, sunt purificat de
păcatul meu?
10 Greutăţi diferite şi măsuri diferite, amândouă sunt acelaşi
fel de urâciune pentru DOMNUL .
11 Chiar un copil este cunoscut prin faptele sale, dacă lucra-
rea sa este pură şi dacă este dreaptă .
12 Urechea care aude şi ochiul care vede, DOMNUL le-a fă-
cut chiar pe amândouă .
13 Nu iubi somnul, ca nu cumva să ajungi la sărăcie; deschi-
de-ţi ochii şi te vei sătura cu pâine .
14 Rău! Rău! Spune cumpărătorul, dar după ce pleacă pe ca-
lea sa, atunci se făleşte .
15 Este aur şi o mulţime de rubine, dar buzele cunoaşterii
sunt bijuterie de preţ .
16 Ia-i haina celui care este garant pentru un străin şi ia o
garanţie de la el pentru o femeie străină .
17  Pâinea  înşelăciunii  este  dulce  pentru  un  om,  dar  după
aceea gura i se va umple cu pietriş .
18  Fiecare  scop  este  întemeiat  prin  sfat;  şi  cu  sfat  bun  fă
război .
19 Cel ce umblă ca un bârfitor dezvăluie secrete; de aceea nu
te amesteca cu cel ce flatează cu buzele sale .
20 Oricine înjură pe tatăl său, sau pe mama sa, lampa lui va
fi stinsă în negrul întunericului .
21  O  moştenire  poate  fi  obţinută  în  grabă  la  început,  dar
sfârşitul ei nu va fi binecuvântat .
22 Nu spune: Voi răsplăti răul! Ci aşteaptă pe DOMNUL şi
el te va salva .
23  Greutăţi  diferite  sunt  urâciune  pentru  DOMNUL,  şi  o

iNIMA împăratului este în mâna DOMNULUI, precum râ-

urile de ape: el o întoarce oriîncotro voieşte .

2  Fiecare  cale  a  omului  este  dreaptă  în  propriii  ochi,  dar
DOMNUL cumpăneşte inimile .
3 A face dreptate şi judecată este pentru DOMNUL mai bine
primit decât sacrificiul .
4 O privire măreaţă şi o inimă mândră şi arătura celui stri-
cat, sunt păcat .
5 Gândurile celui harnic tind doar la abundenţă dar ale fie-
căruia care este pripit doar la lipsă .
6  Obţinerea  de  tezaure  printr-o  limbă  mincinoasă  este
o  deşertăciune  aruncată  încolo  şi  încoace  de  cei  ce  caută
moartea .
7  Jaful  celor  stricaţi  îi  va  nimici,  pentru  că  refuză  să  facă
judecată .
8 Calea omului este perversă şi sucită, dar cât despre cel pur,
lucrarea lui este dreaptă .
9 Mai bine este să locuieşti într-un colţ al acoperişului casei,
decât cu o femeie arţăgoasă într-o casă largă .
10 Sufletul celui stricat doreşte răul; aproapele său nu găseşte
favoare în ochii lui .
11 Când batjocoritorul este pedepsit, cel simplu este făcut în-
ţelept; şi când cel înţelept este instruit, primeşte cunoaştere .
12 Omul drept cu înţelepciune ia aminte la casa celui stricat,
dar Dumnezeu răstoarnă pe cei stricaţi din cauza stricăciu-
nii lor .
13 Oricine îşi astupă urechile la strigătul săracului, va striga
şi el, dar nu va fi ascultat .
14 Un dar dat în ascuns potoleşte mânia, şi o răsplată în sân,
furia aprinsă .
15 Este bucurie pentru cel drept să facă judecată, dar nimici-
re va fi celor ce lucrează nelegiuire .
16 Omul care rătăceşte în afara căii înţelegerii va rămâne în
adunarea celor morţi .
17 Cel ce iubeşte plăcerea va fi un om sărac; cel ce iubeşte
vinul şi untdelemnul nu va fi bogat .
18 Cel stricat va fi o răscumpărare pentru cel drept şi călcă-
torul de lege pentru cel integru .
19 Mai bine este să locuieşti în pustie, decât cu o femeie cer-
tăreaţă şi mânioasă .
20 Este un tezaur de dorit şi untdelemn în locuinţa înţelep-
tului, dar un om prost le cheltuieşte complet .
21 Cel ce urmează dreptate şi milă găseşte viaţă, dreptate şi
onoare .
22 Un om înţelept escaladează cetatea celui tare şi dărâmă

387

Proverbe  23

tăria încrederii ei .
23 Oricine îşi ţine gura sa şi limba sa, îşi ţine sufletul lui de
la tulburare .
24 Batjocoritor mândru şi îngâmfat este numele lui, al celui
ce lucrează în furie mândră .
25 Dorinţa celui leneş îl ucide, fiindcă mâinile lui refuză să
muncească .
26 El doreşte cu lăcomie cât este ziua de lungă, dar cel drept
dă şi nu se zgârceşte .
27 Sacrificiul celui stricat este urâciune; cu cât mai mult când
îl aduce cu o minte stricată?
28 Un martor fals va pieri, dar omul care ascultă vorbeşte
pentru totdeauna .
29 Un om stricat îşi înăspreşte faţa, dar cel integru îşi con-
duce calea .
30 Nu este nici înţelepciune, nici înţelegere, nici sfat împo-
triva DOMNULUI .
31 Calul este pregătit pentru ziua bătăliei, dar siguranţa este
a DOMNULUI .

CApitoLuL 22

uN nume bun este mai de ales decât mari bogăţii şi fa-

voare binevoitoare mai bine decât aur şi argint .

2 Cel bogat şi cel sărac se întâlnesc; DOMNUL este făcătorul
lor al tuturor .
3  Un  om  prudent  prevede  răul  şi  se  ascunde,  dar  simplii
merg înainte şi sunt pedepsiţi .
4 Prin umilinţă şi teama de DOMNUL sunt bogăţii şi onoare
şi viaţă .
5 Spini şi capcane sunt în calea celui pervers; cel ce îşi păs-
trează sufletul va fi departe de ele .
6 Educă un copil pe calea pe care ar trebui să meargă, şi când
este bătrân nu se va depărta de ea .
7 Bogatul stăpâneşte peste sărac şi cel ce ia cu împrumut este
servitor al celui ce dă cu împrumut .
8 Cel ce seamănă nelegiuire va secera deşertăciune, şi nuiaua
mâniei sale se va sfârşi .
9 Cel ce are un ochi mărinimos va fi binecuvântat, fiindcă dă
săracului din pâinea lui .
10 Alungă batjocoritorul şi cearta se va duce; da, discordia
şi ocara vor înceta .
11 Cel ce iubeşte puritatea inimii, pentru harul buzelor sale
împăratul îi va fi prieten .
12 Ochii DOMNULUI păstrează cunoaşterea şi el răstoarnă
cuvintele călcătorului de lege .
13 Leneşul spune: Este un leu afară, voi fi ucis pe străzi .
14  Gura  femeilor  străine  este  o  groapă  adâncă;  cel  ce  este
detestat de DOMNUL va cădea în ea .
15 Nechibzuinţa este legată în inima unui copil, dar nuiaua
disciplinării o va alunga departe de la el .
16 Cel ce asupreşte pe sărac ca să îşi mărească bogăţiile şi cel
ce dă celui bogat, vor ajunge cu siguranţă la lipsă .
17 Apleacă-ţi urechea şi ascultă cuvintele celui înţelept şi de-
dică-ţi inima cunoaşterii mele .
18 Fiindcă este un lucru plăcut dacă le ţii înăuntrul tău; ele
vor fi întru totul potrivite pe buzele tale .
19 Eu ţi-am făcut cunoscută astăzi, tocmai ţie, pentru ca în-
crederea ta să fie în DOMNUL .
20 Nu ţi-am scris lucruri alese în sfaturi şi cunoaştere,
21 Ca să îţi fac cunoscută certitudinea cuvintelor adevăru-
lui, ca să răspunzi cu cuvintele adevărului acelora ce trimit
la tine?

22 Nu jefui pe sărac, pentru că el este sărac; nici nu asupri pe
cel nenorocit la poartă,
23 Fiindcă DOMNUL va pleda în cauza lor şi va prăda sufle-
tul acelora ce i-au prădat .
24 Nu te împrieteni cu un om mânios şi nu merge împreună
cu un om furios,
25 Ca nu cumva să înveţi căile lui şi să obţii o capcană pen-
tru sufletul tău .
26 Nu fi unul din cei care îşi strâng mâinile, sau din cei care
sunt garanţi pentru datorii .
27 Dacă nu  ai nimic de plătit, de ce  să  ia patul tău de sub
tine?
28 Nu scoate vechea piatra de hotar, pe care părinţii tăi au
pus-o .
29 Vezi tu un om harnic în ocupaţia lui? El va sta în picioa-
re înaintea împăraţilor; nu va sta în picioare înaintea celor
neînsemnaţi .

CApitoLuL 23

CâND te aşezi să mănânci cu un conducător, cu atenţie ia

aminte la ce este înaintea ta;

2  Şi  pune  un  cuţit  la  gâtul  tău,  dacă  eşti  un  om  dedat
apetitului .
3  Nu  dori  delicatesele  lui,  fiindcă  ele  sunt  mâncare
înşelătoare .
4  Nu  munci  ca  să  fii  bogat;  opreşte-te  de  la  propria  ta
înţelepciune .
5 Îţi vei aţinti ochii asupra a ceva ce nu este? Fiindcă bogă-
ţiile cu siguranţă îşi fac aripi; ele zboară departe ca o acvilă
spre cer .
6 Nu mânca pâinea aceluia ce are un ochi rău, nici nu dori
delicatesele lui,
7 Fiindcă aşa cum gândeşte în inima lui, aşa este el; Mănâncă
şi bea, îţi spune el; dar inima lui nu este cu tine .
8 Bucata pe care ai mâncat-o, o vei vărsa şi îţi vei pierde cu-
vintele dulci .
9 Nu vorbi în urechile unui prost, fiindcă va dispreţui înţe-
lepciunea cuvintelor tale .
10 Nu scoate pietrele vechi de hotar şi nu intra în câmpurile
celor fără tată,
11 Fiindcă răscumpărătorul lor este puternic; va pleda împo-
triva ta în cauza lor .
12  Dedică-ţi  inima  instruirii  şi  urechile  tale  cuvintelor
cunoaşterii .
13 Nu cruţa copilul de la disciplinare, fiindcă dacă îl baţi cu
nuiaua, nu va muri .
14 Bate-l cu nuiaua şi îi vei elibera sufletul din iad .
15 Fiul meu, dacă inima ta este înţeleaptă, inima mea se va
bucura, chiar a mea .
16  Da,  rărunchii  mei  se  vor  bucura  când  buzele  tale  spun
lucruri drepte .
17 Să nu invidieze inima ta pe păcătoşi, ci rămâi în teama de
DOMNUL cât este ziua de lungă .
18 Căci cu siguranţă este un viitor, şi aşteptarea ta nu va fi
stârpită .
19  Ascultă  fiul  meu  şi  fii  înţelept  şi  călăuzeşte-ţi  inima  pe
cale .
20 Nu fi printre băutori de vin, printre destrăbălaţii mâncă-
tori de carne .
21  Fiindcă  beţivul  şi  mâncăciosul  vor  ajunge  la  sărăcie;  şi
somnolenţa va îmbrăca pe un om în zdrenţe .
22 Dă ascultare tatălui tău care te-a născut şi nu dispreţui pe

388

Proverbe  25

mama ta când este bătrână .
23 Cumpără adevărul şi nu îl vinde; de asemenea înţelepciu-
nea şi instruirea şi înţelegerea .
24 Tatăl celui drept se va bucura mult, şi cel ce naşte un copil
înţelept va avea bucurie de la el .
25 Tatăl tău şi mama ta vor fi veseli, şi cea care te-a născut
se va bucura .
26 Fiul meu, dă-mi inima ta şi lasă-ţi ochii să observe căile
mele .
27 Fiindcă o curvă este un şanţ adânc, şi o femeie străină este
o groapă strâmtă .
28 De asemenea ea pândeşte ca după pradă şi înmulţeşte pe
călcătorii de lege între oameni .
29 Cine are vaiet? Cine are întristări? Cine are certuri? Cine
are bolboroseli? Cine are răni fără motiv? Cine are roşeaţa
ochilor?
30 Cei ce adastă îndelung la vin, cei ce se duc să caute vinul
amestecat .
31 Nu te uita la vin când este roşu, când îşi arată culoarea în
pahar, când se mişcă singur .
32 La urmă muşcă precum un şarpe şi înţeapă ca o viperă .
33 Ochii tăi vor privi femei străine şi inima ta va rosti lucruri
perverse .
34 Da, vei fi ca acela ce se întinde în mijlocul mării, sau ca
acela ce se întinde în vârful unui catarg .
35 M-au lovit, vei spune tu, şi nu am fost rănit; m-au bătut şi
nu am simţit; când mă voi trezi? Îl voi căuta din nou .

CApitoLuL 24

NU invidia pe oamenii răi, nici nu dori să fii cu ei .

2 Fiindcă inima lor studiază nimicirea şi buzele lor vor-

besc ticăloşie .
3 Prin înţelepciune este zidită o casă; şi prin înţelegere este
întemeiată;
4 Şi prin cunoaştere vor fi încăperile umplute cu toate averile
preţioase şi plăcute .
5 Un om înţelept este puternic; da, un om al cunoaşterii mă-
reşte puterea .
6 Căci prin sfat înţelept îţi vei purta războiul, şi în mulţimea
sfătuitorilor este siguranţă .
7  Înţelepciunea  este  prea  înaltă  pentru  un  nebun;  el  nu  îşi
deschide gura la poartă .
8  Cel  ce  plănuieşte  să  facă  răul  va  fi  numit  o  persoană
ticăloasă .
9  Gândul  la  nechibzuinţă  este  păcat,  şi  batjocoritorul  este
urâciune pentru oameni .
10 Dacă leşini în ziua de restrişte, puterea ta este mică .
11 Dacă te abţii să eliberezi pe cei duşi la moarte şi pe aceia
ce sunt gata să fie ucişi,
12 Dacă spui: Iată, noi nu am ştiut aceasta; nu ia aminte el,
cel ce cumpăneşte inimile? Şi cel ce îţi păzeşte sufletul, nu
ştie aceasta? Şi nu va întoarce fiecărui om conform faptelor
sale?
13 Fiul meu, mănâncă miere, pentru că este bună; şi fagurele
care este dulce pentru cerul gurii tale;
14  Aşa  va  fi  cunoaşterea  înţelepciunii  pentru  sufletul  tău;
după ce ai găsit-o, atunci va fi o răsplată şi aşteptarea ta nu
va fi stârpită .
15 Nu pândi stricatule, împotriva locuinţei celui drept; nu
jefui locul lui de odihnă;
16 Fiindcă un om drept cade de şapte ori şi se ridică din nou,
dar cel stricat se va poticni în ticăloşie .

17 Nu te bucura când duşmanul tău cade şi nu lăsa să se ve-
selească inima ta când el se poticneşte,
18 Ca nu cumva DOMNUL să vadă şi să nu îi placă şi să îşi
întoarcă furia de la el .
19 Nu te îngrijora din cauza celor răi, nici nu fi invidios pe
cei stricaţi,
20 Deoarece pentru cel rău nu va fi nici o răsplată; candela
celui stricat va fi stinsă .
21  Fiul  meu,  teme-te  de  DOMNUL  şi  de  împărat;  şi  nu  te
amesteca cu cei ce sunt dedaţi schimbării,
22 Căci dezastrul lor va veni dintr-o dată şi cine ştie ruina
amândurora?
23 Acestea aparţin de asemenea înţeleptului . Nu este bine să
părtineşti oamenii la judecată .
24 Cel ce spune celui stricat: Tu eşti drept; pe el îl va blestema
poporul, naţiunile îl vor detesta;
25 Dar celor ce îl mustră va fi desfătare şi o bună binecuvân-
tare va veni peste ei .
26 Fiecare va săruta buzele celui ce dă un răspuns drept .
27 Pregăteşte-ţi lucrarea de afară şi potriveşte-ţi-l la câmp, şi
după aceea zideşte-ţi casa .
28 Nu fi martor fără motiv împotriva aproapelui tău; şi nu
înşela cu buzele tale .
29 Nu spune: Îi voi face cum mi-a făcut; îi voi întoarce omu-
lui conform faptelor sale .
30 Am trecut pe lângă câmpul leneşului şi pe lângă via omu-
lui lipsit de înţelegere,
31 Şi, iată, peste tot crescuseră spini, şi mărăcini acoperiseră
suprafaţa ei şi zidul ei de piatră a fost dărâmat .
32 Atunci am văzut şi cu grijă am luat aminte; m-am uitat la
acestea şi am primit instruire .
33 Încă puţin somn, puţină aţipire, puţină încrucişare a mâi-
nilor pentru a dormi;
34 Aşa va veni sărăcia ta ca unul care călătoreşte şi lipsa ta
ca un om înarmat .

CApitoLuL 25

ACESTEA  sunt  de  asemenea  proverbe  ale  lui  Solomon,

pe  care  bărbaţii  lui  Ezechia,  împăratul  lui  Iuda,  le-au

transcris .
2 Este gloria lui Dumnezeu să ascundă un lucru, dar onoarea
împăraţilor este să cerceteze un lucru .
3 Cerul pentru înălţime, pământul pentru adâncime şi ini-
ma împăraţilor este de nepătruns .
4 Îndepărtează  zgura  de  pe  argint  şi  argintarului  îi  va  ieşi
un vas .
5 Înlătură pe cel stricat dinaintea împăratului şi tronul lui va
fi întemeiat în dreptate .
6 Nu te semeţi în prezenţa împăratului şi nu sta în picioare
în locul celor mari;
7 Fiindcă mai bine este să ţi se spună: Vino aici sus; decât să
fii înjosit în prezenţa prinţului pe care ochii tăi l-au văzut .
8  Nu  te  grăbi  să  te  arunci  la  ceartă,  ca  nu  cumva  în  cele
din urmă să nu ştii ce să faci, când aproapele tău te face de
ruşine .
9 Dezbate cauza ta cu aproapele tău şi nu dezvălui un secret
altuia,
10 Ca nu cumva să te facă de ruşine cel ce îl aude şi dezonoa-
rea ta să nu o poţi înlătura .
11 Un  cuvânt  potrivit  spus  la  timp,  este  ca  mere  de  aur  în
imagini din argint .
12 Ca un cercel de aur şi ca o podoabă de aur pur, aşa este un

389

Proverbe  27

mustrător înţelept asupra urechii obediente .
13 Ca răceala zăpezii în timpul secerişului, aşa este un me-
sager credincios pentru cei ce îl trimit, fiindcă răcoreşte su-
fletul stăpânilor lui .
14 Oricine se făleşte cu un dar fals este ca norii şi vântul fără
ploaie .
15 Prin îndelungă răbdare este un prinţ convins şi o limbă
blândă zdrobeşte osul .
16 Ai găsit miere? Mănâncă atât cât să îţi fie de ajuns, ca nu
cumva să te saturi de aceasta şi să o vomiţi .
17 Retrage-ţi piciorul din casa aproapelui tău, ca nu cumva
să se sature de tine şi să te urască .
18 Un om care aduce o mărturie falsă împotriva aproapelui
său este un baros şi o sabie şi o săgeată ascuţită .
19 Încrederea într-un om necredincios în timp de tulburare
este ca un dinte rupt şi un picior scrântit .
20 Ca cel ce îţi scoate haina pe vreme rece şi ca oţetul pe sili-
tră, aşa este cel ce cântă cântece unei inimi îndurerate .
21 Dacă duşmanul tău este flămând, dă-i să mănânce pâine;
şi dacă este însetat, dă-i să bea apă;
22  Fiindcă  vei  îngrămădi  cărbuni  încinşi  pe  capul  lui  şi
DOMNUL te va răsplăti .
23 Vântul de nord alungă ploaia; tot aşa o înfăţişare mâni-
oasă limba calomniatoare .
24  Mai  bine  să  locuieşti  într-un  colţ  al  acoperişului  casei,
decât cu o femeie arţăgoasă şi într-o casă largă .
25 Ca ape reci pentru un suflet însetat, aşa este o veste bună
dintr-o ţară îndepărtată .
26 Un om drept, căzând înaintea celui stricat, este ca o fân-
tână tulburată şi ca un izvor spurcat .
27 Nu este bine să mănânci multă miere; aşa şi pentru oa-
meni să caute propria lor glorie nu este glorie .
28 Cel ce nu are stăpânire peste propriul său duh, este ca o
cetate dărâmată, fără ziduri .

CApitoLuL 26

CA zăpada vara şi ploaia la seceriş, aşa şi onoarea nu este

potrivită pentru un prost .

2 Cum rătăceşte pasărea, cum zboară rândunica, tot aşa nu
va veni blestemul neîntemeiat .
3 Un bici pentru cal, un frâu pentru măgar şi o nuia pentru
spatele prostului .
4 Nu răspunde unui prost conform nechibzuinţei lui, ca nu
cumva să fii asemenea lui .
5  Răspunde  unui  prost  conform  nechibzuinţei  lui,  ca  nu
cumva să fie înţelept în îngâmfarea lui .
6 Cel ce trimite un mesaj prin mâna unui prost, retează pi-
cioarele şi bea pagubă .
7 Picioarele şchiopului nu sunt egale; aşa este o parabolă în
gura proştilor .
8 Precum cel ce pune o piatră în praştie, aşa este cel ce dă
onoare unui prost .
9 Precum un spin străpunge mâna beţivului, aşa este o para-
bolă în gura proştilor .
10 Dumnezeul cel mare care a făcut toate lucrurile răsplăteş-
te deopotrivă prostului şi răsplăteşte călcătorilor de lege .
11 Cum se întoarce un câine la vărsătura lui, aşa se întoarce
un prost la nechibzuinţa lui .
12  Vezi  un  om  înţelept  în  îngâmfarea  lui?  Este  mai  multă
speranţă pentru un prost decât pentru el .
13 Leneşul spune: Este un leu pe cale; un leu este pe străzi .
14 Cum se răsuceşte uşa pe balamalele ei, tot aşa şi leneşul

pe patul său .
15  Leneşul  îşi  ascunde  mâna  în  sân;  îl  mâhneşte  să  o  mai
ducă din nou la gură .
16  Leneşul  este  mai  înţelept  în  îngâmfarea  lui  decât  şapte
bărbaţi care pot întoarce un motiv .
17 Cel  ce  trece  alăturea  şi  se  amestecă  în  cearta  care  nu  îi
aparţine, este ca unul care apucă un câine de urechi .
18 Precum un nebun care aruncă tăciuni, săgeţi şi moarte,
19 Aşa este cel ce înşeală pe aproapele său şi spune: Nu glu-
mesc doar?
20 Unde nu este lemn, focul se stinge; tot aşa, unde nu este
bârfitor, cearta încetează .
21  Precum  cărbuni  pentru  cărbuni  aprinşi  şi  lemn  pentru
foc, aşa este un bărbat certăreţ pentru aprinderea certei .
22 Cuvintele unui bârfitor sunt ca rănile şi coboară în părţile
cele mai adânci ale pântecelui .
23 Buze arzătoare şi o inimă stricată sunt ca un ciob acoperit
cu zgura argintului .
24 Cel ce urăşte se preface cu buzele sale şi strânge înşelă-
ciune înăuntrul său;
25  Când  vorbeşte  amabil,  să  nu  îl  crezi,  fiindcă  sunt  şapte
urâciuni în inima lui .
26 Cel a cărui ură este acoperită prin înşelătorie, stricăciu-
nea lui va fi arătată înaintea întregii adunări .
27 Oricine sapă o groapă va cădea în ea; şi cel ce rostogoleşte
o piatră, aceasta se va întoarce asupra lui .
28 O limbă mincinoasă urăşte pe cei nenorociţi prin ea, şi o
gură linguşitoare lucrează ruină .

CApitoLuL 27

o zi .

NU te făli cu ziua de mâine, fiindcă nu ştii ce poate aduce

2 Altul să te laude şi nu gura ta; un străin şi nu buzele tale .
3 O piatră este grea şi nisipul greu, dar furia nebunului este
mai grea decât amândouă .
4 Furia este crudă şi mânia cumplită, dar cine este în stare să
stea în picioare în faţa invidiei?
5 Certarea pe faţă este mai bună decât iubirea ascunsă .
6 Credincioase sunt rănile unui prieten, dar sărutările unui
duşman sunt înşelătoare .
7 Sufletul sătul se scârbeşte de un fagure, dar pentru sufletul
flămând fiecare lucru amar este dulce .
8 Precum o pasăre ce rătăceşte de la cuibul ei, aşa este un om
ce rătăceşte de la locul lui .
9 Untdelemnul şi parfumul bucură inima; aşa face dulceaţa
prietenului unui om prin sfat inimos .
10  Nu  părăsi  pe  prietenul  tău  şi  nici  pe  prietenul  tatălui
tău;  nici  nu  intra  în  casa  fratelui  tău  în  ziua  dezastrului
tău; fiindcă mai bun este un vecin aproape, decât un frate
departe .
11  Fiul  meu,  fii  înţelept  şi  înveseleşte-mi  inima,  ca  să  răs-
pund celui ce mă ocărăşte .
12  Un  om  prudent  prevede  răul  şi  se  ascunde,  dar  simplii
merg înainte şi sunt pedepsiţi .
13 Ia-i haina celui care este garant pentru un străin; şi ia o
garanţie de la el pentru o femeie străină .
14 Cel ce binecuvântează pe prietenul său cu voce tare, scu-
lându-se devreme de dimineaţă, aceasta i se va considera un
blestem .
15 O picurare neîncetată într-o zi foarte ploioasă şi o femeie
certăreaţă sunt la fel .
16  Oricine  o  ascunde,  ascunde  vântul  şi  untdelemnul  din

390

Proverbe  29

mâna lui dreaptă, care se trădează .
17 Fier ascute fier; tot aşa un om ascute înfăţişarea priete-
nului său .
18 Oricine ţine smochinul va mânca din rodul lui; tot aşa cel
ce îngrijeşte pe stăpânul său va fi onorat .
19 Precum în apă, faţa răspunde feţei, tot aşa inima omului
răspunde omului .
20 Iadul şi nimicirea nu sunt pline niciodată; tot aşa, ochii
omului nu sunt săturaţi niciodată .
21  Precum  creuzetul  pentru  argint  şi  cuptorul  pentru  aur,
aşa este un om, laudei sale .
22 Chiar dacă ai pisa un nebun în piuă printre grăunţe cu un
pisălog, totuşi nechibzuinţa lui nu se va depărta de el .
23 Fii atent ca să cunoşti starea turmelor tale şi priveşte bine
cirezile tale .
24 Deoarece bogăţiile nu sunt pentru totdeauna; şi coroana
durează din generaţie în generaţie?
25  Fânul  se  arată  şi  iarba  nouă  apare  şi  ierburile  munţilor
sunt strânse .
26 Mieii sunt pentru îmbrăcămintea ta şi caprele sunt preţul
câmpului .
27 Şi vei avea destul lapte de capră pentru mâncarea ta, pen-
tru mâncarea casei tale şi pentru întreţinerea servitoarelor
tale .

CApitoLuL 28

CEL  stricat  fuge  când  nu  îl  urmăreşte  nimeni,  dar  cei

drepţi sunt cutezători ca un leu .

2 Din cauza fărădelegii unei ţări sunt mulţi prinţi în ea, dar
printr-un  om  al  înţelegerii  şi  cunoaşterii,  starea  ţării  va  fi
prelungită .
3 Un om sărac care asupreşte pe sărac este ca o ploaie toren-
ţială care nu lasă mâncare .
4  Cei  ce  părăsesc  legea  laudă  pe  cei  stricaţi,  dar  cei  ce  ţin
legea se luptă cu ei .
5  Oamenii  răi  nu  înţeleg  judecata,  dar  cei  ce  caută  pe
DOMNUL înţeleg totul .
6 Mai bun este săracul care umblă în integritatea lui, decât
cel care este pervers în căile lui, deşi este bogat .
7 Oricine ţine legea este un fiu înţelept, dar cel ce este un în-
soţitor al celor desfrânaţi ruşinează pe tatăl său .
8 Cel ce prin camătă şi câştig nedrept îşi măreşte averea, o va
aduna pentru cel ce se va milostivi de săraci .
9 Cel ce îşi întoarce urechea de la auzirea legii, chiar şi rugă-
ciunea lui va fi urâciune .
10 Oricine duce pe cei drepţi în rătăcire pe o cale rea, va că-
dea el însuşi în propria lui groapă; dar cei integri vor avea în
posesiune lucruri bune .
11  Omul  bogat  este  înţelept  în  îngâmfarea  lui,  dar  săracul
care are înţelegere îl cercetează .
12 Când cei drepţi se bucură este o mare glorie, dar când se
ridică cei stricaţi, omul se ascunde .
13 Cel ce îşi acoperă păcatele nu va prospera, dar oricine le
mărturiseşte şi se lasă de ele va primi milă .
14 Fericit este omul care se teme întotdeauna, dar cel ce îşi
împietreşte inima va cădea în ticăloşie .
15 Precum un leu care rage şi un urs căutând pradă, aşa este
un conducător stricat peste poporul sărac .
16 Prinţul căruia îi lipseşte înţelegere este şi un mare opre-
sor, dar cel ce urăşte lăcomia îşi va lungi zilele .
17 Un om care varsă violent sângele oricărei persoane va fugi
la groapă; să nu îl oprească nimeni .

18 Oricine umblă cu integritate va fi salvat, dar cel pervers în
căile lui va cădea fără întârziere .
19 Cel ce îşi ară pământul va avea multă pâine, dar cel ce se
duce după oameni de nimic va avea destulă sărăcie .
20 Un om credincios va abunda cu binecuvântări, dar cel ce
se grăbeşte să fie bogat nu va fi nevinovat .
21 Nu este bine să părtineşti oamenii; chiar pentru o bucată
de pâine acel om va călca legea .
22 Cel ce se grăbeşte la avere are un ochi rău şi nu ia aminte
că sărăcia va veni peste el .
23 Cel care ceartă un om la sfârşit va găsi mai multă favoare
decât cel ce linguşeşte cu limba .
24 Oricine jefuieşte pe tatăl său sau pe mama sa şi spune: Nu
este fărădelege; acelaşi este însoţitorul unui nimicitor .
25 Cel mândru în inimă stârneşte ceartă, dar cel ce îşi pune
încrederea în DOMNUL va fi îngrăşat .
26 Cel ce se încrede în propria inimă este un prost, dar ori-
cine umblă cu înţelepciune va fi eliberat .
27 Cel ce dă săracului nu va duce lipsă, dar cel ce îşi acoperă
ochii va avea multe blesteme .
28 Când cei stricaţi se înalţă, oamenii se ascund; dar când
pier cei răi, cei drepţi se înmulţesc .

CApitoLuL 29

CEL care, fiind deseori mustrat, îşi înţepeneşte gâtul, va fi

nimicit dintr-o dată şi fără remediu .

2 Când cei drepţi sunt în autoritate, poporul se bucură; dar
când cel stricat face legea, poporul jeleşte .
3 Oricine iubeşte înţelepciunea bucură pe tatăl său, dar cel
ce se însoţeşte cu curvele îşi cheltuieşte averea .
4 Prin judecată împăratul întemeiază ţara, dar cel ce primeş-
te daruri o răstoarnă .
5 Un om care linguşeşte pe vecinul său întinde o cursă pen-
tru picioarele sale .
6 În fărădelegea unui om rău se află o capcană, dar cel drept
cântă şi se bucură .
7 Cel drept ia aminte la  cauza săracului,  dar cel stricat dă
atenţie să nu o cunoască .
8 Oamenii batjocoritori aduc o cetate în capcană, dar oame-
nii înţelepţi întorc furia .
9 Dacă un om înţelept se ceartă cu un om nebun, fie că se
înfurie, fie că râde, nu este odihnă .
10 Cei setoşi de sânge urăsc pe cel integru, dar cei drepţi îi
caută sufletul .
11 Un prost îşi rosteşte toată mintea, dar un om înţelept o
păstrează până mai târziu .
12 Dacă un conducător dă ascultare la minciuni, toţi servi-
torii lui sunt stricaţi .
13  Săracul  şi  omul  înşelător  se  întâlnesc,  dar  DOMNUL  le
luminează ochii la amândoi .
14  Împăratul  care  cu  credincioşie  judecă  pe  sărac  va  avea
tronul lui întemeiat pentru totdeauna .
15 Nuiaua şi mustrarea dau înţelepciune, dar un copil lăsat
de capul lui o face de ruşine pe mama lui .
16 Când cei stricaţi se înmulţesc, creşte fărădelegea, dar cei
drepţi vor vedea căderea lor .
17 Corectează pe fiul tău şi îţi va da odihnă; da, el va da des-
fătare sufletului tău .
18 Unde nu este viziune poporul piere, dar cel ce ţine legea,
fericit este el .
19 Un servitor nu va fi corectat prin cuvinte, căci deşi înţe-
lege nu va răspunde .

391

Proverbe  31

20 Vezi tu pe un om pripit în vorbele lui? Este mai multă spe-
ranţă pentru un prost decât pentru el .
21 Cel ce cu grijă creşte pe servitorul său din copilărie, el îi
va deveni fiu de-a lungul timpului .
22 Un om mânios stârneşte ceartă şi un om furios abundă
în fărădelege .
23 Mândria unui om îl va înjosi, dar onoarea îl va sprijini pe
cel umil în duh .
24 Cel ce este partener cu un hoţ îşi urăşte propriul suflet;
aude blestemul şi nu îl denunţă .
25 Teama de om aduce o capcană, dar oricine îşi pune încre-
derea în DOMNUL va fi în siguranţă .
26 Mulţi caută favoarea conducătorului, dar judecata fiecă-
rui om vine de la DOMNUL .
27 Un om nedrept este o urâciune pentru cel drept, şi cel in-
tegru pe cale este urâciune pentru cel stricat .

CApitoLuL 30

CUVINTELE  lui  Agur,  fiul  lui  Iache,  profeţia;  omul  i-a

vorbit lui Itiel, chiar lui Itiel şi lui Ucal;

2 Cu siguranţă, eu sunt mai neghiob decât oricare om şi nu
am înţelegerea unui om .
3 Nici nu am învăţat înţelepciune, nici nu am cunoaşterea
celui sfânt .
4 Cine a urcat în cer, sau a coborât? Cine a strâns vântul în
pumnii săi? Cine a legat apele într-o manta? Cine a întemeiat
toate marginile pământului? Care este numele lui şi care este
numele fiului său, dacă poţi spune?
5  Fiecare  cuvânt  al  lui  Dumnezeu  este  pur;  el  este  un  scut
pentru cei ce îşi pun încrederea în el .
6 Nu adăuga la cuvintele lui, ca nu cumva să te mustre şi să
fii găsit mincinos .
7 Două lucruri am cerut de la tine; nu mi le refuza înainte
să mor;
8 Îndepărtează de la mine deşertăciune şi minciuni, nu îmi
da nici sărăcie, nici avere; hrăneşte-mă cu mâncare potrivită
mie,
9 Ca nu cumva să fiu sătul şi să te neg şi să spun: Cine este
DOMNUL? Sau ca nu cumva să fiu sărac şi să fur şi să iau nu-
mele Dumnezeului meu în deşert .
10 Nu acuza pe un servitor stăpânului său, ca nu cumva să te
blesteme şi să fii găsit vinovat .
11 Este o generaţie care blestemă pe tatăl lor şi nu binecuvân-
tează pe mama lor .
12 Este o generaţie care este pură în propriii ochi şi totuşi nu
este spălată de murdăria lor .
13 Este o generaţie, cât de îngâmfaţi sunt ochii lor! Şi pleoa-
pele lor sunt înălţate .
14 Este o generaţie a căror dinţi sunt ca săbiile şi a căror colţi
sunt ca nişte cuţite, ca să devoreze pe sărac de pe faţa pămân-
tului şi pe nevoiaş din mijlocul oamenilor .
15 Lipitoarea are două fiice care strigă: Dă, dă! Sunt trei lu-
cruri care nu sunt niciodată săturate, da, patru sunt lucrurile
care nu spun: Este destul:
16  Mormântul  şi  pântecele  sterp  şi  pământul  care  nu  este
umplut cu apă şi focul care nu spune: Este destul!
17 Ochiul care îşi bate joc de tată şi dispreţuieşte ascultarea
de mama sa, corbii din vale îl vor smulge şi acvilele tinere îl
vor mânca .
18  Sunt  trei  lucruri  prea  minunate  pentru  mine,  da,  patru
lucruri pe care nu le cunosc:
19 Calea unei acvile în aer şi calea unui şarpe pe stâncă şi

calea unei corăbii în mijlocul mării şi calea unui bărbat cu
o tânără .
20 Astfel este calea unei femei adultere: mănâncă, îşi şterge
gura şi spune: Nu am făcut nici o stricăciune .
21 Pentru trei lucruri pământul este neliniştit şi pentru pa-
tru nu mai poate suporta:
22 Pentru un rob când domneşte şi un prost când este sătu-
rat cu mâncare,
23 Pentru o femeie odioasă când se căsătoreşte; şi o roabă ce
este moştenitoarea stăpânei ei .
24  Patru  lucruri  sunt  mici  pe  pământ,  dar  sunt  foarte
înţelepte:
25 Furnicile sunt un popor fără putere, totuşi îşi pregătesc
mâncarea în timpul verii;
26 Iepurii de stâncă sunt doar un popor firav, totuşi îşi fac lo-
cuinţele în stânci;
27 Lăcustele nu au împărat, totuşi merg înainte în cete;
28  Păianjenul  se  agaţă  cu  mâinile  lui  şi  este  în  palatele
împăraţilor .
29 Trei sunt lucrurile care merg bine, da, patru sunt plăcute
în umblarea lor:
30 Un leu care este cel mai puternic între fiare şi nu se dă în-
apoi în faţa nici uneia;
31  Un  ogar,  de  asemenea  un  ţap  şi  un  împărat,  împotriva
căruia nu este răzvrătire .
32 Dacă ai lucrat prosteşte în a te înălţa, sau dacă ai plănuit
răul, acoperă-ţi gura cu mâna .
33 Cu siguranţă baterea laptelui aduce unt şi răsucirea nasu-
lui aduce sânge; tot aşa forţarea furiei aduce ceartă .

CApitoLuL 31

lui l-a învăţat .

CUVINTELE împăratului Lemuel, profeţia pe care mama

2 Ce, fiul meu? Şi ce, fiul pântecelui meu? Şi ce, fiul jurămin-
telor mele?
3 Nu da vigoarea ta femeilor, nici căile tale aceleia ce distru-
ge împăraţi .
4 Nu este pentru împăraţi, O Lemuel, nu este pentru împă-
raţi să bea vin, nici pentru prinţi băutura tare;
5 Ca nu cumva să bea şi să uite legea şi să pervertească jude-
cata oricăruia dintre cei nenorociţi .
6 Dă băutură tare aceluia ce stă să piară şi vin acelora cu o
inimă îndurerată .
7 Lasă-l să bea şi să îşi uite sărăcia şi să nu îşi mai amintească
de nefericirea lui .
8 Deschide-ţi gura pentru cel mut în cauza tuturor acelora
ce sunt rânduiţi pentru nimicire .
9 Deschide-ţi gura, judecă cu dreptate şi pledează în cauza
celui sărac şi nevoiaş .
10 Cine poate găsi o femeie virtuoasă? Fiindcă preţul ei este
mult peste cel al rubinelor .
11 Inima soţului ei se încrede în ea, aşa încât el nu va avea
nevoie de pradă .
12 Ea îi va face bine şi nu rău în toate zilele vieţii ei .
13 Ea caută lână şi in şi lucrează cu plăcere cu mâinile ei .
14 Ea este precum corăbiile comercianţilor; de departe îşi
aduce mâncarea .
15 Ea se trezeşte când este încă noapte şi dă mâncare casei ei
şi o porţie servitoarelor .
16  Ea  are  în  considerare  un  câmp  şi  îl  cumpără;  cu  rodul
mâinilor ei sădesc o vie .
17 Ea îşi încinge şalele cu putere şi îşi întăreşte braţele .

392

Proverbe  31

18 Ea pricepe că marfa ei este bună; candela ei nu se stinge
în noapte .
19 Ea îşi pune mâinile pe furcă şi mâinile ei ţin fusul .
20 Ea îşi întinde mâna spre cel sărac; da, îşi întinde mâinile
spre cel nevoiaş .
21 Ea nu se teme de zăpadă pentru casa ei, fiindcă toţi ai ca-
sei ei sunt îmbrăcaţi cu stacojiu .
22 Ea îşi face singură cuverturi; îmbrăcămintea ei este mă-
tase şi purpură .
23 Soţul ei este cunoscut la porţi, când şade printre bătrânii
ţării .
24 Ea face stofe fine de in şi le vinde; şi dă comerciantului
brâie .

25 Putere şi onoare sunt îmbrăcămintea ei şi ea se va bucura
de ziua care vine .
26 Ea îşi deschide gura cu înţelepciune şi pe limba ei se află
legea bunătăţii .
27 Ea veghează căile celor din casa ei şi nu mănâncă pâinea
trândăviei .
28 Copiii ei se ridică şi o numesc binecuvântată; soţul ei la
fel şi o laudă:
29 Multe fiice s-au purtat virtuos, dar tu le întreci pe toate .
30 Favoarea este înşelătoare şi frumuseţea este deşartă, dar o
femeie care se teme de DOMNUL va fi lăudată .
31 Dă-i din rodul mâinilor ei şi să o laude la porţi propriile
ei fapte .

393

… Eclesiastul …

Capitolul 1

Ierusalim .

CUVINTELE  Predicatorului,  fiul  lui  David,  împărat  în

2 Deşertăciunea deşertăciunilor, spune Predicatorul: deşer-
tăciunea deşertăciunilor; totul este deşertăciune .
3 Ce folos are un om din toată munca lui pe care o face sub
soare?
4 ¶ O generaţie trece şi altă generaţie vine, dar pământul ră-
mâne pentru totdeauna .
5 Soarele de asemenea răsare şi soarele apune şi se grăbeşte
spre locul său de unde a răsărit .
6 Vântul merge spre sud şi se întoarce spre nord; se învârteş-
te continuu, şi vântul se întoarce din nou conform rotirilor
sale .
7 Toate râurile curg în mare, totuşi marea nu se umple; la
locul de unde râurile vin, într-acolo se întorc din nou .
8  Toate  lucrurile  sunt  în  osteneală;  omul  nu  o  poate  rosti;
ochiul nu se satură de a vedea, nici urechea nu se umple cu
auzire .
9 ¶ Ce a fost, aceea va mai fi; şi ce s-a făcut, se va mai face; şi
nu este nimic nou sub soare .
10 Este ceva despre care s-ar putea spune: Vezi, acesta este
nou? Era deja în vechimea care a fost înainte de noi .
11 Nu este amintire a lucrurilor anterioare; nici nu va fi vreo
amintire  a  lucrurilor  care  vor  veni  la  aceia  care  vor  veni
după .
12  ¶  Eu,  Predicatorul,  am  fost  împărat  peste  Israel  în
Ierusalim .
13 Şi mi-am pus inima să caut şi să cercetez prin înţelepciu-
ne toate câte sunt făcute sub cer; această osteneala grea a dat-
o Dumnezeu fiilor oamenilor ca să fie umiliţi prin ea .
14 Eu am văzut toate lucrările făcute sub soare; şi, iată, totul
este deşertăciune şi chinuire a duhului .
15 Ce este strâmb nu poate fi îndreptat, şi ce lipseşte nu poate
fi numărat .
16 Am vorbit îndeaproape cu inima mea, spunând: Iată, am
ajuns mare şi am obţinut mai multă înţelepciune decât toţi
cei ce au fost înainte de mine în Ierusalim; da, inima mea a
avut mare experienţă de înţelepciune şi cunoaştere .
17 Şi mi-am pus inima să cunosc înţelepciune şi să cunosc
nebunia şi prostia; am priceput că aceasta de asemenea este
chinuire a duhului .
18 Căci în multă înţelepciune este multă mâhnire, şi cel ce
măreşte cunoaşterea măreşte întristarea .

CApitoLuL 2

AM spus în inima mea: Du-te acum, te voi încerca cu ve-

selie, de aceea bucură-te de plăcere; şi, iată, aceasta de

asemenea este deşertăciune .
2 Am spus despre râs: Este nebun; şi despre veselie: Ce face
aceasta?
3 Am căutat în inima mea să mă dedau vinului, totuşi de-
prinzându-mi inima cu înţelepciune; şi să apuc prostia, până
voi vedea ce este acel bine pe care fiii oamenilor ar trebui să
îl facă sub cer toate zilele vieţii lor .
4  Mi-am  făcut  lucrări  mari,  mi-am  construit  case,  mi-am
sădit vii,
5  Mi-am  făcut  grădini  şi  livezi  şi  am  sădit  în  ele  pomi  de
toate felurile de fructe;

6 Mi-am făcut iazuri de apă, ca să ud cu ele pădurea ce aduce
pomi;
7 Am dobândit servitori şi servitoare şi mi s-au născut ser-
vitori în casă; de asemenea am avut mari turme de vite mari
şi mici mai mult decât toţi cei ce au fost în Ierusalim înainte
de mine;
8 Mi-am adunat de asemenea argint şi aur şi comoara deo-
sebită a împăraţilor şi a provinciilor; mi-am dobândit cântă-
reţi şi cântăreţe şi desfătările fiilor oamenilor, instrumente
muzicale şi acelea de toate felurile .
9 Astfel am fost măreţi şi i-am întrecut pe toţi cei ce au fost
înainte  de  mine  în  Ierusalim;  de  asemenea  înţelepciunea
mea a rămas cu mine .
10 Şi orice au dorit ochii mei nu le-am refuzat, nu am oprit
inima mea de la nici o bucurie; fiindcă inima mea s-a bucu-
rat în toată munca mea; şi aceasta a fost partea mea din toată
munca mea .
11 Atunci m-am uitat la toate lucrările pe care mâinile mele
le-au lucrat şi la munca pe care am muncit-o ca să o fac, şi,
iată,  totul  era  deşertăciune  şi  chinuire  a  duhului  şi  nu  era
nici un folos sub soare .
12  ¶  Şi  m-am  întors  să  privesc  înţelepciunea  şi  nebunia  şi
prostia;  căci  ce  poate  face  omul  care  vine  după  împărat?
Chiar ceea ce s-a făcut deja .
13 Atunci am văzut că înţelepciunea întrece prostia, precum
lumina întrece întunericul .
14 Ochii înţeleptului sunt în capul său, dar prostul umblă în
întuneric; şi tot eu am priceput că un singur eveniment se
întâmplă tuturor .
15 Atunci am spus în inima mea: Aşa cum se întâmplă pros-
tului,  la  fel  mi  se  întâmplă  şi  mie;  şi  de  ce  am  fost  atunci
mai înţelept? Apoi am spus în inima mea că şi aceasta este
deşertăciune .
16 Căci nu este amintire pentru totdeauna a înţeleptului mai
mult decât a prostului; văzând că ceea ce este acum, în zile-
le ce vin vor fi toate uitate . Şi cum moare înţeleptul? Ca şi
prostul .
17 ¶ De aceea am urât viaţa, pentru că lucrarea ce se face sub
soare este apăsătoare pentru mine, căci totul este deşertăciu-
ne şi chinuire a duhului .
18 Da, am urât toată munca mea pe care am făcut-o sub soa-
re, pentru că o voi lăsa omului ce va fi după mine .
19 Şi cine ştie dacă el va fi înţelept, sau prost? Totuşi va avea
stăpânire peste toată munca mea în care am muncit şi în care
m-am arătat înţelept sub soare . Şi aceasta este deşertăciune .
20 De aceea am ajuns să fac inima mea să dispere de toată
munca pe care am făcut-o sub soare .
21 Pentru că este un om a cărui muncă este în înţelepciune şi
în cunoaştere şi în echitate; totuşi unui om care nu a muncit
în acestea va lăsa el aceasta ca parte a lui . Şi aceasta este de-
şertăciune şi un mare rău .
22 Căci ce are omul din toata munca sa şi din chinuirea ini-
mii sale, în care el a muncit sub soare?
23 Căci toate zilele sale sunt întristări, iar osteneala lui, mâh-
nire; da, inima lui nu îşi ia odihnă noaptea . Şi aceasta este
deşertăciune .
24 Nu este nimic mai bun pentru un om, decât să mănânce şi
să bea şi să îşi facă sufletul să se bucure de bine în munca lui .
Şi aceasta am văzut că era din mâna lui Dumnezeu .

394

Eclesiastul  5

25 Pentru că cine poate mânca, sau cine altul se poate grăbi
mai mult decât mine?
26  Pentru  că  Dumnezeu  dă  unui  om  ce  este  bun  înaintea
ochilor săi, înţelepciune şi cunoaştere şi bucurie;  dar celui
păcătos îi dă osteneala să adune şi să îngrămădească, pentru
ca el să dea celui ce este bun înaintea lui Dumnezeu . Şi aceas-
ta este deşertăciune şi chinuire a duhului .

CApitoLuL 3

pENTRU fiecare lucru este un sezon şi un timp pentru fi-

ecare scop sub cer .

2 Un timp pentru a fi născut şi un timp pentru a muri; un
timp pentru a sădi şi un timp pentru a smulge ce este sădit;
3 Un timp pentru a ucide şi un timp pentru a vindeca; un
timp pentru a dărâma şi un timp pentru a zidi;
4 Un timp pentru a plânge şi un timp pentru a râde; un timp
pentru a jeli şi un timp pentru a dansa;
5 Un timp pentru a arunca pietre şi un timp pentru a aduna
pietre; un timp pentru a îmbrăţişa şi un timp pentru a se în-
frâna de la îmbrăţişare;
6  Un  timp  pentru  a  obţine  şi  un  timp  pentru  a  pierde;  un
timp pentru a ţine şi un timp pentru a arunca;
7 Un timp pentru a rupe şi un timp pentru a coase; un timp
pentru a păstra tăcere şi un timp pentru a vorbi;
8  Un  timp  pentru  a  iubi  şi  un  timp  pentru  a  urî;  un  timp
pentru război şi un timp pentru pace .
9 Ce folos are cel ce lucrează în ceea ce munceşte?
10 Eu am văzut osteneala pe care Dumnezeu a dat-o fiilor
oamenilor pentru a se deprinde cu ea .
11 ¶ El a făcut fiecare lucru frumos la timpul lui; de aseme-
nea a aşezat lumea în inima lor, aşa că nimeni nu poate cu-
prinde lucrarea pe care Dumnezeu o face de la început până
la sfârşit .
12 Ştiu că nu este nimic bun în ei, decât pentru cineva să se
bucure şi să facă bine în viaţa sa .
13  Şi  de  asemenea  ca  orice  om  să  mănânce  şi  să  bea  şi  să
se  bucure  de  binele  a  toată  munca  lui,  ea  este  darul  lui
Dumnezeu .
14 Ştiu că orice face Dumnezeu va fi pentru totdeauna, ni-
mic nu poate fi adăugat la aceasta nici ceva luat de la ea; şi
Dumnezeu face aceasta, ca oamenii să se teamă înaintea lui .
15  Ceea  ce  a  fost  este  acum,  şi  ceea  ce  va  fi  a  fost  deja;  şi
Dumnezeu cere ceea ce a trecut .
16 ¶ Şi, mai mult, eu am văzut sub soare locul judecăţii, şi aco-
lo era stricăciune; şi locul dreptăţii, şi acolo era nelegiuire .
17 Am spus în inima mea: Dumnezeu va judeca pe cel drept
şi pe cel stricat, pentru că este un timp acolo pentru fiecare
scop şi pentru fiecare lucrare .
18 Am spus în inima mea, referitor la starea fiilor oameni-
lor, că Dumnezeu să le facă cunoscut şi că ei să vadă că sunt
animale .
19  Căci  ceea  ce  se  întâmplă  fiilor  oamenilor  se  întâmplă
şi  animalelor;  un  singur  lucru  li  se  întâmplă:  cum  moare
unul, aşa moare şi celălalt; da, au toţi o suflare; aşa că omul
nu are preeminenţă faţă de un animal, pentru că totul este
deşertăciune .
20 Toţi merg într-un singur loc; toţi sunt din ţărână şi toţi se
întorc din nou în ţărână .
21 Cine cunoaşte duhul omului care merge în sus şi duhul
animalului care merge jos în pământ?
22  De  aceea  am  priceput  că  nu  este  nimic  mai  bun,  decât
că un om să se bucure în propriile lucrări; căci aceasta este

partea lui; căci cine îl va aduce să vadă ce va fi după el?

CApitoLuL 4

ASTFEL m-am întors şi am luat în considerare toate opri-

mările făcute sub soare; şi iată lacrimile celor oprimaţi
şi nu au avut mângâietor; şi de partea opresorilor lor era pu-
tere; dar ei nu au avut mângâietor .
2  De  aceea  am  lăudat  pe  morţii  care  sunt  deja  morţi,  mai
mult decât pe viii care sunt încă vii .
3 Da, mai bine decât amândoi este cel care încă nu este, care
încă nu a văzut lucrarea rea făcută sub soare .
4  ¶  Din  nou,  am  luat  în  considerare  toată  osteneala  şi  fie-
care lucrare dreaptă, că pentru aceasta un om este invidiat
de aproapele său . Aceasta este de asemenea deşertăciune şi
chinuire a duhului .
5  Prostul  îşi  încrucişează  mâinile  şi  îşi  mănâncă  propria
carne .
6  Mai  bine  este  o  mână  plină,  cu  linişte,  decât  amândouă
mâinile pline, dar cu osteneală şi chinuire a duhului .
7 ¶ Atunci m-am întors şi am văzut deşertăciune sub soare .
8 Este unul singur şi nu este un al doilea; da, el nu are nici
copil, nici frate, totuşi nu este sfârşit la toată munca lui, nici
nu se satură ochiul lui cu bogăţii, nici nu spune: Pentru cine
muncesc eu şi îmi văduvesc sufletul de bine? Aceasta este de
asemenea deşertăciune, da, este osteneală .
9 ¶ Doi sunt mai buni decât unul, pentru că au o bună răs-
plată pentru munca lor .
10 Căci dacă ar cădea, unul pe altul se ridică; dar vai celui
ce este singur când cade, pentru că el nu are pe un altul să
îl ridice .
11 Din nou, dacă doi se culcă împreună, le este cald; dar cum
poate unul singur să se încălzească?
12 Şi dacă cineva îl învinge pe unul, doi i se vor împotrivi; şi
o frânghie împletită în trei nu se rupe repede .
13 ¶ Mai bine este un copil sărac şi înţelept decât un împărat
bătrân şi prost, care refuză să mai fie avertizat .
14 Căci din închisoare el iese să domnească; după cum la fel
cel născut în împărăţia sa devine sărac .
15 Am luat în considerare pe toţi cei vii care umblă sub soa-
re, împreună cu al doilea copil ce îi va lua locul .
16 Fără sfârşit este tot poporul şi toţi ce au fost înaintea lor;
de asemenea cei ce vor veni mai pe urmă nu se vor bucura
de el . Cu adevărat şi aceasta este deşertăciune şi chinuire a
duhului .

CApitoLuL 5

păZEŞTE-ŢI piciorul când mergi în casa lui Dumnezeu

şi pregăteşte-te mai bine să asculţi decât să aduci sacrifi-

ciul proştilor, pentru că ei nu iau în considerare că fac rău .
2 Nu fi pripit cu gura ta şi nu îţi lăsa inima să se grăbească
să rostească vreun lucru înaintea lui Dumnezeu; pentru că
Dumnezeu  este  în  cer  şi  tu  pe  pământ;  de  aceea  cuvintele
tale să fie puţine .
3 Pentru că visul vine din mulţimea treburilor, şi vocea unui
prost se cunoaşte prin mulţimea cuvintelor .
4 ¶ Când faci un jurământ lui Dumnezeu, nu întârzia să îl
împlineşti, fiindcă el nu are plăcere în proşti; împlineşte ce
ai jurat .
5  Mai  bine  este  ca  să  nu  juri,  decât  să  juri  şi  să  nu
împlineşti .
6 Nu permite gurii tale să îţi provoace carnea să păcătuiască,
nici nu spune înaintea îngerului, că aceasta a fost o eroare,

395

Eclesiastul  7

pentru ce să se mânie Dumnezeu la vocea ta şi să distrugă
lucrarea mâinilor tale?
7 Căci în mulţimea viselor şi în multe cuvinte sunt de aseme-
nea multe deşertăciuni; dar teme-te de Dumnezeu .
8 Dacă vezi oprimarea săracului şi pervertirea violentă a ju-
decăţii şi justiţiei într-o provincie, nu te mira de acest lucru;
pentru că cel mai înalt decât cel mai înalt dă atenţie; şi este
mai înalt decât ei .
9 Mai mult, folosul pământului este pentru toţi; împăratul
însuşi este servit din ale câmpului .
10 Cel ce iubeşte argintul nu se va sătura cu argint, nici cel
ce iubeşte abundenţa, cu creştere; aceasta este de asemenea
deşertăciune .
11 Când bunurile cresc, se înmulţesc cei ce le mănâncă; şi ce
bun este pentru proprietarii lor, decât să privească pe aceştia
cu ochii lor .
12 Somnul unui muncitor este dulce, fie că mănâncă puţin
sau mult; dar abundenţa celui bogat nu îl va lăsa să doarmă .
13 Este un rău aspru pe care l-am văzut sub soare, adică, bo-
găţii păstrate spre răul celui care le stăpâneşte .
14 Dar acele bogăţii pier printr-o osteneală rea; iar el naşte
un fiu şi nu este nimic în mâna lui .
15  Aşa  cum  a  ieşit  din  pântecele  mamei  lui,  gol,  se  va  în-
toarce pentru a merge precum a venit şi nu va lua nimic din
munca lui pe care să o ducă în mâna lui .
16 Şi acesta de asemenea este un rău aspru, că în toate privin-
ţele aşa cum el a venit, astfel va merge; şi ce folos are cel care
a muncit pentru vânt?
17 Şi în toate zilele lui mănâncă în întuneric, şi întristarea şi
furia şi boala i se înmulţesc .
18 ¶ Iată ce am văzut: este bine şi se cuvine ca unul să mănân-
ce şi să bea şi să se bucure de binele a toată munca sa, pe care
o ia sub soare, în toate zilele vieţii sale pe care Dumnezeu i-o
dă; pentru că aceasta este partea lui .
19 Fiecare om de asemenea căruia Dumnezeu i-a dat bogă-
ţii  şi  avere  şi  i-a  dat  putere  să  mănânce  din  ele  şi  să  îşi  ia
partea lui şi să se bucure în munca lui; acesta este darul lui
Dumnezeu .
20 Pentru că el nu îşi va aminti mult zilele vieţii sale, pentru
că Dumnezeu îi răspunde în bucuria inimii sale .

CApitoLuL 6

ESTE  un  rău  pe  care  l-am  văzut  sub  soare  şi  acesta  este

obişnuit printre oameni:

2 Un om căruia Dumnezeu i-a dat bogăţii, avere şi onoare,
aşa că nu îi lipseşte nimic pentru sufletul său din tot ce do-
reşte, totuşi Dumnezeu nu îi dă putere să mănânce din ele,
ci un străin le mănâncă; aceasta este deşertăciune şi aceasta
este o boală rea .
3 Dacă un om naşte o sută de copii şi trăieşte mulţi ani, aşa
că zilele anilor lui sunt multe iar sufletul lui nu s-a săturat cu
bine şi de asemenea nu are loc de mormânt, eu spun, că un
făt lepădat este mai bun decât el .
4 Pentru că el vine cu deşertăciune şi pleacă în întuneric şi
numele lui va fi acoperit cu întuneric .
5 Mai mult, el nu a văzut soarele, nici nu a cunoscut vreun
lucru; acesta are mai multă odihnă decât celălalt .
6 Da, chiar dacă de două ori ar trăi o mie de ani, totuşi nu ar
vedea nici un bine; nu merg toţi în acelaşi loc?
7 ¶ Toată munca omului este pentru gura lui şi totuşi sufletul
nu se satură .
8  Căci  ce  are  înţeleptul  mai  mult  decât  prostul?  Ce  are

săracul, care ştie să umble înaintea celor vii?
9  Mai  bună  este  vederea  ochilor  decât  rătăcirea  dorinţei;
aceasta este de asemenea deşertăciune şi chinuire a duhului .
10 Ceea ce a fost deja i s-a pus nume şi se cunoaşte că este
om; nici nu se va certa cu cel ce este mai tare decât el .
11 ¶ Văzând că sunt multe lucruri care înmulţesc deşertă-
ciunea, cu ce este omul mai bun?
12 Căci cine cunoaşte ce este bine pentru om în această via-
ţă, în toate zilele vieţii sale deşerte pe care el le petrece ca o
umbră? Căci cine poate spune unui om ce va fi după el sub
soare?

CApitoLuL 7

uN nume bun este mai bun decât untdelemn preţios, şi

ziua morţii decât ziua naşterii .

2 Este mai bine să mergi la casa de jelire, decât să mergi la
casa ospăţului, întrucât acela este sfârşitul tuturor oameni-
lor; şi cel viu va pune aceasta la inima sa .
3 Întristarea este mai bună decât râsul, pentru că prin întris-
tarea înfăţişării inima este făcută mai bună .
4  Inima  celui  înţelept  este  în  casa  jelirii,  dar  inima  celor
proşti este în casa veseliei .
5 Este mai bine să asculte mustrarea înţeleptului, decât pen-
tru un om să asculte cântarea proştilor .
6 Căci ca trosnetul spinilor sub o oală, aşa este râsul prostu-
lui, aceasta de asemenea este deşertăciune .
7  ¶  Cu  adevărat  oprimarea  îl  înnebuneşte  pe  înţelept,  şi  o
mită distruge inima .
8 Mai bun este sfârşitul unui lucru decât începutul lui; şi cel
răbdător în duh este mai bun decât cel mândru în duh .
9 Nu fi grăbit în duhul tău să te mânii, pentru că mânia se
odihneşte în sânul proştilor .
10 Nu spune: Cum se face că zilele de mai înainte erau mai
bune decât acestea? Pentru că din înţelepciune nu cercetezi
despre aceasta .
11 ¶ Înţelepciunea este bună cu o moştenire şi prin aceasta
este folos pentru cei ce văd soarele .
12 Pentru că înţelepciunea este o apărare şi banii sunt o apă-
rare, dar măreţia cunoaşterii este că înţelepciunea dă viaţă
celor ce o au .
13 Ia în considerare lucrarea lui Dumnezeu, pentru că cine
poate face drept ceea ce el a făcut strâmb?
14 În ziua prosperităţii bucură-te, dar în ziua nenorocirii ia
seamă; Dumnezeu de asemenea a pus pe una lângă cealaltă,
cu intenţia ca omul să nu găsească nimic după el .
15  Toate  lucrurile  le-am  văzut  în  zilele  deşertăciunii  mele;
este  un  om  drept  care  piere  în  dreptatea  lui  şi  este  un  om
stricat care îşi prelungeşte viaţa în stricăciunea sa .
16 Nu fi drept peste măsură, nici nu te face peste măsură de
înţelept; de ce să te nimiceşti pe tine însuţi?
17 Nu fi peste măsură de stricat, nici nu fi prost, de ce să mori
înaintea timpului tău?
18 Este bine ca să ţii aceasta; da, de asemenea de la aceasta
nu îţi retrage mâna, pentru că cel ce se teme de Dumnezeu
va ieşi din toate .
19 Înţelepciunea întăreşte pe cel înţelept mai mult decât zece
oameni tari care sunt în cetate .
20  Pentru  că  nu  este  un  om  drept  pe  pământ,  care  să  facă
bine şi să nu păcătuiască .
21 De asemenea nu da atenţie la toate cuvintele vorbite, ca nu
cumva să auzi pe servitorul tău blestemându-te .
22 Pentru că adeseori de asemenea inima ta cunoaşte că tu

396

Eclesiastul  9

însuţi într-un mod asemănător ai blestemat pe alţii .
23 ¶ Toate acestea le-am dovedit prin înţelepciune; am spus:
Voi fi înţelept; dar aceasta a fost departe de mine .
24  Ceea  ce  este  departe  şi  foarte  adânc,  cine  o  poate
descoperi?
25 Mi-am dedicat inima să cunosc şi să cercetez şi să desco-
păr înţelepciune şi motivul lucrurilor şi să cunosc stricăciu-
nea prostiei, chiar a nechibzuinţei şi a nebuniei;
26 Şi găsesc mai amară decât moartea pe femeia a cărei ini-
mă este capcane şi plase, şi mâinile ei cătuşe; oricine place lui
Dumnezeu va scăpa de ea, dar păcătosul va fi luat de ea .
27  Iată,  aceasta  am  găsit,  spune  predicatorul,  socotind  una
câte una, ca să înţeleg socoteala;
28 Ceea ce totuşi sufletul meu caută, dar nu găsesc, un om
între o mie am găsit; dar o femeie printre toate acelea nu am
găsit .
29 Iată, numai aceasta am găsit, că Dumnezeu a făcut pe om
integru, dar au umblat după multe născociri .

CApitoLuL 8

CINE  este  ca  înţeleptul?  Şi  cine  cunoaşte  interpretarea

unui lucru? Înţelepciunea unui om îi face faţa să strălu-

cească, şi cutezanţa feţei lui va fi schimbată .
2  Eu  te  sfătuiesc  să  ţii  poruncile  împăratului,  şi  aceasta  în
privinţa jurământului lui Dumnezeu .
3  Nu  te  grăbi  să  pleci  dinaintea  lui;  nu  sta  în  facerea  unui
lucru rău, fiindcă el face orice îi place .
4 Unde este cuvântul unui împărat, este putere; şi cine îi va
spune: Ce faci?
5 Oricine ţine porunca nu va simţi vreun lucru rău, şi inima
unui înţelept discerne deopotrivă timp şi judecată .
6 ¶ Deoarece pentru fiecare scop este un timp şi o judecată,
de aceea nenorocirea omului este mare asupra lui .
7 Fiindcă nu ştie ceea ce va fi, căci cine îi poate spune când
va fi?
8 Nu este om care să aibă stăpânire asupra duhului să păstre-
ze duhul; nici nu are putere în ziua morţii şi nu este liberare
în acel război; nici stricăciunea nu va elibera pe cei ce îi sunt
daţi ei .
9 ¶ Toate acestea le-am văzut şi mi-am dedicat inima fiecărei
lucrări ce se face sub soare, este un timp în care un om stăpâ-
neşte asupra altuia spre propria vătămare .
10 Şi astfel am văzut pe cei stricaţi îngropaţi, ei au venit şi au
plecat din locul cel sfânt şi au fost uitaţi în cetatea în care ei
au făcut astfel, aceasta este de asemenea deşertăciune .
11 Deoarece sentinţa împotriva unei lucrări rele nu este fă-
cută  în  grabă,  de  aceea  inima  fiilor  oamenilor  este  deplin
aşezată în ei pentru a face rău .
12 Deşi un păcătos face rău de o sută de ori şi zilele lui sunt
prelungite, totuşi eu ştiu cu siguranţă că va fi bine cu cei ce
se tem de Dumnezeu, care se tem înaintea lui,
13 Dar nu va fi bine cu cel stricat, nici nu îşi va prelungi zi-
lele, care sunt ca o umbră, pentru că el nu se teme înaintea
lui Dumnezeu .
14 ¶ Este o deşertăciune făcută pe pământ: că ar fi drepţi,
cărora li se întâmplă conform lucrării celor stricaţi; şi sunt
stricaţi, cărora li se întâmplă conform lucrării celor drepţi;
am spus că şi aceasta este deşertăciune .
15 Atunci am lăudat veselia, pentru că un om nu are ceva
mai bun sub soare, decât să mănânce şi să bea şi să fie fericit;
pentru că aceasta va rămâne cu el din munca lui în zilele vie-
ţii sale, pe care Dumnezeu i-o dă sub soare .

16 Când mi-am dedicat inima să cunosc înţelepciunea şi să
văd lucrarea făcută pe pământ; (fiindcă de asemenea nici zi
nici noapte nu vede somn cu ochii lui),
17 Atunci am privit toată lucrarea lui Dumnezeu, că un om
nu poate înţelege lucrarea ce este făcută sub soare, pentru că
deşi un om munceşte să o caute, totuşi nu o va găsi; da, mai
mult, oricât ar gândi un înţelept pentru a o cunoaşte, totuşi
nu va fi în stare să o găsească .

CApitoLuL 9

DAR toate acestea le-am pus la inima mea ca să cercetez

toate aceasta, că cei drepţi şi cei înţelepţi şi lucrările lor,
sunt în mâna lui Dumnezeu; nimeni nu cunoaşte nici iubire
nici ură prin tot ce este înaintea lor .
2 Toate lucrurile devin la fel pentru toţi; este un singur eve-
niment pentru cel drept şi pentru cel stricat, pentru cel bun
şi cel curat şi pentru cel necurat şi pentru cel ce sacrifică şi
pentru cel ce nu sacrifică, cum este cel bun, aşa este cel păcă-
tos; şi cel ce jură, ca cel ce se teme de jurământ .
3 Acesta este un rău printre toate lucrurile care sunt făcute
sub  soare,  că  este  un  singur  eveniment  pentru  toţi;  da,  de
asemenea inima fiilor oamenilor este plină de rău şi nebu-
nie este în inima lor cât timp trăiesc şi după aceea ei merg
la morţi .
4 ¶ Deoarece este speranţă pentru cel unit cu toţi cei vii; căci
un câine viu este mai bun decât un leu mort .
5 Pentru că cei vii ştiu că vor muri, dar morţii nu ştiu ni-
mic, nici nu mai au vreo răsplată, fiindcă amintirea lor este
uitată .
6 De asemenea dragostea lor şi ura lor şi invidia lor, acum a
pierit; nici nu mai au vreo parte niciodată din toate câte se
fac sub soare .
7 Mergi pe calea ta, mănâncă-ţi pâinea cu bucurie şi bea-ţi
vinul cu inimă fericită; căci lui Dumnezeu îi plac de acum
lucrările tale .
8 Să fie hainele tale totdeauna albe şi capului tău să nu îi lip-
sească untdelemn .
9 Trăieşte bucuros cu soţia pe care o iubeşti toate zilele vieţii
deşertăciunii tale, pe care el ţi le-a dat sub soare, toate zilele
deşertăciunii tale, fiindcă aceasta este partea ta în viaţă şi în
munca ta pe care o faci sub soare .
10 Orice găseşte mâna ta să facă, fă cu toată tăria ta; fiindcă
nu este nici lucrare, nici plan, nici cunoaştere, nici înţelep-
ciune, în mormântul în care mergi .
11 ¶ M-am întors şi am văzut sub soare, că alergarea nu este
pentru cei iuţi, nici bătălia pentru cei puternici, nici pâinea
pentru cei înţelepţi, nici bogăţiile pentru cei pricepuţi, nici
favoarea  pentru  cei  iscusiţi;  ci  timp  şi  şansă  li  se  întâmplă
tuturor .
12 Pentru că omul de asemenea nu îşi cunoaşte timpul; pre-
cum  peştii  ce  sunt  prinşi  într-o  plasă  rea  şi  ca  păsările  ce
sunt prinse în laţ, tot aşa sunt fiii oamenilor prinşi într-un
timp rău, când cade pe neaşteptate asupra lor .
13 ¶ Această înţelepciune am văzut-o de asemenea sub soare
şi mi s-a părut mare;
14  Era  o  mică  cetate  şi  puţini  oameni  în  ea;  şi  a  venit  un
împărat mare împotriva ei şi a asediat-o şi a zidit fortificaţii
mari împotriva ei;
15 Şi s-a găsit în ea un bărbat sărac, înţelept; şi el, prin înţe-
lepciunea lui, a scăpat cetatea; totuşi nimeni nu şi-a amintit
de acel bărbat sărac .
16  Atunci  am  spus:  Înţelepciunea  este  mai  bună  decât

397

Eclesiastul  12

puterea, cu toate acestea înţelepciunea săracului este dispre-
ţuită şi cuvintele lui nu sunt ascultate .
17  Cuvintele  înţelepţilor  sunt  ascultate  în  tăcere  mai  mult
decât strigătul celui ce domneşte printre proşti .
18 Înţelepciunea este mai bună decât armele de război, dar
un singur păcătos distruge mult bine .

CApitoLuL 10

MUŞTELE  moarte  fac  untdelemnul  parfumierului  să

trimită o aromă împuţită; tot aşa face o mică prostie

celui însemnat pentru înţelepciune şi onoare .
2 Inima unui înţelept este la dreapta lui, dar inima prostului
la stânga lui .
3 Da, de asemenea, când cel ce este prost umblă pe cale, înţe-
lepciunea lui îi lipseşte şi el spune tuturor că este prost .
4 ¶ Dacă duhul stăpânului se ridică împotriva ta, nu îţi pără-
si locul, căci cedarea alină ofense mari .
5 Este un rău pe care l-am văzut sub soare, ca pe o eroare care
iese de la stăpân;
6 Prostia este aşezată în mare demnitate şi cei bogaţi şed în-
tr-un loc jos .
7 Am văzut servitori pe cai şi prinţi umblând ca servitori pe
pământ .
8 Cel ce sapă o groapă va cădea în ea; şi pe oricine sparge un
gard, un şarpe îl va muşca .
9 Oricine îndepărtează pietre va fi rănit de ele, şi cel ce des-
pică lemne va fi în pericol prin ele .
10 Dacă fierul este tocit şi el nu ascute tăişul, atunci trebu-
ie să pună mai multă putere; dar înţelepciunea este de folos
pentru a îndrepta .
11 Cu adevărat şarpele va muşca fără fermecare, şi un gura-
liv nu este mai bun .
12 ¶ Cuvintele gurii unui om înţelept sunt cu har, dar buzele
unui prost îl vor înghiţi .
13  Începutul  cuvintelor  gurii  sale  este  prostie,  şi  sfârşitul
vorbirii sale este nebunie răutăcioasă .
14 Un prost de asemenea este plin de cuvinte, un om nu poa-
te spune ce va fi; şi ce va fi după el, cine îi poate spune?
15 Munca prostului oboseşte pe fiecare dintre ei, pentru că el
nu ştie cum să meargă la cetate .
16 ¶ Vai ţie, ţară, când împăratul tău este un copil şi prinţii
tăi mănâncă dimineaţa!
17  Binecuvântată  eşti  tu,  ţară,  când  împăratul  tău  este  fiul
nobililor şi prinţii tăi mănâncă la timpul cuvenit, pentru pu-
tere şi nu pentru beţie!
18 Prin multă lene clădirea se degradează, şi prin trândăvia
mâinilor casa se prăbuşeşte .
19 Ospăţul se face pentru râs şi vinul înveseleşte, dar banii
răspund la toate .
20 Nu blestema pe împărat, nici chiar în gândul tău; şi nu
blestema pe bogat în camera ta de culcare, pentru că o pasă-
re a cerului va purta vocea şi o înaripată va spune aceasta .

CApitoLuL 11

zile .

ARUNCă-ŢI  pâinea  pe  ape,  căci  o  vei  găsi  după  multe

2 Dă o porţie la şapte şi de asemenea la opt, pentru că nu ştii
ce rău va fi pe pământ .
3 Dacă norii sunt plini de ploaie, ei se golesc pe pământ; şi
dacă  pomul  cade  spre  sud,  sau  spre  nord,  în  locul  în  care

pomul cade, acolo va fi .
4 Cel ce dă atenţie vântului nu va semăna şi cel ce se uită la
nori nu va secera .
5 Aşa cum nu ştii care este calea duhului, nici cum cresc oa-
sele în pântecele celei însărcinate, tot aşa nu ştii lucrările lui
Dumnezeu care le face pe toate .
6 Dimineaţa seamănă sămânţa ta şi seara nu îţi opri mâna,
căci nu ştii dacă va prospera fie aceasta sau aceea, sau dacă
amândouă vor fi deopotrivă bune .
7 ¶ Într-adevăr lumina este dulce şi un lucru plăcut este pen-
tru ochi a privi soarele;
8 Dar dacă un om trăieşte mulţi ani şi se bucură în toţi aceş-
tia,  totuşi  să  îşi  amintească  zilele  de  întuneric,  căci  vor  fi
multe . Tot ce vine este deşertăciune .
9 Bucură-te, tinere, în tinereţea ta şi lasă inima ta să te în-
veselească în zilele tinereţii tale şi umblă în căile inimii tale
şi în vederea ochilor tăi; dar să ştii că, pentru toate acestea,
Dumnezeu te va aduce la judecată .
10  De  aceea  îndepărtează  întristarea  din  inima  ta  şi  pune
deoparte răul din carnea ta, căci copilăria şi tinereţea sunt
deşertăciune .

CApitoLuL 12

AMINTEŞTE-ŢI acum de Creatorul tău în zilele tinereţii

tale, înainte să vină zilele cele rele şi să se apropie anii

când vei spune: Nu am nici o plăcere în ei .
2  Înainte  să  se  întunece  soarele,  sau  lumina,  sau  luna,  sau
stelele, şi de a se întoarce norii după ploaie .
3 În ziua când păzitorii casei tremură şi cei puternici se în-
covoaie, şi măcinătorii încetează fiindcă sunt puţini, şi se în-
tunecă cei ce se uită prin ferestre,
4 Şi se închid uşile dinspre stradă, când slăbeşte sunetul mă-
cinatului, şi el se ridică la cântatul păsării şi toate fiicele mu-
zicii vor fi înjosite;
5 De asemenea le va fi frică de orice înălţime, şi frici vor fi pe
cale şi migdalul va înflori şi lăcusta va fi o povară şi dorinţa
va eşua, pentru că omul merge la căminul său veşnic şi boci-
torii merg pe străzi;
6 Înainte ca frânghia de argint să fie dezlegată, sau bolul de
aur să fie spart, sau ulciorul spart la fântână, sau roata spartă
la izvor .
7 Atunci ţărâna se va întoarce în pământ aşa cum a fost, şi
duhul se va întoarce la Dumnezeu, care l-a dat .
8 ¶ Deşertăciunea deşertăciunilor, spune predicatorul; totul
este deşertăciune .
9 Şi mai mult, pentru că predicatorul a fost înţelept, a mai
învăţat pe popor cunoaştere; da, el a judecat bine şi a căutat
şi a pus în ordine multe proverbe .
10 Predicatorul a căutat să afle cuvinte bine primite; şi ceea
ce s-a scris este integru, cuvinte ale adevărului .
11 Cuvintele înţeleptului sunt ca ţepuşe şi ca piroane înfipte
de maeştrii adunărilor, date de un singur păstor .
12 Şi, mai mult, fiul meu, fii avertizat prin acestea; în face-
rea multor cărţi nu este sfârşit, şi mult studiu este oboseală
pentru carne .
13 ¶ Să ascultăm concluzia tuturor celor spuse: Teme-te de
Dumnezeu  şi  ţine  poruncile  lui,  căci  aceasta  este  întreaga
datorie a omului .
14 Fiindcă Dumnezeu va aduce fiecare lucrare la judecată, cu
fiecare lucru ascuns, fie bun sau fie rău .

398

… Cântarea Cântărilor …

Capitolul 1

CâNTAREA Cântărilor, care este a lui Solomon .

2 Să mă sărute cu sărutările gurii sale! Căci mai bună

este iubirea ta decât vinul .
3  Pentru  că  aromele  miresmelor  tale  sunt  plăcute,  numele
tău este ca mireasmă turnată, de aceea te iubesc fecioarele .
4 Trage-mă după tine! Vom alerga; împăratul  m-a  adus în
camerele lui, ne vom veseli şi ne vom bucura în tine, ne vom
aminti iubirea ta mai mult decât vinul; cei integri te iubesc .
5 Eu sunt neagră, dar atrăgătoare, fiice ale Ierusalimului, ca
şi corturile Chedarului, ca perdelele lui Solomon .
6 Nu vă uitaţi la mine că sunt neagră, pentru că soarele m-a
privit; copiii mamei mele s-au mâniat pe mine; m-au făcut
păzitoarea viilor, dar via mea nu am păzit-o .
7 ¶ Spune-mi,  tu,  cel  pe  care  sufletul  meu  îl  iubeşte,  unde
paşti turma, unde o odihneşti la amiază? Căci de ce aş fi ca
una care se abate pe la turmele însoţitorilor tăi?
8 Dacă nu ştii, tu cea mai frumoasă dintre femei, mergi pe
urmele turmei şi paşte-ţi iezii pe lângă corturile păstorilor .
9  Te-am  asemănat,  iubirea  mea,  cu  nişte  cai  la  carele  lui
Faraon .
10  Obrajii  tăi  sunt  atrăgători  cu  rânduri  de  bijuterii,  gâtul
tău cu lănţişoare din aur .
11 Îţi vom face şiraguri de aur cu ţinte de argint .
12 ¶ În timp ce împăratul şade la masa lui, nardul meu îşi
trimite mirosul .
13  Un  mănunchi  de  mir  îmi  este  preaiubitul  meu;  el  se  va
întinde toată noaptea între sânii mei .
14  Preaiubitul  meu  îmi  este  ca  un  ciorchine  de  camfor  în
viile din En-Ghedi .
15  Iată,  eşti  frumoasă,  iubirea  mea;  iată,  eşti  frumoasă;  ai
ochii porumbiţei .
16 Iată, eşti frumos, preaiubitul meu, da, plăcut; de aseme-
nea patul nostru este verde .
17 Grinzile casei noastre sunt cedrul, şi bolţile noastre din
brad .

CApitoLuL 2

EU sunt trandafirul din Şaron şi crinul văilor .

2 Ca şi crinul printre spini, astfel este iubita mea printre

fiice .
3 ¶ Ca şi mărul printre copacii pădurii, astfel este preaiubitul
meu printre fii . M-am aşezat sub umbra lui cu mare desfăta-
re şi rodul lui a fost dulce pentru cerul gurii mele .
4 El m-a adus la casa de ospăţ şi steagul lui peste mine a fost
dragoste .
5 Întăriţi-mă cu turte de struguri, învioraţi-mă cu mere, căci
sunt bolnavă de dragoste .
6 Mâna lui stângă este sub capul meu şi mâna lui dreaptă mă
îmbrăţişează .
7 Vă conjur, fiice ale Ierusalimului, pe căprioarele şi pe cer-
boaicele  câmpului,  nu  stârniţi,  nici  nu  treziţi  iubirea  mea,
până când el doreşte .
8 ¶ Vocea preaiubitului meu! Iată, el vine sărind peste munţi,
săltând peste dealuri .
9 Preaiubitul meu este ca o căprioară sau un tânăr căprior;
iată, el stă în picioare în spatele zidului nostru, se uită la fe-
restre, arătându-se printre zăbrele .

10  Preaiubitul  meu  a  vorbit  şi  mi-a  spus:  Ridică-te,  iubita
mea, frumoasa mea şi vino departe .
11 Căci, iată, iarna a trecut, ploaia s-a terminat şi s-a dus;
12 Florile se arată pe pământ; timpul cântării păsărilor a ve-
nit şi vocea turturicii se aude pe pământul nostru;
13  Smochinul  îşi  dă  smochinele  verzi  şi  viile  în  floare  dau
un miros bun. Ridică-te, iubita mea, frumoasa mea, şi vino
departe .
14 ¶ Porumbiţa mea, ce stai în crăpăturile stâncii, în ascun-
zătorile  treptelor,  lasă-mă  să  îţi  văd  înfăţişarea,  lasă-mă  să
îţi  aud  vocea;  căci  vocea  ta  este  dulce  şi  înfăţişarea  ta  este
atrăgătoare .
15 Prindeţi-ne vulpile, vulpile mici, care strică viile, căci vi-
ile noastre sunt în floare .
16 Preaiubitul meu este al meu şi eu sunt a lui; el paşte prin-
tre crini .
17 Până când ziua se revarsă şi umbrele fug, întoarce-te prea-
iubitul meu şi fii ca o căprioară sau un căprior tânăr peste
munţii Beterului .

CApitoLuL 3

NOAPTEA, în patul meu, l-am căutat pe cel pe care su-

fletul meu îl iubeşte; l-am căutat dar nu l-am găsit .
2 Mă voi ridica acum şi voi cutreiera cetatea pe străzi; şi pe
căile largi îl voi căuta pe cel pe care sufletul meu îl iubeşte;
l-am căutat, dar nu l-am găsit .
3 Paznicii care cutreieră cetatea m-au găsit; lor le-am spus:
L-aţi văzut pe cel pe care îl iubeşte sufletul meu?
4 Am trecut doar puţin de ei şi l-am găsit pe cel pe care îl iu-
beşte sufletul meu; l-am apucat şi nu i-am dat drumul, până
când  nu  l-am  adus  în  casa  mamei  mele  şi  în  camera  celei
care m-a conceput .
5 Vă conjur, fiice ale Ierusalimului, pe căprioarele şi pe cer-
boaicele  câmpului,  nu  stârniţi,  nici  nu  treziţi  iubirea  mea,
până când îi place lui .
6 ¶ Cine este cel ce vine din pustie ca nişte coloane de fum, par-
fumat cu mir şi tămâie, cu toate fardurile comerciantului?
7 ¶ Iată lectica lui, care este a lui Solomon; şaizeci de viteji
sunt în jurul ei, dintre cei mai viteji din Israel .
8 Ei toţi sunt înarmaţi cu săbii, fiind deprinşi la război; fieca-
re bărbat îşi are sabia la coapsă, de teama din noapte .
9  Împăratul  Solomon  şi-a  făcut  un  car  din
Libanului .
10 El i-a făcut coloanele din argint, baza lui din aur, acope-
ritoarea  lui  din  purpură,  mijlocul  lui  fiind  ţesut  cu  iubire,
pentru fiicele Ierusalimului .
11  Mergeţi  înainte,  fiice  ale  Sionului,  şi  iată  pe  împăratul
Solomon cu coroana cu care mama lui l-a încoronat în ziua
nunţilor lui şi în ziua veseliei inimii lui .

lemnul

CApitoLuL 4

iATă, tu eşti frumoasă, iubita mea; iată, tu eşti frumoasă;

tu ai ochii porumbiţei între şuviţele tale; părul tău este ca

o turmă de capre, care se arată din muntele Galaad .
2 Dinţii tăi sunt ca o turmă de oi tunse, venite de la scăldare,
toate cu miei gemeni şi nici una nu este stearpă între ele .
3 Buzele tale sunt ca o aţă de stacojiu şi vorbirea ta atrăgătoa-
re; tâmplele tale sunt ca o bucată de rodie între şuviţele tale .

399

Cântarea Cântărilor  7

4  Gâtul  tău  este  ca  turnul  lui  David,  zidit  pentru  a  fi  casa
de  arme,  în  care  atârnă  o  mie  de  platoşe,  toate  scuturi  de
războinici .
5 Cei doi sâni ai tăi, ca două căprioare tinere ce sunt gemene,
ce pasc printre crini .
6 Până când ziua se revarsă şi umbrele fug, mă voi duce la
muntele de mir şi la dealul de tămâie .
7 Tu toată eşti frumoasă, iubita mea; nu este pată în tine .
8 ¶ Vino cu mine din Liban, mireaso, cu mine din Liban; pri-
veşte din vârful Amanei, din vârful Şenirului şi Hermonului,
din gropile leilor, din munţii leoparzilor .
9 Mi-ai răpit inima, sora mea, mireaso; mi-ai răpit inima cu
unul din ochii tăi, cu un lănţişor al gâtului tău .
10 Cât de frumoasă este iubirea ta, sora mea, mireaso! Cu cât
mai bună este dragostea ta decât vinul! Şi mirosul miresme-
lor tale decât toate mirodeniile!
11  Buzele  tale,  mireaso,  picură  precum  fagurele;  miere  şi
lapte sunt sub limba ta; şi mirosul hainelor tale este ca miro-
sul Libanului .
12 O grădină îngrădită este sora mea, mireaso; un izvor în-
chis, o fântână sigilată .
13 Lăstarii tăi sunt o livadă de rodii, cu fructe plăcute; cam-
for, cu nard,
14 Nard şi şofran, trestie mirositoare şi scorţişoară, cu toţi
copacii de tămâie, mir şi aloe, cu toate mirodeniile cele mai
alese;
15 ¶ O fântână a grădinilor, un izvor al apelor vii şi pâraie
din Liban .
16 Trezeşte-te, vântule de nord; şi vino, sudule; suflă peste
grădina mea, ca mirodeniile ei să curgă . Să vină preaiubitul
meu în grădina lui şi să mănânce roadele ei plăcute .

CApitoLuL 5

AM  venit  în  grădina  mea,  sora  mea,  mireaso;  mi-am

adunat mirul cu mirodenia mea; mi-am mâncat fagu-
rele cu mierea mea; mi-am băut vinul cu laptele meu; mân-
caţi, prieteni; beţi, da, beţi din abundenţă, preaiubiţilor .
2 ¶ Dorm, dar inima mi se trezeşte: este vocea preaiubitu-
lui meu care bate, spunând: Deschide-mi, sora mea, iubirea
mea,  porumbiţa  mea,  neîntinata  mea,  căci  capul  îmi  este
plin cu rouă şi şuviţele mele cu picăturile nopţii .
3 Mi-am scos haina; cum să o îmbrac? Mi-am spălat picioa-
rele; cum să le întinez?
4 Preaiubitul meu şi-a băgat mâna prin gaura uşii şi adâncu-
rile mele s-au clătinat pentru el .
5 M-am ridicat să deschid iubitului meu; şi mâinile mele au
picurat mir şi degetele mele mir dulce mirositor, pe mânere-
le încuietorii .
6 Am deschis iubitului meu, dar preaiubitul meu se retrăse-
se, plecase; sufletul meu se sfârşea când el vorbea, l-am cău-
tat, dar nu l-am găsit; l-am chemat, dar nu mi-a dat nici un
răspuns .
7  Paznicii  care  cutreierau  cetatea  m-au  găsit,  m-au  lovit,
m-au rănit; paznicii zidurilor mi-au luat vălul .
8 Vă conjur, fiice ale Ierusalimului, dacă îl găsiţi pe preaiubi-
tul meu, să îi spuneţi că sunt bolnavă de dragoste .
9 ¶ Cu ce este preaiubitul tău mai mult decât alt preaiubit,
tu, cea mai frumoasă dintre femei? Cu ce este preaiubitul tău
mai mult decât alt preaiubit, ca să ne conjuri astfel?
10 Preaiubitul meu este alb şi rumen, cel dintâi dintre zece
mii .
11 Capul lui este ca cel mai fin aur, şuviţele lui sunt dese şi

negre cum este corbul .
12 Ochii lui sunt ca ochii porumbiţelor lângă râurile de ape,
spălaţi cu lapte şi potrivit aşezaţi .
13 Obrajii lui sunt ca un pat de miresme, ca flori dulci; buzele
lui precum crini, picurând mir dulce mirositor .
14 Mâinile lui sunt ca inele din aur montate cu beril; pânte-
cele lui este ca fildeş strălucitor placat cu safire .
15 Picioarele lui sunt ca nişte coloane de marmură, monta-
te pe postamente din aur fin, înfăţişarea lui este ca Libanul,
măreaţă ca cedrii .
16 Gura lui este dulceaţă; da, el este cu totul de iubit . Acesta
este  preaiubitul  meu  şi  acesta  este  prietenul  meu,  fiice  ale
Ierusalimului .

CApitoLuL 6

uNDE  s-a  dus  preaiubitul  tău,  tu,  cea  mai  frumoasă

printre femei? Unde s-a abătut preaiubitul tău? Ca să îl

căutăm împreună cu tine .
2 Preaiubitul meu s-a coborât în grădina lui, la paturile de
miresme, să pască în grădini şi să adune crini .
3 Eu sunt a preaiubitului meu şi preaiubitul meu este al meu;
el paşte printre crini .
4  ¶  Tu  eşti  minunată,  iubita  mea,  ca  Tirţa,  atrăgătoare  ca
Ierusalimul, înfricoşătoare ca o armată cu steaguri .
5 Întoarce-ţi ochii de la mine, căci m-au cucerit; părul tău
este ca o turmă de capre care se arată din Galaad .
6 Dinţii tăi sunt ca o turmă de oi tunse, venite de la scăldare,
toate cu miei gemeni şi nici una nu este stearpă între ele .
7 Ca o bucată de rodie sunt tâmplele tale între şuviţele tale .
8  Sunt  şaizeci  de  împărătese  şi  optzeci  de  concubine  şi  fe-
cioare fără număr .
9 Porumbiţa mea, neîntinata mea este doar una; ea este sin-
gură la mama ei, ea este alegerea dintâi a celei ce a născut-o .
Fiicele au văzut-o şi au binecuvântat-o; da, împărătesele şi
concubinele şi ele au lăudat-o .
10 Cine este ea, care se iveşte ca dimineaţa, frumoasă ca luna,
senină ca soarele şi înfricoşătoare ca o armată cu steaguri?
11 ¶ Am coborât în grădina nucilor, să văd fructele văii şi să
văd dacă viţa a înflorit şi rodiile au înmugurit .
12  Fără  să  ştiu,  sufletul  meu  m-a  făcut  precum  carele  lui
Aminadib .
13 Întoarce-te, întoarce-te, Sulamito! Întoarce-te, întoarce-
te, ca să te privim! Ce veţi vedea în Sulamita? Cum ar fi jocul
a două tabere .

CApitoLuL 7

CâT de minunate sunt picioarele tale cu sandale, fiică de

prinţ! Rotunjimile coapselor tale sunt ca bijuterii, lucra-

rea mâinilor unui meşteşugar iscusit .
2 Buricul tău este ca o cupă rotundă, căruia nu îi lipseşte li-
coare; pântecele tău o movilă de grâu înconjurată cu crini .
3  Cei  doi  sâni  ai  tăi  sunt  ca  două  căprioare  tinere  ce  sunt
gemene .
4 Gâtul tău este ca un turn de fildeş; ochii tăi precum iazurile
în Hesbon, de lângă poarta Batrabimului; nasul tău este ca
turnul Libanului care priveşte spre Damasc .
5 Capul tău, peste tine, este precum Carmelul, şi părul capu-
lui tău ca purpura; împăratul este ţinut în galeriile tale .
6 Cât de frumoasă şi cât de plăcută eşti tu, iubirea mea, pen-
tru desfătări!
7 Această statură a ta este ca un palmier şi sânii tăi ca cior-
chini de struguri .

400

Isaia  1

8  Am  spus:  Mă  voi  urca  în  palmier,  îi  voi  apuca  crengile;
acum de asemenea sânii tăi vor fi ca ciorchini viţei şi mirosul
feţei tale ca mere;
9 Şi cerul gurii tale, pentru preaiubitul meu, ca cel mai bun
vin care curge cu dulceaţă, făcând buzele celor adormiţi să
vorbească .
10  ¶  Eu  sunt  a  preaiubitului  meu  şi  dorinţa  lui  este  spre
mine .
11 Vino, preaiubitul meu, să mergem în câmp; să găzduim
în sate .
12 Să ne urcăm devreme la vii; să vedem dacă via înfloreşte,
dacă floarea strugurilor se arată şi dacă rodiile înmuguresc;
acolo îţi voi da iubirile mele .
13 Mandragorele răspândesc miros şi la porţile noastre sunt
tot felul de fructe plăcute, noi şi vechi, pe care le-am întins
pentru tine, preaiubitul meu .

CApitoLuL 8

o,  dacă  ai  fi  ca  fratele  meu,  care  a  supt  sânii  mamei

mele!  Când  te-aş  găsi  afară,  te-aş  săruta;  da,  nu  aş  fi

dispreţuită .
2  Te-aş  conduce  şi  te-aş  aduce  în  casa  mamei  mele,  care
m-ar învăţa: Te-aş face să bei vin înmiresmat din sucul ro-
diei mele .
3 Mâna lui stângă ar fi sub capul meu şi mâna lui dreaptă
m-ar îmbrăţişa .
4 Vă conjur, fiice ale Ierusalimului, nu stârniţi, nici nu treziţi

iubirea mea, până când îi place lui .
5 ¶ Cine este aceasta care vine din pustie, sprijinindu-se pe
preaiubitul ei? Te-am trezit de sub măr; acolo mama ta te-a
adus; acolo te-a adus cea care te-a născut .
6 Pune-mă ca un sigiliu pe inima ta, ca un sigiliu pe braţul
tău; căci iubirea este puternică precum moartea; gelozia este
crudă precum mormântul; cărbunii ei sunt cărbuni de foc,
cu o flacără fierbinte .
7 Multe ape nu pot stinge iubirea, nici torentele nu o pot îne-
ca; dacă un om şi-ar da toată averea casei lui pentru iubire,
ar fi în întregime dispreţuită .
8 ¶ Avem o soră mică ce nu are sâni; ce vom face pentru sora
noastră în ziua când va fi peţită?
9 Dacă ea ar fi zid, am clădi peste ea un palat din argint; şi
dacă ar fi uşă, am închide-o cu scânduri de cedru .
10 Eu sunt zid şi sânii mei ca turnuri; atunci am fost în ochii
lui ca una care a găsit favoare .
11 Solomon a avut o vie la Baalhamon; el a arendat via unor
păzitori; fiecare trebuia să aducă pentru rodul acesteia o mie
de arginţi .
12 Via mea, care este a mea, este înaintea mea; o mie să fie
pentru tine, Solomon, iar două sute pentru cei ce păzesc ro-
dul ei .
13  ¶  Tu  care  locuieşti  în  grădini,  însoţitorii  dau  ascultare
vocii tale; fă-mă să o aud .
14  Grăbeşte-te,  preaiubitul  meu,  şi  fii  precum  o  căprioară
sau un tânăr căprior pe munţii de mirodenii .

… Isaia …

Capitolul 1

VIZIUNEA lui Isaia, fiul lui Amoţ, pe care a văzut-o refe-

ritor la Iuda şi Ierusalim în zilele lui Ozia, Iotam, Ahaz

şi Ezechia, împăraţi ai lui Iuda .
2 ¶ Auziţi, cerurilor, şi deschide-ţi urechea, pământule, căci
DOMNUL a vorbit: Am hrănit şi am crescut copii şi ei s-au
răzvrătit împotriva mea .
3  Boul  îşi  cunoaşte  stăpânul  şi  măgarul  ieslea  stăpânului,
dar Israel nu mă cunoaşte, poporul meu nu ia aminte .
4 Oh, naţiune păcătoasă, popor împovărat cu nelegiuire, să-
mânţă de făcători de rău, copii corupători; ei au părăsit pe
DOMNUL,  au  provocat  pe  Cel  Sfânt  al  lui  Israel  la  mânie,
i-au întors spatele .
5 De ce să mai fiţi loviţi? Vă veţi răzvrăti tot mai mult; tot
capul este bolnav şi toată inima leşinată .
6 Din talpa piciorului până la cap nu este sănătate în el; ci
răni şi vânătăi şi răni ce putrezesc; ele nu au fost închise, nici
legate, nici înmuiate cu untdelemn .
7 Ţara ta este pustiită, cetăţile tale arse cu foc; pământul tău,
străini îl devorează în prezenţa ta şi este pustiit, ca răsturnat
de străini .
8 Şi fiica Sionului este lăsată ca un cort în vie, ca o colibă în-
tr-o grădină de castraveţi, ca o cetate asediată .

9 Dacă DOMNUL oştirilor nu ne-ar fi lăsat o rămăşiţă foarte
mică, am fi fost ca Sodoma şi am fi fost ca Gomora .
10  ¶  Ascultaţi  cuvântul  DOMNULUI,  voi  conducători  ai
Sodomei; deschideţi urechea la legea Dumnezeului nostru,
voi popor al Gomorei .
11  Ce  îmi  este  mulţimea  sacrificiilor  voastre?  spune
DOMNUL; Sunt sătul de ofrandele arse de berbeci şi de gră-
simea animalelor îngrăşate; şi nu mă desfăt în sângele tauri-
lor sau al mieilor sau al ţapilor .
12 Când veniţi să vă arătaţi înaintea mea, cine a cerut aceas-
ta din mâna voastră, ca să îmi călcaţi curţile?
13 Nu mai aduceţi daruri deşarte; tămâia este o scârbă pen-
tru mine; lunile noi şi sabatele, chemarea adunărilor, nu le
pot suporta; este nelegiuire, chiar adunarea solemnă .
14 Sufletul meu urăşte lunile voastre noi şi sărbătorile voas-
tre hotărâte; ele sunt tulburare pentru mine; am obosit să le
suport .
15 Şi când vă întindeţi mâinile, îmi voi ascunde ochii de voi,
da, când faceţi multe rugăciuni, nu voi asculta; mâinile vă
sunt pline de sânge .
16 ¶ Spălaţi-vă, curăţiţi-vă; puneţi deoparte facerile voastre
de rău din faţa ochilor mei; încetaţi să faceţi răul;
17  Învăţaţi  să  faceţi  binele;  căutaţi  judecata,  uşuraţi  pe

401

Isaia  3

oprimat, judecaţi pe cel fără tată, pledaţi pentru văduvă .
18 Veniţi acum să ne judecăm, spune DOMNUL, de sunt pă-
catele voastre ca stacojiul, vor fi albe ca zăpada; de sunt roşii
precum carminul, vor fi ca lâna .
19  Dacă  sunteţi  voitori  şi  obedienţi,  veţi  mânca  bunătatea
pământului,
20 Dar dacă refuzaţi şi vă răzvrătiţi, veţi fi devoraţi de sabie;
căci gura DOMNULUI a vorbit .
21  ¶  Cum  a  devenit  cetatea  credincioasă  o  curvă!  Era  pli-
nă de judecată; găzduia dreptatea în ea, dar acum găzduiesc
ucigaşi acolo .
22 Argintul tău a devenit zgură, vinul tău amestecat cu apă;
23 Prinţii tăi sunt răzvrătiţi şi însoţitori ai hoţilor; fiecare iu-
beşte mite şi urmăreşte răsplăţi; ei nu judecă pe cel fără tată,
nici cauza văduvei nu ajunge la ei .
24 De aceea spune Domnul, DOMNUL oştirilor, Cel puternic
al lui Israel: Ah, mă voi uşura de potrivnicii mei şi mă voi
răzbuna pe duşmanii mei;
25 Şi îmi voi întoarce mâna asupra ta şi îţi voi topi zgura cu
puritate şi îţi voi lua tot cositorul;
26 Şi îţi voi restaura judecătorii ca prima dată şi sfătuitorii
tăi ca la început; după aceasta vei fi numită Cetatea dreptăţii,
cetatea credincioasă .
27 Sionul va fi răscumpărat cu judecată şi convertiţii lui cu
dreptate .
28 Şi nimicirea călcătorilor de lege şi a păcătoşilor va fi îm-
preună şi cei ce părăsesc pe DOMNUL vor fi mistuiţi .
29 Fiindcă vor fi ruşinaţi de stejarii pe care i-aţi dorit şi veţi
fi încurcaţi de grădinile pe care le-aţi ales .
30 Fiindcă veţi fi ca un stejar a cărui frunză se ofileşte şi ca o
grădină ce nu are apă .
31 Şi cel tare va fi ca un câlţ şi făcătorul lor ca o scânteie şi vor
arde amândoi împreună şi nimeni nu îi va stinge .

CApitoLuL 2

CUVâNTUL pe care Isaia, fiul lui Amoţ, l-a văzut referi-

tor la Iuda şi Ierusalim .

2  Şi  se  va  întâmpla  în  zilele  de  pe  urmă,  că  muntele  casei
DOMNULUI va fi întemeiat pe vârful munţilor şi va fi înălţat
peste dealuri; şi toate naţiunile vor curge spre el .
3 Şi mulţi oameni vor merge şi vor spune: Veniţi, şi să urcăm
la  muntele  DOMNULUI,  la  casa  Dumnezeului  lui  Iacob,  şi
el  ne  va  învăţa  despre  căile  lui,  noi  vom  merge  pe  cărări-
le  lui,  căci  din  Sion  va  ieşi  legea  şi  din  Ierusalim  cuvântul
DOMNULUI .
4 Şi el va judeca între naţiuni şi va certa mulţi oameni; şi îşi
vor bate din săbii fiare de plug şi din suliţele lor, prăjini de
curăţat pomi; nu va ridica naţiune sabie împotriva altei naţi-
uni, nici nu vor mai învăţa războiul .
5  Casă  a  lui  Iacob,  veniţi  şi  să  umblăm  în  lumina
DOMNULUI .
6 ¶ De aceea ai părăsit pe poporul tău, pe casa lui Iacob, fi-
indcă sunt umpluţi de practici din est şi sunt ghicitori ca fi-
listenii şi se complac în copiii străinilor .
7 Ţara lor de asemenea este plină de aur şi argint, şi nu este
vreun sfârşit al tezaurelor lor; ţara lor este de asemenea plină
de cai, şi nu este vreun sfârşit al carelor lor;
8 Ţara lor este de asemenea plină de idoli; se închină la lucra-
rea propriilor mâini, pe care propriile lor degete au făcut-o;
9 Şi omul de rând se îndoaie şi bărbatul de vază se umileşte;
de aceea nu îi ierta!
10  ¶  Intră  în  stâncă  şi  ascunde-te  în  ţărână,  de  frica

DOMNULUI şi de gloria maiestăţii lui .
11 Privirile îngâmfate ale omului vor fi umilite şi trufia oa-
menilor va fi aplecată şi numai DOMNUL va fi înălţat în acea
zi .
12 Căci ziua DOMNULUI oştirilor va fi peste fiecare ce este
mândru  şi  îngâmfat  şi  peste  fiecare  ce  este  înălţat,  şi  îl  va
înjosi;
13 Şi peste toţi cedrii Libanului, care sunt înalţi şi înălţaţi şi
peste toţi stejarii Basanului,
14 Şi peste toţi munţii înalţi şi peste toate dealurile înălţate,
15 Şi peste fiecare turn înalt şi peste fiecare zid întărit,
16  Şi  peste  toate  navele  Tarsisului  şi  peste  toate  imaginile
plăcute .
17  Şi îngâmfarea omului va fi încovoiată şi trufia oame-
nilor va fi înjosită şi numai DOMNUL va fi înălţat în acea
zi .
18 Şi pe idoli el îi va aboli în întregime .
19 Şi vor intra în găurile stâncilor şi în peşterile pământului,
de frica DOMNULUI şi de gloria maiestăţii lui, când el se va
ridica să scuture înfricoşător pământul .
20 În acea zi un om îşi va arunca idolii de argint şi idolii de
aur, care i-au făcut fiecare pentru el însuşi să se închine câr-
tiţelor şi liliecilor;
21  Pentru  a  merge  în  crăpăturile  stâncilor  şi  în  vârfurile
stâncilor zdrenţuite, de frica DOMNULUI şi de gloria maies-
tăţii lui, când se va ridica să scuture înfricoşător pământul .
22 Părăsiţi omul a cărui suflare este în nările lui, căci în ce
este el socotit de încredere?

CApitoLuL 3

CăCI, iată, Domnul, DOMNUL oştirilor, îndepărtează de

Ierusalim şi de Iuda susţinerea şi toiagul, întreaga susţi-

nere a pâinii şi întreaga susţinere a apei,
2  Pe  cel  viteaz  şi  pe  bărbatul  de  război,  pe  judecător  şi  pe
profet şi pe prudent şi pe bătrân,
3 Pe căpetenia a cincizeci şi pe omul onorabil şi pe sfătuitor
şi pe meşteşugarul iscusit şi pe oratorul elocvent .
4 Şi le voi da copii ca prinţi şi prunci vor conduce peste ei .
5 Şi poporul va fi oprimat, fiecare de un altul şi fiecare de ve-
cinul lui; copilul se va comporta cu mândrie împotriva celui
bătrân şi cel josnic împotriva celui onorabil .
6 Când un om va prinde pe fratele său, din casa tatălui său,
îi va spune: Ai îmbrăcăminte, fii conducătorul nostru şi fie
această ruină sub mâna ta;
7 În acea zi el va jura, spunând: Nu voi fi un vindecător, căci
în casa mea nu este nici pâine, nici îmbrăcăminte, nu mă fă
un conducător al poporului .
8 Fiindcă Ierusalimul este ruinat şi Iuda este căzut, căci lim-
ba  lor  şi  facerile  lor  sunt  împotriva  DOMNULUI,  pentru  a
provoca ochii gloriei lui .
9 ¶ Arătarea înfăţişării lor mărturiseşte împotriva lor; şi ei
declară păcatul ca Sodoma, nu îl ascund . Vai sufletului lor!
căci şi-au făcut rău lor înşişi .
10 Spuneţi celui drept, că îi va fi bine, căci ei vor mânca rodul
facerilor lor .
11 Vai celui stricat! îi va fi rău, căci i se va da răsplata mâi-
nilor lui .
12 Cât despre poporul meu, copii sunt opresorii lor şi femei
conduc peste ei . Poporul meu, cei ce te conduc te fac să rătă-
ceşti şi distrug calea potecilor tale .
13 DOMNUL stă în picioare să pledeze şi stă în picioare să
judece poporul .

402

Isaia  5

14 DOMNUL va intra la judecată cu bătrânii poporului său şi
cu prinţii acestuia, căci aţi devorat via; prada săracului este
în casele voastre .
15  Ce  voiţi  să  spuneţi  de  îmi  zdrobiţi  poporul  în  bucăţi  şi
măcinaţi  feţele  săracilor?  spune  Domnul  DUMNEZEUL
oştirilor .
16  ¶  Mai  mult,  DOMNUL  spune:  Deoarece  fiicele  Sionului
sunt  arogante  şi  umblă  cu  gâturi  întinse  şi  ochi  depravaţi,
umblând şi păşind mărunţel în mersul lor şi zornăind cu pi-
cioarele lor,
17 De aceea Domnul va lovi cu râie coroana capului fiicelor
Sionului şi DOMNUL va dezgoli părţile lor intime .
18  În  acea  zi  Domnul  va  lua  frumuseţea  ornamentelor  lor
zornăitoare de la picioarele lor şi învelitorile lor şi tiarele lor
rotunde ca luna .
19 Lanţurile şi brăţările şi eşarfele,
20 Bonetele şi ornamentele pentru picioare şi panglicile pen-
tru cap şi tablele şi cerceii,
21 Inelele şi bijuteriile pentru nas,
22  Costumele  preţioase  de  haine  şi  mantiile  şi  şalurile  şi
poşetele,
23 Oglinzile şi inul subţire şi glugile şi vălurile .
24 Şi se va întâmpla, că în loc de miros dulce va fi putoare; şi
în loc de brâu, o funie; şi în loc de păr bine aranjat, o chelie;
şi în loc de corsaj, un brâu de pânză de sac; şi un semn de în-
fierare în loc de frumuseţe .
25  Bărbaţii  tăi  vor  cădea  prin  sabie  şi  puternicii  tăi  în
război .
26 Şi porţile ei vor plânge şi vor jeli; şi ea, pustiită, va şedea
la pământ .

CApitoLuL 4

ŞI  în  acea  zi,  şapte  femei  vor  apuca  un  bărbat,  spunând:

Vom mânca propria noastră pâine şi vom purta propriile
noastre haine, lasă-ne doar să fim chemate cu numele tău,
pentru a îndepărta ocara noastră .
2 ¶ În acea zi, lăstarul DOMNULUI va fi minunat şi glorios
şi rodul pământului măreţ şi atrăgător pentru cei din Israel
care vor fi scăpat .
3  Şi  se  va  întâmpla,  că  cel  lăsat  în  Sion  şi  cel  rămas  în
Ierusalim, va fi chemat sfânt, oricine este scris printre cei vii
în Ierusalim;
4 Când Domnul va fi spălat murdăria fiicelor Sionului şi va
fi  curăţat  sângele  Ierusalimului  din  mijlocul  acestuia  prin
duhul judecăţii şi prin duhul arderii .
5  Şi  DOMNUL  va  crea  peste  fiecare  locuinţă  a  muntelui
Sion şi peste adunările lui, un nor şi fum ziua, şi strălucirea
unui  foc  arzând  noaptea,  fiindcă  peste  toată  gloria  va  fi  o
adăpostire .
6 Şi va fi acoperire pentru umbră în timpul zilei împotriva
căldurii, şi loc de refugiu şi adăpost de furtună şi ploaie .

CApitoLuL 5

VOI  cânta  preaiubitului  meu  o  cântare  a  iubitului  meu

despre via lui . Preaiubitul meu are o vie pe un deal foar-

te roditor;
2 Şi el a îngrădit-o şi i-a adunat pietrele şi a sădit-o cu cea
mai aleasă viţă şi a construit un turn în mijlocul ei şi de ase-
menea a făcut o presă de vin în ea; şi s-a aşteptat să aducă
struguri, dar a adus struguri sălbatici .
3 Şi acum, voi locuitori ai Ierusalimului şi bărbaţi ai lui Iuda,
judecaţi, vă rog, între mine şi via mea .

4 Ce se putea face mai mult viei mele iar eu nu i-am făcut?
De ce, când am aşteptat să aducă struguri, a adus struguri
sălbatici?
5 Şi acum, ascultaţi, vă voi spune ce voi face viei mele: Îi voi
lua îngrăditura şi va fi mâncată; şi îi voi surpa zidul şi va fi
călcată în picioare;
6 Şi o voi lăsa pustiită, nu va fi curăţată, nici săpată şi vor
veni mărăcini şi spini, de asemenea voi porunci norilor să nu
mai dea ploaie peste ea .
7 Căci via DOMNULUI oştirilor este casa lui Israel şi bărbaţii
lui Iuda sunt planta desfătării lui, şi el a căutat judecată, dar
iată, oprimare; dreptate, dar iată un strigăt .
8  ¶  Vai  celor  ce  alătură  casă  la  casă,  care  aşează  câmp  cu
câmp, până nu mai este loc, ca ei să fie puşi singuri în mijlo-
cul pământului!
9  În  urechile  mele  a  spus  DOMNUL  oştirilor:  Cu  adevărat
multe case vor fi pustiite, cele mari şi frumoase, vor fi fără
locuitori .
10 Da, zece acri de vie vor produce un bat şi sămânţa unui
omer va da o efă .
11  ¶  Vai  celor  care  se  ridică  devreme  dimineaţa,  ca  să  ur-
meze băutură tare, care continuă până noaptea, până vinul
îi aprinde!
12 Şi harpa şi viola, tamburina şi fluierul şi vinul sunt în os-
peţele lor, dar ei nu iau aminte la lucrarea DOMNULUI şi nu
iau aminte la lucrarea mâinilor lui .
13  De  aceea  poporul  meu  este  dus  în  captivitate,  deoarece
nu are cunoaştere; şi bărbaţii lui onorabili sunt înfometaţi şi
mulţimile lui uscate de sete .
14 De aceea iadul s-a lărgit pe sine şi şi-a deschis gura fără
măsură, şi gloria lor şi mulţimea lor şi pompa lor şi cel ce se
bucură, vor coborî în el .
15 Şi omul rău va fi doborât şi viteazul va fi umilit şi ochii
celor îngâmfaţi vor fi umiliţi;
16  Dar  DOMNUL  oştirilor  va  fi  înălţat  în  judecată  şi
Dumnezeu care este sfânt va fi sfinţit în dreptate .
17 Atunci mieii vor paşte după felul lor şi locurile pustiite ale
celor graşi le vor mânca străinii .
18 ¶ Vai celor care trag nedreptate cu funiile vanităţii, şi pă-
cat de parcă ar fi cu frânghia unei căruţe;
19 Care spun: Să se grăbească şi să iuţească lucrarea lui, ca
să o vedem; şi să se apropie şi să vină sfatul Celui Sfânt al lui
Israel, ca să îl cunoaştem!
20 ¶ Vai celor ce numesc răul bine şi binele rău, care pun în-
tuneric pentru lumină şi lumină pentru întuneric, care pun
amar pentru dulce şi dulce pentru amar!
21 Vai celor înţelepţi în proprii ochi şi prudenţi în propria
lor vedere!
22 Vai celor tari la băut vin şi bărbaţi ai tăriei la amestecat
băutură tare,
23  Care  îndreptăţesc  pe  cel  stricat  pentru  răsplată  şi  înde-
părtează dreptatea celui drept de la el!
24 De aceea aşa cum focul mistuie miriştea şi flacăra con-
sumă  pleava,  tot  aşa  rădăcina  lor  va  fi  ca  putreziciunea  şi
înflorirea lor se va înălţa precum praful, deoarece au aruncat
legea  DOMNULUI  oştirilor  şi  au  dispreţuit  cuvântul  Celui
Sfânt al lui Israel .
25 De aceea se aprinde mânia DOMNULUI împotriva popo-
rului său, şi el şi-a întins mâna împotriva lor şi i-a lovit şi
dealurile au tremurat şi trupurile lor moarte au fost sfâşiate
în mijlocul străzilor . Cu toate acestea mânia lui nu s-a întors,
ci mâna lui este încă întinsă .

403

Isaia  7

26 ¶ Şi el va ridica un însemn naţiunilor de departe şi le va
huidui de la marginea pământului şi, iată, ei vor veni degra-
bă cu iuţeală;
27 Nimeni dintre ei nu va obosi nici nu se va poticni; nimeni
nu va moţăi nici nu va dormi; nici brâul coapselor lor nu va
fi desfăcut, nici şiretul sandalelor lor nu va fi rupt;
28 Ei ale căror săgeţi sunt ascuţite şi toate arcurile lor încor-
date, copitele cailor lor vor fi socotite ca şi cremene şi roţile
lor ca un vârtej de vânt;
29 Răcnetul lor va fi ca al unui leu, vor răcni ca leii tineri;
da, vor răcni şi vor prinde prada şi o vor duce în siguranţă şi
nimeni nu o va elibera .
30 Şi în acea zi ei vor urla împotriva lor ca urletul mării; şi
dacă cineva priveşte spre ţară, iată întuneric şi întristare, şi
lumina este întunecată în cerurile acesteia .

CApitoLuL 6

ÎN anul în care împăratul Ozia a murit am văzut de aseme-

nea pe Domnul şezând pe un tron, înalt şi ridicat, şi trena

lui a umplut templul .
2 Deasupra stăteau serafimii, fiecare avea şase aripi; cu două
îşi acoperea faţa şi cu două îşi acoperea picioarele şi cu două
zbura .
3 Şi unul striga către altul şi spunea: Sfânt, sfânt, sfânt este
DOMNUL oştirilor, întregul pământ este plin de gloria sa .
4  Şi  stâlpii  uşii  s-au  mişcat  la  vocea  celui  care  striga  şi  s-a
umplut casa cu fum .
5 Atunci am spus: Vai mie! Căci sunt pierdut; căci eu sunt
un om cu buze necurate şi locuiesc în mijlocul unui popor
cu buze necurate, fiindcă ochii mei au văzut pe Împăratul,
pe DOMNUL oştirilor .
6  Atunci  unul  dintre  serafimi  a  zburat  la  mine,  având  în
mâna lui un cărbune aprins, pe care îl luase cu cleştii de pe
altar;
7 Şi l-a aşezat pe gura mea şi a spus: Iată, acesta ţi-a atins bu-
zele; şi nelegiuirea ta este îndepărtată şi păcatul tău curăţat .
8 De asemenea am auzit vocea Domnului, spunând: Pe cine
să trimit şi cine va merge pentru noi? Atunci am spus: Iată-
mă, trimite-mă .
9  ¶  Iar  el  a  spus:  Du-te  şi  spune  acestui  popor:  Auziţi,  în-
tr-adevăr,  dar  nu  înţelegeţi;  şi  vedeţi,  într-adevăr,  dar  nu
pricepeţi .
10 Îngraşă inima acestui popor şi îngreunează-le urechile şi
închide-le ochii, ca să nu vadă cu ochii lor, sau să audă cu
urechile lor, sau să înţeleagă cu inima lor, sau să se întoarcă
şi să se vindece .
11  Atunci  am  spus:  Doamne,  până  când?  Iar  el  a  răspuns:
Până când cetăţile sunt pustiite, fără locuitori, şi casele, fără
oameni, şi pământul este complet pustiit,
12 Şi DOMNUL a îndepărtat oamenii şi este o mare părăsire
în mijlocul ţării .
13 ¶ Dar totuşi în aceasta va rămâne o zecime şi ea se va în-
toarce şi va fi mâncată ca un ulm şi ca un stejar a căror viaţă
este în ei, când îşi scutură frunzele; sămânţa sfântă va fi viaţa
acesteia .

CApitoLuL 7

ŞI s-a întâmplat în zilele lui Ahaz, fiul lui Iota, fiul lui Ozia,

împăratul lui Iuda, că Rezin, împăratul Siriei, şi Peca, fiul
lui Remalia, împăratul Israelului, s-au urcat spre Ierusalim
să se războiască împotriva lui, dar nu l-a învins .
Şi s-a spus casei lui David, zicând: Siria s-a unit cu Efraim .

Şi inima lui şi inima poporului său a fost mişcată, precum
copacii pădurii sunt mişcaţi de vânt .
3  Atunci  DOMNUL  i-a  spus  lui  Isaia:  Du-te  înainte  acum
să întâlneşti pe Ahaz, tu şi Şear-Iaşub, fiul tău, la marginea
apeductului iazului superior, pe drumul mare al câmpului
înălbitorului;
4 Şi spune-i: Ia seama şi linişteşte-te; nu te teme, nici nu fi
fără curaj din cauza celor două cozi ai acestor tăciuni fume-
gând, din cauza mâniei aprinse a lui Rezin cu Siria şi a fiului
lui Remalia .
5 Deoarece Siria, Efraim şi fiul lui Remalia au ţinut sfat rău
împotriva ta, spunând:
6 Să ne urcăm împotriva lui Iuda şi să îl chinuim şi să ne fa-
cem în el o spărtură şi să aşezăm un împărat în mijlocul lui,
adică pe fiul lui Tabeal;
7 Astfel spune Domnul  DUMNEZEU: Nu va rămâne în pi-
cioare, nici nu se va întâmpla .
8  Deoarece  capul  Siriei  este  Damasc  şi  capul  Damascului
este Rezin; şi în şaizeci şi cinci de ani Efraim va fi frânt, încât
nu va fi un popor .
9  Şi  capul  lui  Efraim  este  Samaria  şi  capul  Samariei  este
fiul lui Remalia . Dacă nu veţi crede, cu siguranţă nu veţi fi
întemeiaţi .
10  ¶  Mai  mult,  DOMNUL  a  vorbit  împotriva  lui  Ahaz,
spunând:
11 Cere semn de la DOMNUL Dumnezeul tău; cere-l, fie în
adânc, fie în înălţimea de deasupra .
12 Dar Ahaz a spus: Nu cer, nici nu îl ispitesc pe DOMNUL .
13  Iar  el  a  spus:  Auziţi  acum,  casa  lui  David:  Este  un  lu-
cru mic pentru voi să obosiţi oamenii, dar veţi obosi şi pe
Dumnezeul meu?
14 De aceea Domnul însuşi vă va da un semn: Iată, o fecioară
va rămâne însărcinată şi va naşte un fiu şi îi va pune numele,
Imanuel .
15 El va mânca unt şi miere, pentru a şti să refuze răul şi să
aleagă binele .
16 Căci înainte ca pruncul să ştie să refuze răul şi să aleagă
binele,  ţara  pe  care  tu  o  deteşti  va  fi  părăsită  de  amândoi
împăraţii ei .
17 ¶ DOMNUL va aduce asupra ta şi asupra poporului tău şi
asupra casei tatălui tău, zile ce nu au mai venit, din ziua în
care Efraim a plecat din Iuda; pe împăratul Asiriei .
18  Şi  se  va  întâmpla,  în  acea  zi,  că  DOMNUL  va  fluiera
după musca ce este în cea mai îndepărtată parte a râurilor
Egiptului şi după albina ce este în ţara Asiriei .
19 Şi vor veni şi toate se vor odihni în văile pustiite şi în cră-
păturile stâncilor şi pe toţi spinii şi pe toate tufişurile .
20 În aceeaşi zi Domnul va rade cu o lamă angajată, adică
cu cei de dincolo de râu, cu împăratul Asiriei, capul şi părul
picioarelor şi de asemenea va mistui barba .
21 Şi se va întâmpla, în acea zi, că un om va hrăni o viţea şi
două oi;
22 Şi se va întâmpla din cauza abundenţei de lapte pe care îl
vor da, că el va mânca unt, căci unt şi miere vor mânca toţi
cei ce rămân în ţară .
23 Şi se va întâmpla, în acea zi, că fiecare loc va fi doar pen-
tru  mărăcini  şi  spini,  unde  erau  o  mie  de  vii  cu  o  mie  de
arginţi .
24 Cu săgeţi şi cu arcuri vor veni acolo, deoarece toată ţara
va deveni mărăcini şi spini .
25 Şi pe toate dealurile, care vor fi săpate cu cazmaua, acolo
nu va veni frica de mărăcini şi spini, ci va fi pentru trimiterea

404

de boi şi pentru bătătorirea oilor .

CApitoLuL 9

Isaia  9

CAPITOLUL 8

MAI  mult,  DOMNUL  mi-a  spus:  Ia-ţi  un  pergament

mare  şi  scrie  pe  el  cu  condeiul  unui  om,  referitor  la

Maher–Şalal-Haş-Baz .
2 Şi mi-am luat martori credincioşi pentru a înregistra, pe
preotul Urie şi Zaharia, fiul lui Ieberechia .
3  Şi  am  mers  la  profetesă;  şi  ea  a  rămas  însărcinată  şi  a
născut  un  fiu .  Atunci  DOMNUL  mi-a  spus:  Pune-i  numele
Maher–Şalal-Haş-Baz .
4  Căci  înainte  ca  pruncul  să  aibă  ştiinţa  de  a  striga:  Tatăl
meu! şi: Mama mea! bogăţiile Damascului şi prada Samariei
vor fi luate dinaintea împăratului Asiriei .
5 ¶ DOMNUL mi-a vorbit din nou, spunând:
6 În aceea că acest popor refuză apele din Şiloa care curg în-
cet şi se bucură în Rezin şi în fiul lui Remalia,
7 Acum de aceea, iată, Domnul aduce peste ei apele puter-
nice şi multe ale râului, pe împăratul Asiriei şi toată gloria
lui;  şi  el  va  veni  peste  toate  canalele  lui  şi  va  trece  peste
toate malurile lui;
8 Şi va trece prin Iuda; va inunda şi se va revărsa, va ajunge
până la gât; şi întinderea aripilor lui va umple lăţimea ţării
tale, Imanuele .
9 ¶ Împrieteniţi-vă popoarelor şi veţi fi sparte în bucăţi; şi
deschideţi urechea, toţi cei din ţările îndepărtate; încingeţi-
vă  şi  veţi  fi  sparţi  în  bucăţi;  încingeţi-vă  şi  veţi  fi  sparţi  în
bucăţi .
10 Faceţi sfat împreună şi va fi nimicit; vorbiţi cuvântul şi nu
va rezista, căci Dumnezeu este cu noi .
11 ¶ Fiindcă DOMNUL mi-a vorbit astfel cu o mână tare şi
m-a instruit să nu merg pe calea acestui popor, zicând:
12 Nu spuneţi: O uneltire, tuturor cărora acest popor va spu-
ne: O uneltire; nici să nu vă temeţi de teama lui, nici nu vă
înfricoşaţi .
13  Sfinţiţi  pe  însuşi  DOMNUL  oştirilor;  şi  el  să  fie  teama
voastră şi să fie groaza voastră .
14 Şi va fi pentru sanctuar, dar şi piatră de cădere şi stâncă de
poticnire ambelor case ale lui Israel, un laţ şi o cursă locui-
torilor Ierusalimului .
15 Şi mulţi dintre ei se vor poticni şi vor cădea şi vor fi frânţi
şi vor fi prinşi în capcană şi vor fi luaţi .
16 ¶ Leagă mărturia, sigilează legea printre discipolii mei .
17 Şi voi aştepta pe DOMNUL, care îşi ascunde faţa de casa
lui Iacob, şi îl voi căuta .
18 Iată, eu şi copiii pe care DOMNUL mi i-a dat, suntem în-
semne şi minuni în Israel de la DOMNUL oştirilor, care lo-
cuieşte în muntele Sion .
19 ¶ Şi când vă vor spune: Căutaţi la cei care cheamă morţii
şi la vrăjitorii care şoptesc şi care bolborosesc; nu ar trebui
un  popor  să  caute  pe  Dumnezeul  lui?  Pentru  cei  vii  la  cei
morţi?
20 La lege şi la mărturie; dacă ei nu vorbesc conform aces-
tui cuvânt, nu vorbesc deoarece nu este lumină în ei .
21 Şi vor trece prin aceasta greu apăsaţi şi flămânzi; şi se va
întâmpla, când vor fi flămânzi, că se vor îngrijora şi vor bles-
tema  pe  împăratul  lor  şi  pe  Dumnezeul  lor  şi  vor  privi  în
sus .
22 Şi vor privi spre pământ; şi, iată, tulburare şi întuneric,
întunecime a chinului! Şi vor fi alungaţi în întuneric .

tOTUŞI întunericul nu va fi la fel ca în timpul chinuirii

ei, când mai înainte el a chinuit uşor ţara lui Zabulon şi
ţara lui Neftali, iar apoi a chinuit-o apăsător pe calea mării,
dincolo de Iordan, în Galileea naţiunilor .
2  Poporul  care  umbla  în  întuneric  a  văzut  o  mare  lumi-
nă;  peste  cei  ce  locuiesc  în  ţara  umbrei  morţii,  lumina  a
strălucit .
3 Tu ai înmulţit naţiunea şi nu ai mărit bucuria; ei se bucură
înaintea ta conform bucuriei de la seceriş şi cum se bucură
oamenii când împart prada .
4 Fiindcă ai frânt jugul poverii lui şi toiagul umărului său şi
nuiaua opresorului său, ca în ziua lui Madian .
5 Căci fiecare bătălie a războinicului este cu tumult şi haine
tăvălite  în  sânge,  care  vor  fi  pentru  ardere,  adică  mâncare
pentru foc .
6 Căci un copil ni s-a născut, un fiu ni s-a dat, şi domnia va
fi  pe  umărul  lui  şi  îi  va  fi  pus  numele  Minunat,  Sfătuitor,
Dumnezeul puternic, Tatăl veşnic, Prinţul Păcii .
7 Nu se va sfârşi mărirea domniei şi păcii lui, peste tronul lui
David şi peste împărăţia sa, pentru a o rândui şi a o întemeia
cu judecată şi cu dreptate de aici înainte pentru totdeauna .
Zelul DOMNULUI oştirilor va face aceasta .
8 ¶ Domnul a trimis un cuvânt la Iacob şi acesta s-a aşezat
uşor peste Israel .
9  Şi  tot  poporul  va  cunoaşte,  până  la  Efraim  şi  locuitorii
Samariei, care spun în mândria şi tăria inimii:
10 Cărămizile au căzut, dar vom construi cu pietre cioplite;
sicomorii sunt tăiaţi, dar îi vom schimba cu cedri .
11 De aceea DOMNUL va aşeza pe potrivnicii lui Rezin îm-
potriva lui şi va alătura pe duşmanii lui;
12 Sirienii înainte şi filistenii în spate; şi vor devora pe Israel
cu gură deschisă . Cu toate acestea mânia lui nu s-a întors, ci
mâna lui este încă întinsă .
13 ¶ Căci poporul nu se întoarce la cel ce l-a lovit, nici nu
caută pe DOMNUL oştirilor .
14 De aceea DOMNUL va tăia din Israel cap şi coadă, ramură
şi papură, într-o singură zi .
15  Bătrânul  şi  onorabilul,  el  este  capul;  şi  pe  profetul  care
predă minciuni, el este coada .
16 Fiindcă conducătorii acestui popor îl fac să rătăcească; şi
cei conduşi de ei sunt nimiciţi .
17 De aceea Domnul nu va avea bucurie în tinerii lui, nici
nu va avea milă de cei fără tată şi văduve, căci fiecare este un
făţarnic şi un făcător de rău şi fiecare gură vorbeşte nebunie .
Cu toate acestea mânia lui nu s-a întors, ci mâna lui este încă
întinsă .
18 ¶ Căci stricăciunea arde ca focul, va devora mărăcinii şi
spinii şi va aprinde desişurile pădurii şi se vor ridica precum
înălţarea fumului .
19 Prin furia DOMNULUI oştirilor este ţara întunecată şi po-
porul va fi ca mâncare pentru foc, nici un om nu va cruţa pe
fratele său .
20 Şi el va răpi în dreapta şi tot va fi flămând; şi va mânca în
stânga şi tot nu se va sătura; îşi va mânca fiecare om carnea
propriului braţ:
21 Manase pe Efraim; şi Efraim pe Manase; şi ei împreună
vor fi împotriva lui Iuda . Cu toate acestea mânia lui nu s-a
întors, ci mâna lui este încă întinsă .

405

Isaia  11

CApitoLuL 10

VAI celor care rostesc hotărâri nedrepte şi care scriu chi-

nuirea pe care au poruncit-o,

2 Pentru a întoarce pe nevoiaş de la judecată şi pentru a lua
dreptatea de la cel sărac al poporului meu, ca văduvele să fie
prada lor şi ca ei să jefuiască pe cei fără tată!
3 Şi ce veţi face în ziua cercetării şi în dezolarea care va veni
de departe? La cine veţi fugi pentru ajutor? Şi unde veţi lăsa
gloria voastră?
4 Fără mine ei se vor prosterna sub prizonieri şi vor cădea
sub  cei  ucişi .  Cu  toate  acestea  mânia  lui  nu  s-a  întors,  ci
mâna lui este încă întinsă .
5 ¶ Vai Asirianule, nuiaua mâniei mele şi toiagul din mâna
lor este indignarea mea .
6 Îl voi trimite împotriva unei naţiuni făţarnice şi împotriva
poporului furiei mele îi voi da o poruncă, să ia prada şi să ia
jaful şi să îi calce ca pe noroiul străzilor .
7 Totuşi el nu doreşte astfel, nici inima lui nu gândeşte ast-
fel, dar în inima lui este să nimicească şi să reteze nu puţine
naţiuni .
8 Fiindcă el spune: Nu sunt prinţii mei cu toţii împăraţi?
9 Nu este Calno precum Carchemişul? Nu este Hamatul pre-
cum Arpadul? Nu este Samaria precum Damascul?
10 După cum mâna mea a găsit împărăţia idolilor şi chipu-
rile  lor  cioplite  le-au  întrecut  pe  cele  din  Ierusalim  şi  din
Samaria;
11  Nu  voi  face  la  fel,  cum  am  făcut  Samariei  şi  idolilor  ei,
Ierusalimului şi idolilor lui?
12 De aceea se va întâmpla, când Domnul îşi va împlini în-
treaga lui lucrare pe muntele Sion şi asupra Ierusalimului, că
voi pedepsi rodul inimii tari a împăratului Asiriei şi gloria
privirilor lui trufaşe .
13 Căci el spune: Prin tăria mâinii mele am făcut-o şi prin
înţelepciunea mea, căci sunt prudent şi am îndepărtat gra-
niţele popoarelor şi am jefuit tezaurele lor şi am doborât pe
locuitori ca un viteaz .
14 Şi mâna mea a găsit bogăţiile popoarelor ca pe un cuib; şi
ca unul ce strânge ouă părăsite, am adunat eu tot pământul;
şi  nu  a  fost  nimeni  care  să  bată  din  aripă  sau  îşi  deschidă
gura sau să ciripească .
15  Se  va  făli  toporul  împotriva  celui  ce  despică  cu  el?  Sau
fierăstrăul se va mări împotriva celui care îl mişcă? De parcă
nuiaua ar trebui să se mişte împotriva celor care o ridică, sau
toiagul s-ar ridica, de parcă nu ar fi lemn .
16  De  aceea  Domnul,  Domnul  oştirilor,  va  trimite  printre
cei graşi ai lui, slăbiciune; şi sub gloria lui el va aprinde o ar-
dere ca arderea unui foc .
17 Şi lumina lui Israel va fi ca un foc şi Cel Sfânt ca o flacără
şi va arde şi va devora spinii şi mărăcinii lui într-o singură
zi;
18 Şi va mistui gloria pădurii lui şi din câmpul lui roditor,
deopotrivă  suflet  şi  trup  şi  vor  fi  ca  atunci  când  leşină  un
purtător de steag .
19 Şi restul copacilor pădurii lui vor fi puţini, încât un copil
îi va putea scrie .
20 ¶ Şi se va întâmpla în acea zi, că rămăşiţa lui Israel şi cei
scăpaţi ai casei lui Iacob, nu se vor mai rezema pe cel ce i-a
lovit, ci se vor rezema pe DOMNUL, pe Cel Sfânt al lui Israel,
în adevăr .
21 Rămăşiţa, adică rămăşiţa lui Iacob, se va întoarce la pu-
ternicul Dumnezeu .
22 Fiindcă deşi poporul tău Israel este ca nisipul mării, totuşi

o rămăşiţă din el se va întoarce; nimicirea hotărâtă se va re-
vărsa cu dreptate .
23 Căci Domnul DUMNEZEUL oştirilor va face o nimicire,
da, hotărâtă, în mijlocul întregii ţări .
24 ¶ De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEUL oştirilor:
Poporul meu care locuieşti în Sion, nu te teme de asirian, te
va lovi cu o nuia şi îşi va ridica toiagul împotriva ta în felul
Egiptului .
25 Căci încă foarte puţin timp şi indignarea va înceta; şi mâ-
nia mea va înceta în nimicirea lor .
26 Şi DOMNUL oştirilor va stârni un bici pentru el conform
măcelului lui Madian la stânca Oreb, şi precum toiagul său a
fost peste mare, la fel îl va ridica în felul Egiptului .
27 Şi se va întâmpla în acea zi că povara lui va fi luată de pe
umărul tău şi jugul său de pe gâtul tău şi jugul va fi distrus
din cauza ungerii .
28 El a ajuns la Aiat, a trecut la Migron; la Micmaş îşi lasă
carele;
29 Au trecut prin trecătoare au făcut popas la Gheba; Rama
este înspăimântată; Ghibea lui Saul a fugit .
30 Înalţă-ţi vocea, fiica Galimului, fă-o să fie auzită până în
Lais, săracă Anatot .
31  Madmena  a  fugit;  locuitorii  Ghebimului  se  adună  să
fugă .
32 Totuşi în acea zi va rămâne la Nob; îşi va scutura mâna
împotriva muntelui fiicei Sionului, dealul Ierusalimului .
33 Iată, Domnul, DOMNUL oştirilor, va reteza ramura cu te-
roare şi cei înalţi de statură vor fi despicaţi şi cei aroganţi vor
fi umiliţi .
34  Şi  va  tăia  desişurile  pădurii  cu  fier  şi  Libanul  va  cădea
printr-unul puternic .

CApitoLuL 11

din rădăcinile lui;

ŞI va ieşi un toiag din tulpina lui Isai şi un Lăstar va creşte

2 Şi duhul DOMNULUI se va odihni peste el, duhul înţelep-
ciunii şi al înţelegerii, duhul de sfătuire şi putere, duhul cu-
noaşterii şi al temerii de DOMNUL;
3 Şi îl va face ager în înţelegere în teama de DOMNUL, şi el nu
va judeca conform vederii ochilor săi, nici nu va mustra con-
form auzului urechilor sale,
4 Ci cu dreptate va judeca pe săraci şi va hotărî cu echitate
pentru cei blânzi ai pământului şi va lovi pământul cu nuia-
ua gurii lui şi cu suflarea buzelor sale va ucide pe cel stricat .
5 Şi dreptatea va fi brâul coapselor sale şi credincioşia va fi
brâul rărunchilor săi .
6  Lupul  va  locui  de  asemenea  cu  mielul  şi  leopardul  se  va
culca cu iedul; şi viţelul şi leul tânăr şi dobitoacele îngrăşate
împreună; şi un copilaş îi va conduce .
7 Şi vaca şi ursul vor paşte, micuţii lor se vor culca împreună,
şi leul va mânca paie ca boul .
8 Şi sugarul se va juca la vizuina aspidei şi copilul înţărcat îşi
va întinde mâna în vizuina năpârcii .
9 Ei nu vor răni, nici nu vor distruge pe tot muntele meu sfânt,
fiindcă pământul va fi plin de cunoaşterea DOMNULUI, pre-
cum apele acoperă marea .
10 ¶ Şi în acea zi va fi o rădăcină a lui Isai care va sta ca un
însemn al popoarelor; la acesta vor căuta neamurile şi odih-
na lui va fi glorioasă .
11  Şi  se  va  întâmpla,  în  acea  zi,  că  Domnul  îşi  va  întinde
mâna din nou, a doua oară, pentru a recupera rămăşiţa po-
porului său, care va fi rămas, din Asiria, şi din Egipt, şi din

406

Isaia  14

Patros, şi din Cuş, şi din Elam, şi din Şinear, şi din Hamat,
şi din insulele mării .
12 Şi va înălţa un însemn pentru naţiuni şi va aduna pe pro-
scrişii lui Israel şi va aduna pe cei răspândiţi ai lui Iuda din
cele patru colţuri ale pământului .
13 Invidia lui Efraim se va depărta de asemenea şi potriv-
nicii lui Iuda vor fi stârpiţi; Efraim nu va invidia pe Iuda şi
Iuda nu va chinui pe Efraim .
14 Ei vor zbura pe umerii filistenilor spre vest; îi vor prăda
împreună  pe  cei  din  est,  îşi  vor  pune  mâna  peste  Edom  şi
Moab; şi copiii lui Amon li se vor supune .
15 Şi DOMNUL va distruge în întregime limba mării egipte-
ne; şi cu vântul lui puternic îşi va scutura mâna peste râu şi
îl va lovi în cele şapte pâraie şi va face ca oamenii să îl treacă
cu încălţăminte uscată .
16 Şi va fi un drum mare pentru rămăşiţa poporului său care
va rămâne din Asiria, aşa cum i-a fost lui Israel în ziua urcă-
rii lui din ţara Egiptului .

CApitoLuL 12

ŞI în acea zi vei spune: DOAMNE, te voi lăuda; deşi te-ai

mâniat pe mine, mânia ta s-a întors şi m-ai mângâiat .
2  Iată,  Dumnezeu  este  salvarea  mea;  mă  voi  încrede  şi  nu
mă voi teme, fiindcă DOMNUL IEHOVA este tăria şi cântarea
mea; el a devenit de asemenea salvarea mea .
3 De aceea cu bucurie veţi scoate apă din fântânile salvării .
4 ¶ Şi în acea zi veţi spune: Lăudaţi pe DOMNUL, chemaţi
numele său, faceţi cunoscute faptele lui printre popoare, daţi
de ştire că numele lui este înălţat .
5 Cântaţi  DOMNULUI, căci a făcut lucruri măreţe, aceasta
este cunoscută în tot pământul .
6 Strigă şi chiuie, tu locuitor al Sionului, căci mare este Cel
Sfânt al lui Israel în mijlocul tău .

stricaţi pentru nelegiuirea lor; şi voi face ca aroganţa celor
mândri să înceteze şi voi doborî trufia tiranilor .
12 Voi face pe om mai preţios decât aurul fin, pe om mai pre-
ţios decât aurul pur al Ofirului .
13 De aceea voi scutura cerurile şi pământul se va clinti din
locul său, în furia DOMNULUI oştirilor şi în ziua mâniei lui
încinse .
14 Şi va fi ca o căprioară urmărită şi ca o oaie pe care nimeni
nu o ia; fiecare se va întoarce la poporul său şi va fugi fiecare
în propria ţară .
15 Fiecare ce este găsit va fi străpuns; şi fiecare ce li se alătură
va cădea prin sabie .
16 Copiii lor de asemenea vor fi zdrobiţi în bucăţi înaintea
ochilor lor; casele lor vor fi prădate şi soţiile lor violate .
17  Iată,  voi  stârni  pe  mezi  împotriva  lor,  care  nu  vor  lua
aminte la argint; şi cât despre aur, nu se vor desfăta în el .
18 Arcurile lor de asemenea vor zdrobi pe tineri în bucăţi; şi
nu vor avea milă de rodul pântecelui; ochiul lor nu va cruţa
copiii .
19  ¶  Şi  Babilon,  gloria  împărăţiilor,  frumuseţea  maiestăţii
caldeilor, va fi ca atunci când Dumnezeu a răsturnat Sodoma
şi Gomora .
20 Acesta nu va fi locuit niciodată, nici nu va fi locuit din ge-
neraţie în generaţie, nici arabul nu îşi va înălţa cortul acolo;
nici păstorii nu îşi vor face staul acolo .
21 Ci fiare sălbatice ale deşertului se vor culca acolo; şi casele
lor vor fi pline de creaturi jalnice; şi bufniţe vor locui acolo şi
satiri vor dansa acolo .
22 Şi fiarele sălbatice ale insulelor vor ţipa în casele lor pustii
şi dragoni în palatele lor plăcute şi timpul lui este aproape să
vină şi zilele lui nu vor fi prelungite .

CApitoLuL 14

CApitoLuL 13

văzut-o .

pOVARA  Babilonului,  pe  care  Isaia,  fiul  lui  Amoţ,  a

2 Ridicaţi un steag pe muntele înalt, înălţaţi vocea spre ei,
scuturaţi mâna, ca ei să intre pe porţile nobililor .
3 Am poruncit celor sfinţiţi ai mei, am chemat de asemenea
pe  cei  tari  ai  mei  pentru  furia  mea,  pe  cei  ce  se  bucură  în
înălţimea mea .
4 Zgomotul unei mulţimi în munţi, ca a unui popor mare;
un zgomot tumultuos al împărăţiilor naţiunilor adunate îm-
preună: DOMNUL oştirilor adună armata pentru bătălie .
5  Ei  vin  dintr-o  ţară  îndepărtată,  de  la  marginea  cerului,
DOMNUL  şi  armele  indignării  lui,  pentru  a  nimici  toată
ţara .
6 ¶ Urlaţi, fiindcă ziua DOMNULUI este aproape; va veni ca o
nimicire de la cel Atotputernic .
7 De aceea toate mâinile vor fi slăbite şi inima fiecărui om
se va topi;
8 Şi vor fi înspăimântaţi; junghiuri şi întristări îi vor apuca;
vor fi în durere ca o femeie în travaliu; vor fi uimiţi unul că-
tre altul; feţele lor vor fi ca flăcările .
9 Iată, ziua DOMNULUI vine, crudă, deopotrivă cu furie şi
mânie aprinsă, pentru a lăsa ţara pustiită, iar el va nimici pe
păcătoşii din ea .
10 Fiindcă stelele cerului şi constelaţiile acestuia nu îşi vor
da lumina, soarele va fi întunecat în mersul lui şi luna nu va
face ca lumina ei să strălucească .
11  Şi  voi  pedepsi  lumea  pentru  răul  oamenilor  şi  pe  cei

FIINDCă DOMNUL va avea milă de Iacob şi totuşi va ale-

ge pe Israel şi îi va aşeza în propria lor ţară şi străinii le

vor fi alăturaţi şi se vor lipi de casa lui Iacob .
2 Şi poporul îi va lua şi îi va aduce la locul lor şi casa lui Israel
îi va avea în ţara DOMNULUI ca servitori şi roabe şi îi vor
lua captivi, pe cei ai căror captivi au fost; şi vor domni peste
opresorii lor .
3 Şi se va întâmpla în ziua când DOMNUL îţi va da odihnă
din întristarea ta şi din teama ta şi din robia grea în care ai
fost făcut să serveşti,
4  ¶  Că  vei  duce  acest  proverb  împotriva  împăratului
Babilonului şi vei spune: Cum a încetat opresorul şi oraşul
de aur s-a sfârşit!
5  DOMNUL  a  frânt  toiagul  celui  stricat  şi  sceptrul
conducătorilor .
6 Cel care a lovit pe popor în furie cu o lovitură continuă, cel
care a condus naţiunile în mânie este persecutat şi nimeni
nu împiedică aceasta.
7 Întregul pământ este în odihnă, este liniştit; ei izbucnesc
în cântare .
8 Da, brazii şi cedrii Libanului se bucură de tine, spunând:
De când eşti doborât nici un tăietor nu s-a urcat împotriva
noastră .
9 Iadul de dedesubt s-a mutat pentru tine, să te întâmpine la
venirea ta; stârneşte pe morţi pentru tine, chiar pe cei mai
de seama ai pământului; a ridicat de pe tronurile lor pe toţi
împăraţii naţiunilor .
10 Toţi îţi vor vorbi şi îţi vor spune: Ai devenit de asemenea
slab ca noi, ai devenit asemenea nouă?

407

Isaia  16

11 Fastul tău este coborât în mormânt, de asemenea şi zgo-
motul violelor tale; viermele este răspândit sub tine şi vier-
mii te acoperă .
12 Cum ai căzut din cer, Lucifer, fiu al dimineţii, cum eşti
retezat la pământ, cel care ai slăbit naţiunile!
13 Fiindcă ai spus în inima ta: Eu mă voi înălţa la cer, îmi voi
ridica tronul deasupra stelelor lui Dumnezeu, voi şedea de
asemenea pe muntele adunării, în părţile de nord;
14 Eu mă voi înălţa deasupra înălţimilor norilor, voi fi ca Cel
Preaînalt .
15 Totuşi vei fi coborât în iad, la marginile gropii .
16 Cei care te văd se vor uita atent la tine şi te vor lua în con-
siderare, spunând: Este acesta bărbatul care a făcut pămân-
tul să se cutremure, care a scuturat împărăţii,
17 Care a făcut lumea ca un pustiu şi a distrus cetăţile aces-
teia, care nu a deschis casa prizonierilor lui?
18 Toţi împăraţii naţiunilor, toţi zac în glorie, fiecare în pro-
pria casă .
19 Dar tu eşti aruncat din mormântul tău ca un lăstar scâr-
bos şi ca hainele celor ucişi, străpunşi de sabie, care coboară
la pietrele gropii, ca un trup mort călcat sub picioare .
20  Nu  le  vei  fi  alăturat  la  îngropare,  deoarece  ţi-ai  distrus
ţara şi ţi-ai ucis poporul, sămânţa făcătorilor de rău nu va fi
niciodată renumită .
21  Pregăteşte  măcel  pentru  copiii  lui  din  cauza  nelegiuirii
taţilor lor, ca ei să nu se ridice, nici să nu stăpânească ţara,
nici să nu umple faţa lumii cu cetăţi .
22 Fiindcă mă voi ridica împotriva lor, spune DOMNUL oş-
tirilor, şi voi stârpi din Babilon numele şi rămăşiţa şi fiu şi
nepot, spune DOMNUL .
23 Îl voi face de asemenea o stăpânire pentru bâtlan şi iazuri
de apă şi îl voi mătura cu mătura nimicirii, spune DOMNUL
oştirilor .
24 ¶ DOMNUL oştirilor a jurat, spunând: Precum am gân-
dit,  astfel  se  va  întâmpla;  şi  cum  am  intenţionat,  astfel  va
rămâne;
25 Că voi frânge pe asirian în ţara mea şi pe munţii mei îl voi
călca în picioare, atunci jugul lui se va depărta de ei şi povara
lui se va depărta de umerii lor .
26  Acesta  este  scopul  hotărât  asupra  întregului  pământ;  şi
aceasta este mâna întinsă peste toate naţiunile .
27 Fiindcă DOMNUL oştirilor a hotărât şi cine va anula? Şi
mâna lui este întinsă şi cine o va întoarce?
28  În  anul  în  care  împăratul  Ahaz  a  murit  a  fost  această
povară .
29 ¶ Nu te bucura, întreagă Palestină, că nuiaua celui care
te-a lovit este frântă, fiindcă din rădăcina şarpelui va ieşi o
năpârcă şi rodul ei va fi un şarpe zburător feroce .
30 Şi primul născut al săracului va mânca şi cel nevoiaş se va
întinde în siguranţă; şi îţi voi ucide rădăcina cu foamete, iar
el îţi va ucide rămăşiţa .
31 Urlă poartă; strigă cetate; tu, întreagă Palestină, eşti topi-
tă; fiindcă va veni un fum din nord şi nimeni nu va fi singur
la timpurile lui hotărâte .
32  Ce  va  răspunde  atunci  cineva  mesagerilor  naţiunii?  Că
DOMNUL a fondat Sionul şi cei săraci ai poporului său se vor
încrede în acesta .

CApitoLuL 15

pOVARA Moabului . Deoarece în noapte, Arul Moabului

este risipit şi adus la tăcere; deoarece în noapte, Chirul

Moabului este risipit şi adus la tăcere .

2  El  s-a  urcat  la  Bajit  şi  la  Dibon,  locurile  înalte,  pentru  a
plânge; Moabul va urla pentru Nebo şi pentru Medeba, pe
toate capetele lor va fi chelie şi fiecare barbă tăiată .
3 Se vor încinge cu pânză de sac pe străzile lor; pe acoperi-
şurile caselor lor şi pe străzile lor fiecare va urla, căzând de
plâns .
4 Şi Hesbonul va striga, şi Elealeul: vocea lor va fi auzită până
la Iahaţ, de aceea soldaţii înarmaţi ai Moabului vor striga;
viaţa îi va fi apăsătoare .
5  Inima  mea  va  striga  pentru  Moab;  fugarii  ei  vor  fugi  la
Ţoar, o viţea de trei ani; căci suişul Luhitului cu plâns îl vor
urca; pentru că pe calea Horonaimului vor ridica un strigăt
al distrugerii .
6 Fiindcă apele Nimrimului vor fi pustiite, fiindcă paiul este
ofilit, iarba nu mai este, nu este nimic verde .
7 De aceea bogăţia pe care au dobândit-o şi cea pe care au
strâns-o, o vor duce la pârâul sălciilor .
8  Fiindcă  strigătul  a  mers  de  jur  împrejurul  graniţelor
Moabului; urletul acestuia la Eglaim şi urletul la Beer-Elim .
9 Fiindcă apele Dimonului vor fi pline de sânge; căci voi adu-
ce mai mult asupra Dimonului, lei asupra celui ce scapă din
Moab şi asupra rămăşiţei ţării .

CApitoLuL 16

tRIMITEŢI mielul la conducătorul ţării, de la Sela până

la pustiu, la muntele fiicei Sionului .

2 Căci, precum o pasăre rătăcitoare aruncată din cuib, la fel
fiicele Moabului vor fi la vadurile Arnonului .
3 Ţine sfat, fă judecată; fă umbra ta ca noaptea în mijlocul
amiezii; ascunde proscrişii; nu da pe faţă pe cel ce rătăceşte .
4 Să locuiască proscrişii mei cu tine, Moab; fii adăpost pen-
tru ei din faţa jefuitorului, căci jecmănitorul a ajuns la capăt,
jefuitorul încetează, opresorii sunt mistuiţi din ţară .
5 Şi în milă va fi tronul întemeiat; şi el va şedea pe acesta în
adevăr, în cortul lui David, judecând şi căutând judecată şi
grăbind dreptatea .
6 ¶ Noi am auzit de mândria Moabului; este foarte mândru
de aroganţa lui şi mândria lui şi furia lui, dar minciunile lui
nu vor fi astfel .
7 De aceea Moab va urla pentru Moab, fiecare va urla, pentru
temeliile Chir-Haresetului veţi jeli; cu siguranţă sunt loviţi .
8  Deoarece  câmpurile  Hesbonului  şi  via  Sibmei  lâncezesc,
domnii păgânilor au frânt viţele alese ale acesteia, au ajuns
până la Iaezer, au rătăcit prin pustiu; ramurile ei sunt întin-
se, au trecut peste mare .
9 ¶ De aceea voi plânge cu plângerea Iaezerului, via Sibmei,
te voi uda cu lacrimile mele, Hesbonule şi Elealeule, căci a
căzut strigătul pentru fructele tale de vară şi pentru seceri-
şul tău .
10 Şi veselia şi bucuria din câmpul mănos este luată; şi în vii
nu va fi cântare, nici nu va fi strigăt, vierii nu vor mai presa
vin în presele lor; am făcut să înceteze strigătul recoltei lor.
11  De  aceea  adâncurile  mele  vor  suna  ca  o  harpă  pentru
Moab şi părţile mele ascunse pentru Chir-Hares .
12 ¶ Şi se va întâmpla, când se va vedea că Moab este obosit
pe locul înalt, că el va veni la sanctuarul său să se roage, dar
nu va fi în stare .
13 Acesta este cuvântul pe care DOMNUL l-a vorbit de atunci
referitor la Moab .
14 Dar acum DOMNUL a vorbit, spunând: În trei ani, ca anii
unui  angajat,  şi  gloria  Moabului  va  fi  dispreţuită,  cu  toată
acea mare mulţime; şi rămăşiţa va fi foarte mică şi slabă .

408

Isaia  19

CApitoLuL 17

pOVARA  Damascului .  Iată,  Damasc  este  oprită  de  la  a

mai fi cetate şi va fi un morman, o ruină .

2 Cetăţile Aroerului sunt părăsite, ele vor fi pentru turme,
care se vor culca şi nimeni nu le va speria .
3 Fortăreaţa din Efraim va înceta, de asemenea şi împără-
ţia din Damasc şi rămăşiţa Siriei; vor fi ca gloria copiilor lui
Israel, spune DOMNUL oştirilor .
4 Şi în acea zi se va întâmpla, că gloria lui Iacob va fi subţiată
şi grăsimea cărnii lui va slăbi .
5 Şi va fi ca atunci când secerătorul adună grânele şi seceră
spicele cu braţul său; şi va fi ca cel care strânge spice în valea
Refaimului .
6 ¶ Totuşi struguri de cules vor fi lăsaţi în ea, ca scuturarea
unui măslin, două sau trei fructe pe vârful celei mai înalte
crengi, patru sau cinci în cele mai roditoare ramuri ale aces-
tuia, spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel .
7 În acea zi un om se va uita la Făcătorul său şi ochii lui vor
avea respect pentru Cel Sfânt al lui Israel .
8  Şi  nu  se  va  uita  la  altare,  lucrarea  mâinilor  sale,  nici  nu
va respecta ceea ce degetele sale au făcut, fie dumbrăvile, fie
chipurile .
9 ¶ În acea zi cetăţile lui tari vor fi ca o creangă părăsită şi ca
cea mai înaltă ramură, pe care au părăsit-o din cauza copii-
lor lui Israel, şi va fi pustiire .
10 Deoarece ai uitat pe Dumnezeul salvării tale şi nu ţi-ai
amintit de stânca tăriei tale, de aceea vei sădi plante plăcute
şi o vei pune cu mlădiţe străine:
11 Ziua vei face a ta plantă să crească şi dimineaţa vei face
a ta sămânţă să înflorească, dar recolta va fi un morman în
ziua de mâhnire şi de întristare disperată .
12 ¶ Vai de mulţimea multor popoare, ce fac zgomot precum
zgomotul  mărilor;  şi  de  tumultul  naţiunilor,  ce  fac  tumult
precum tumultul unor ape puternice!
13  Naţiunile  se  vor  revărsa  ca  tumultul  multor  ape,  dar
Dumnezeu le va mustra şi ele vor fugi departe şi vor fi alun-
gate ca pleava munţilor înaintea vântului şi ca praful adunat
înaintea vârtejului de vânt .
14 Şi, iată, tulburare spre seară; şi înaintea dimineţii el nu
mai este. Aceasta este porţia celor ce ne pradă şi partea celor
ce ne jefuiesc .

CApitoLuL 18

urile Etiopiei,

VAI ţării care umbreşte cu aripi, care este dincolo de râ-

2 Care trimite ambasadori pe mare chiar în vase de papură
pe ape, spunând: Duceţi-vă, voi, mesageri iuţi, la o naţiune
împrăştiată şi despuiată, la un popor înfricoşător de la înce-
putul lui până acum; o naţiune măsurată şi călcată, pe a cărei
ţară râurile au prădat-o!
3  Voi  toţi  locuitori  ai  lumii  şi  locuitori  pe  pământ,  priviţi,
când el înalţă un însemn pe munţi; şi ascultaţi când suflă în
trâmbiţă .
4 Fiindcă astfel mi-a spus  DOMNUL: Mă voi odihni şi din
locuinţa mea voi privi ca o arşiţă peste ierburi şi ca un nor
de rouă în căldura secerişului .
5 Căci înainte de seceriş, când mugurul este perfect şi stru-
gurele acrişor se coace în floare, el va reteza de asemenea lăs-
tarii cu prăjini de curăţat pomi şi va lua şi va tăia ramurile .
6 Ei vor fi lăsaţi păsărilor munţilor şi fiarelor pământului; şi
păsările vor cuibări peste ei şi toate fiarele pământului vor
ierna peste ei .

7 ¶ În acel timp va fi adus un dar DOMNULUI oştirilor din-
tr-un popor împrăştiat şi despuiat şi dintr-un popor înfrico-
şător de la începutul lor până acum; o naţiune măsurată şi
călcată în picioare, pe a cărei ţară râurile au prădat-o, până la
locul numelui DOMNULUI oştirilor, muntele Sion .

CApitoLuL 19

pOVARA Egiptului . Iată, Domnul călăreşte pe un nor iute

şi va veni în Egipt şi idolii Egiptului vor fi clintiţi la pre-

zenţa lui şi inima Egiptului se va topi în mijlocul acestuia .
2 Şi voi stârni pe egipteni împotriva egiptenilor şi vor lup-
ta fiecare împotriva fratelui său şi fiecare împotriva aproa-
pelui  său;  cetate  împotriva  cetăţii  şi  împărăţie  împotriva
împărăţiei .
3 Şi duhul Egiptului va leşina în mijlocul acestuia; şi voi dis-
truge sfatul lui, şi ei vor căuta la idoli şi la fermecători şi la cei
care au demoni şi la vrăjitori .
4 Şi pe egipteni îi voi da în mâna unui domn crud; şi un îm-
părat  feroce  va  domni  peste  ei,  spune  Domnul,  DOMNUL
oştirilor .
5 Şi apele vor lipsi din mare şi râul va fi risipit şi uscat .
6 Şi ei vor întoarce râurile departe; şi pâraiele de apărare vor
fi golite şi uscate, trestiile şi stuful se vor ofili .
7 Trestiile de hârtie lângă pâraie, la gura pâraielor, şi fiecare
lucru semănat lângă pâraie se va ofili, va fi alungat şi nu va
mai fi .
8 Pescarii de asemenea vor jeli şi toţi cei ce cârligul îl aruncă
în pâraie se vor lamenta, şi cei ce întind plase peste apă vor
lâncezi .
9 Mai mult, cei care lucrează cu in subţire şi cei care ţes îm-
pletituri, vor fi încurcaţi .
10 Şi vor fi zdrobiţi în temeliile lor, toţi cei ce fac stăvilare şi
iazuri pentru peşte .
11 ¶ Cu siguranţă prinţii din Ţoan sunt nebuni, sfatul sfă-
tuitorilor  înţelepţi  ai  lui  Faraon  a  devenit  neghiob,  cum  îi
spuneţi voi lui Faraon: Eu sunt fiul înţeleptului, fiul vechilor
împăraţi?
12 Unde sunt ei? Unde sunt înţelepţii tăi? Şi să îţi spună ei
acum şi să cunoască ce a intenţionat DOMNUL oştirilor asu-
pra Egiptului .
13  Prinţii  din  Ţoan  au  înnebunit,  prinţii  din  Nof  sunt  în-
şelaţi,  ei  au  sedus  de  asemenea  Egiptul,  chiar  cei  care  sunt
sprijinul triburilor acestora .
14 DOMNUL a amestecat un duh pervers în mijlocul acesto-
ra, iar ei au făcut Egiptul să rătăcească în fiecare lucrare a lui,
ca un om beat care şovăie în voma lui .
15 Nici nu va fi vreo lucrare pentru Egipt, pe care capul sau
coada, ramura sau papura, să o facă .
16 În acea zi Egiptul va fi asemenea femeilor şi va fi înspăi-
mântat şi se va teme de scuturarea mâinii DOMNULUI oşti-
rilor, pe care o scutură peste el .
17  Şi  ţara  lui  Iuda  va  fi  o  teroare  pentru  Egipt .  Oricine  îl
menţionează se va înspăimânta în el însuşi, din cauza sfatu-
lui DOMNULUI oştirilor, pe care l-a hotărât împotriva lui .
18 ¶ În acea zi, cinci cetăţi din ţara Egiptului vor vorbi limba
lui Canaan şi vor jura DOMNULUI oştirilor; una va fi numită
Cetatea Distrugerii .
19 În acea zi, va fi un altar pentru DOMNUL în mijlocul ţării
Egiptului şi o coloană la graniţa acestuia pentru DOMNUL .
20 Şi va fi ca un semn şi ca un martor DOMNULUI oştirilor
în ţara Egiptului, căci ei vor striga către DOMNUL din cauza
opresorilor şi el le va trimite un salvator, chiar unul mare,

409

Isaia  22

iar el îi va elibera .
21 Şi DOMNUL va fi cunoscut Egiptului şi egiptenii vor cu-
noaşte pe DOMNUL în acea zi şi vor face sacrificiu şi vor adu-
ce  un  dar;  da,  vor  face  o  promisiune  DOMNULUI  şi  o  vor
împlini .
22 Şi DOMNUL va lovi Egiptul, îl va lovi şi îl va vindeca şi se
vor întoarce la DOMNUL, iar el se va lăsa implorat de ei şi îi
va vindeca .
23 ¶ În acea zi va fi un drum mre din Egipt în Asiria şi asi-
rienii vor veni în Egipt şi egiptenii în Asiria şi egiptenii vor
servi cu asirienii .
24 În acea zi Israel va fi al treilea cu Egiptul şi cu Asiria, o
binecuvântare în mijlocul ţării,
25  Pe  care  DOMNUL  oştirilor  o  va  binecuvânta,  spunând:
Binecuvântat fii Egipt, poporul meu, şi Asiria, lucrarea mâi-
nilor mele, şi Israel, moştenirea mea .

CApitoLuL 20

10 Treieratul meu şi grânele ariei mele, ceea ce am auzit de la
DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel, v-am vestit!
11 ¶ Povara lui Duma . Mă cheamă din Seir: Paznicule, cât
mai este din noapte? Paznicule, cât mai este din noapte?
12 Paznicul a spus: Dimineaţa vine şi de asemenea noaptea;
dacă veţi cerceta, cercetaţi; întoarceţi-vă, veniţi .
13 ¶ Povara asupra Arabiei . În pădurea Arabiei veţi poposi,
voi, caravane din Dedanim .
14  Locuitorii  ţării  Tema  au  adus  apă  celui  însetat,  l-au  în-
tâmpinat cu pâinea lor pe cel care fugea .
15 Fiindcă ei au fugit de săbii, de sabia scoasă şi de arcul în-
cordat şi de apăsarea războiului .
16  Fiindcă  astfel  mi-a  spus  Domnul:  Mai  puţin  de  un  an,
conform  anilor  unui  angajat,  şi  toată  gloria  Chedarului  se
va sfârşi;
17  Şi  rămăşiţa  numărului  de  arcaşi,  războinici  ai  copiilor
Chedarului,  va fi micşorată, fiindcă  DOMNUL Dumnezeul
lui Israel a vorbit .

ÎN anul în care Tartan a venit la Asdod, (când Sargon, îm-

păratul Asiriei, l-a trimis) şi a luptat împotriva Asdodului

şi l-a luat;
2 În acelaşi timp DOMNUL a vorbit prin Isaia, fiul lui Amoţ,
spunând: Du-te şi dezleagă pânza de sac de pe coapsele tale
şi dă-ţi jos sandala din picior . Şi el a făcut astfel, umblând
gol şi desculţ .
3 Şi DOMNUL a spus: Aşa cum servitorul meu Isaia a umblat
gol şi desculţ trei ani ca un semn şi o minune peste Egipt şi
peste Etiopia,
4 La fel împăratul Asiriei îi va duce pe egipteni prizonieri şi
pe etiopieni captivi, tineri şi bătrâni, goi şi desculţi, chiar cu
fesele lor descoperite, spre ruşinea Egiptului .
5 Şi vor fi înspăimântaţi şi ruşinaţi de Etiopia, speranţa lor,
şi de Egipt, gloria lor .
6 Şi locuitorul acestei insule va spune în acea zi: Iată, astfel
este speranţa noastră, la care fugim pentru ajutor, pentru a fi
eliberaţi de împăratul Asiriei, şi cum vom scăpa?

CApitoLuL 21

pOVARA  deşertului  mării .  Precum  trec  vârtejuri-

le  de  vânt  din  sud,  la  fel  vine  din  deşert,  dintr-o  ţară

înfricoşătoare .
2 O viziune apăsătoare îmi este arătată; cel perfid se poartă
cu perfidie şi prădătorul pradă . Urcă-te, Elame, asediază tu
Medio! Am făcut să înceteze tot suspinul lor .
 3 De aceea coapsele mele sunt umplute cu durere; junghiuri
m-au apucat, ca junghiurile unei femei care suferă durerile
naşterii; am fost încovoiat la auzirea ei; am fost descurajat la
vederea ei.
4 Inima mea a tânjit, groaza m-a înspăimântat; el mi-a pre-
făcut în frică noaptea plăcerii mele .
5  Pregătiţi  masa,  vegheaţi  în  turnul  de  veghere,  mâncaţi,
beţi; ridicaţi-vă, prinţilor, şi ungeţi scutul .
6 Fiindcă astfel mi-a spus Domnul: Du-te, pune un paznic,
să spună ce vede .
7 Iar el a văzut un car cu doi călăreţi, un car cu măgari şi un
car cu cămile; şi le-a dat bine ascultare, cu multă atenţie;
8 Şi a strigat ca un leu: Domnul meu, stau continuu în turnul
de  veghere  în  timpul  zilei  şi  sunt  pus  în  postul  meu  nopţi
întregi;
9 Şi, iată, se apropie un car cu bărbaţi, cu doi călăreţi . Iar el a
răspuns şi a zis: Babilonul a căzut, a căzut; şi toate imaginile
sculptate ale dumnezeilor lui le-a zdrobit la pământ .

CApitoLuL 22

pOVARA văii viziunii: Ce îţi este acum, că te-ai urcat pe

acoperişurile caselor?

2 Tu, cea plină de gălăgie, cetate tumultuoasă, cetate voioa-
să; ucişii tăi nu sunt ucişi cu sabia, nici morţi în bătălie .
3 Toţi conducătorii tăi au fugit împreună, sunt legaţi de ar-
caşi; toţi cei găsiţi în tine, care au fugit de departe, sunt legaţi
împreună .
4 De aceea am spus: Întoarceţi privirea de la mine; voi plân-
ge amar, nu vă osteniţi să mă mângâiaţi, din cauza prădării
fiicei poporului meu .
5 Fiindcă este o zi de tulburare şi de călcare în picioare şi de
nedumerire  de  la  Domnul  DUMNEZEUL  oştirilor  în  valea
viziunii, dărâmând zidurile, şi de strigăt către munţi .
6  Şi  Elam  a  purtat  tolba,  cu  care  de  bărbaţi  şi  călăreţi,  şi
Chirul a dezvelit scutul .
7 Şi se va întâmpla că cele mai alese văi ale tale vor fi pline de
care; şi călăreţii se vor aşeza în rând la poartă .
8 ¶ Iar el a descoperit ascunzătoarea lui Iuda şi tu te-ai uitat
în acea zi la armura casei din pădure .
9 Voi aţi văzut de asemenea spărturile cetăţii lui David, că
sunt multe; şi aţi adunat apele iazului inferior .
10 Şi aţi numărat casele Ierusalimului şi aţi dărâmat casele
pentru a fortifica zidul .
11 Aţi făcut de asemenea un şanţ între cele două ziduri pen-
tru apa din iazul vechi; dar nu v-aţi uitat la făcătorul aces-
tuia, nici nu aţi avut respect pentru cel care l-a modelat cu
mult timp în urmă .
12 Şi în acea zi Domnul DUMNEZEUL oştirilor a chemat la
plâns şi la jelit şi la pleşuvie şi la încingere cu pânză de sac;
13 Şi, iată bucurie şi veselie, junghiere de boi şi tăiere de oi,
mâncare de carne şi băut de vin; să mâncăm şi să bem, căci
mâine vom muri .
14  Şi  mi-a  fost  revelat  în  urechile  mele  de  către  DOMNUL
oştirilor:  Cu  siguranţă  această  nelegiuire  nu  va  fi  curăţată
de  la  voi  până  când  muriţi,  spune  Domnul  DUMNEZEUL
oştirilor .
15 ¶ Astfel spune Domnul DUMNEZEUL oştirilor: Mergi, du-
te la acest trezorier, la Şebna, care este peste casă şi spune:
16 Ce ai aici? Şi pe cine ai aici că ţi-ai despicat un mormânt
aici, ca cel care îşi despică sus un mormânt şi îşi ciopleşte o
locuinţă pentru el în stâncă?
17  Iată,  DOMNUL  te  va  duce  departe  cu  o  captivitate

410

Isaia  24

puternică şi te va acoperi cu totul .
18 Negreşit te va întoarce cu violenţă şi te va arunca precum
o minge într-o ţară mare; acolo vei muri şi acolo carele glo-
riei tale vor fi ruşinea casei domnului tău .
19 Şi te voi alunga din poziţia ta şi din starea ta el te va trage
jos .
20 ¶ Şi se va întâmpla, în acea zi, că voi chema pe servitorul
meu Eliachim, fiul lui Hilchia,
21 Şi îl voi îmbrăca cu roba ta şi îl voi întări cu brâul tău şi voi
încredinţa domnia ta în mâna lui, şi el va fi tată locuitorilor
Ierusalimului şi casei lui Iuda .
22 Şi cheia casei lui David o voi pune pe umărul lui; astfel el
va deschide şi nimeni nu va închide; şi va închide şi nimeni
nu va deschide .
23 Şi îl voi întări ca pe un cui într-un loc sigur; şi va fi ca un
tron glorios în casa tatălui său .
24 Şi ei vor atârna pe el toată gloria casei tatălui său, urmaşii
şi urmaşele, toate vasele mici, de la vasele paharelor, până la
toate vasele de felul ulcioarelor .
25 În acea zi, spune DOMNUL oştirilor, cuiul întărit în locul
sigur va fi îndepărtat şi va fi retezat şi va cădea; şi povara care
a fost pe acesta va fi stârpită, fiindcă DOMNUL a vorbit .

CApitoLuL 23

pOVARA  Tirului .  Urlaţi,  corăbii  ale  Tarsisului;  fiind-

că  este  risipit,  încât  nu  este  casă,  nici  intrare,  din  ţara

Chitim li s-a arătat .
2  Tăceţi,  voi  locuitori  ai  insulei,  pe  care  comercianţii
Sidonului, care trec peste mare, te-au umplut .
3 Şi prin ape mari sămânţa Sihorului, secerişul râului, este
venitul lui; şi este un târg de naţiuni .
4 Fii ruşinat, Sidonule; căci marea a vorbit, tăria mării, spu-
nând:  Nu  am  durerile  naşterii,  nici  nu  nasc  copii,  nici  nu
hrănesc tineri, nici nu cresc fecioare .
5 Ca şi la mărturia referitoare la Egipt, la fel vor fi îndureraţi
adânc la mărturia Tirului .
6 Treceţi în Tarsis; urlaţi, locuitori ai insulei .
7 Este aceasta cetatea voastră bucuroasă, a cărei antichitate
este din zilele de demult? Propriile picioare o vor purta de-
parte să locuiască temporar .
8 Cine a ţinut acest sfat împotriva Tirului, cetatea cea în-
coronată,  a  cărei  comercianţi  sunt  prinţi,  a  cărei  negus-
tori sunt onorabilii pământului?
9  DOMNUL  oştirilor  a  hotărât  aceasta,  să  întineze  mân-
dria  întregii  glorii  şi  să  aducă  în  dispreţ  pe  toţi  onorabilii
pământului .
10 Treci prin ţara ta ca un râu, fiica Tarsisului; nu mai este
putere .
11 El şi-a întins mâna asupra mării, a scuturat împărăţii-
le; DOMNUL a dat poruncă împotriva cetăţii negustoreşti,
pentru a-i distruge întăriturile .
12 Şi a spus: Nu te vei mai bucura, fecioară oprimată, fiică a
Sidonului; ridică-te, treci în Chitim; acolo de asemenea nu
vei avea odihnă .
13 Iată ţara caldeilor; acest popor nu era, până când asirienii
nu l-au fondat pentru cei care locuiesc în pustiu; i-au aşezat
turnurile, i-au ridicat palatele; iar el a adus-o la ruină .
14  Urlaţi,  corăbii  ale  Tarsisului,  căci  puterea  voastră  este
risipită .
15 Şi se va întâmpla, în acea zi, că Tirul va fi uitat şaptezeci
de ani, conform zilelor unui împărat, după sfârşitul a şapte-
zeci de ani va cânta Tirul ca o curvă .

16 Ia o harpă, mergi prin cetate, tu curvă care ai fost uitată;
cântă melodie dulce, cântă multe cântece, ca să îşi aminteas-
că de tine .
17 ¶ Şi se va întâmpla după sfârşitul a şaptezeci de ani, că
DOMNUL va cerceta Tirul, iar ea se va întoarce la câştigul ei
şi va curvi cu toate împărăţiile lumii de pe faţa pământului .
18 Şi marfa şi câştigul ei va fi sfinţenie DOMNULUI; nu va
fi nici tezaurizată, nici strânsă; fiindcă marfa ei va fi pen-
tru cei ce locuiesc înaintea DOMNULUI, pentru a mânca
de ajuns şi pentru îmbrăcăminte durabilă .

CApitoLuL 24

iATă, Domnul goleşte pământul şi îl risipeşte şi îl răstoar-

nă şi împrăştie departe pe locuitorii acestuia .

2 Şi va fi, precum cu poporul, la fel cu preotul; precum cu
servitorul, la fel cu stăpânul său; precum cu servitoarea, la
fel cu stăpâna ei; precum cu cumpărătorul, la fel cu vânzăto-
rul; precum cu creditorul, la fel cu debitorul; precum cu cel
ce ia camătă, la fel cu cel care îi dă cu camătă .
3 Ţara va fi golită de tot şi prădată în întregime, căci DOMNUL
a vorbit acest cuvânt .
4 Pământul jeleşte şi se pierde, lumea tânjeşte şi se pierde,
aroganţii pământului tânjesc .
5 Pământul este de asemenea întinat sub locuitorii acestuia,
deoarece au încălcat legile, au schimbat rânduiala, au rupt
legământul veşnic .
6 De aceea blestemul a devorat pământul şi cei ce locuiesc
pe el sunt pustiiţi; de aceea locuitorii pământului sunt arşi şi
puţini oameni rămaşi .
7  Vinul  nou  jeleşte,  via  tânjeşte,  toţi  cei  veseli  în  inimă
oftează .
8  Bucuria  tamburinelor  încetează,  zgomotul  celor  care  se
bucură se sfârşeşte, bucuria harpei încetează .
9 Ei nu vor bea vin cu o cântare; băutura tare va fi amară
celor care o beau .
10  Cetatea  pustiirii  este  zdrobită;  fiecare  casă  este  închisă,
încât nici un om să nu intre .
11 Este strigăt pe străzi pentru vin; toată bucuria este întune-
cată, veselia ţării s-a dus .
12  În  cetate  a  rămas  pustiire  şi  poarta  este  lovită  cu
distrugere .
13 ¶ Când va fi astfel în mijlocul ţării printre oameni, va fi
ca scuturarea unui măslin şi precum strugurii culeşi după ce
recoltarea este gata .
14  Îşi  vor  înălţa  vocea,  vor  cânta  pentru  maiestatea
DOMNULUI, vor striga tare dinspre mare .
15  De  aceea  glorificaţi  pe  DOMNUL  în  focuri,  numele
DOMNULUI Dumnezeul lui Israel în insulele mării .
16 ¶ Din partea cea mai îndepărtată a pământului am auzit
cântece, glorie celui drept . Dar eu am spus: Slăbiciunea mea,
slăbiciunea mea, vai mie! Cei perfizi s-au purtat perfid; da,
cei perfizi s-au purtat foarte perfid .
17  Frica  şi  groapa  şi  cursa  sunt  asupra  ta,  locuitor  al
pământului .
18 Şi se va întâmpla, că cel ce fuge de zgomotul fricii va că-
dea în groapă; şi cel ce iese din mijlocul gropii va fi prins în
cursă,  căci  ferestrele  de  sus  sunt  deschise  şi  fundaţiile  pă-
mântului se clatină .
19 Pământul este zdrobit de tot, pământul este dizolvat în
întregime, pământul este mişcat peste măsură .
20 Pământul se va clătina încoace şi încolo ca un beţiv şi va
fi  îndepărtat  ca  o  colibă;  şi  fărădelegea  acestuia  va  fi  grea

411

Isaia  27

asupra lui; şi va cădea şi nu se va mai ridica .
21 Şi se va întâmpla, în acea zi, că DOMNUL va pedepsi oş-
tirea celor înalţi din înalt şi pe împăraţii pământului peste
pământ .
22 Şi vor fi adunaţi precum prizonierii sunt adunaţi în groa-
pă  şi  vor  fi  închişi  în  închisoare  şi  după  multe  zile  vor  fi
cercetaţi .
23  Atunci  luna  va  fi  încurcată  şi  soarele  ruşinat,  când
DOMNUL oştirilor va domni în muntele Sion şi în Ierusalim
şi glorios înaintea bătrânilor lui .

CApitoLuL 25

DOAMNE, tu eşti Dumnezeul meu; te voi înălţa, voi lăuda

numele tău, căci ai făcut lucruri minunate; sfaturile tale

din vechime sunt credincioşie şi adevăr .
2 Fiindcă dintr-o cetate ai făcut o movilă; dintr-o cetate apă-
rată, o ruină, un palat al străinilor să nu mai fie cetate; nu va
fi niciodată construită .
3 De aceea poporul cel tare te va glorifica, cetatea naţiunilor
tirane se va teme de tine .
4 Fiindcă ai fost putere pentru sărac, putere pentru nevoiaş
în  strâmtorarea  lui,  şi  un  loc  de  refugiu  din  faţa  furtunii,
umbră în faţa căldurii, când explozia tiranilor este ca o fur-
tună împotriva zidului .
5  Vei  înjosi  zgomotul  străinilor,  precum  căldura  într-un
loc  uscat;  căldura  cu  umbra  unui  nor;  ramura  tiranilor  va
fi umilită .
6 ¶ Şi în acest munte DOMNUL oştirilor va face tuturor po-
poarelor un ospăţ a lucrurilor grase, un ospăţ a vinurilor pe
drojdii,  a  lucrurilor  grase  pline  de  măduvă,  a  vinurilor  pe
drojdii bine rafinate .
7 Şi el va distruge în acest munte faţa acoperitorii aruncată
peste toate popoarele şi vălul întins peste toate naţiunile .
8 El va înghiţi moartea în victorie; şi Domnul DUMNEZEU
va şterge lacrimile de pe toate feţele; şi mustrarea poporului
său o va lua de pe tot pământul, fiindcă DOMNUL a vorbit .
9 ¶ Şi se va spune în acea zi: Iată, acesta este Dumnezeul nos-
tru; noi l-am aşteptat şi el ne va salva, acesta este DOMNUL;
l-am  aşteptat,  ne  vom  veseli  şi  ne  vom  bucura  în  salvarea
lui .
10 Fiindcă în acest munte se va odihni mâna DOMNULUI şi
Moab va fi călcat sub el, precum paiele sunt călcate pentru
mormanul de balegă .
11 Şi îşi va întinde înainte mâinile sale în mijlocul lor, pre-
cum cel care înoată îşi întinde înainte mâinile pentru a înota
şi va înjosi mândria lor împreună cu prăzile mâinilor lor .
12 Şi fortăreaţa fortului înalt al zidurilor tale, el o va înjosi, o
va aşeza şi o va doborî la pământ, în ţărână .

CApitoLuL 26

ÎN acea zi se va cânta această cântare în ţara lui Iuda: Avem

o cetate tare; salvare va rândui Dumnezeu pentru ziduri şi

fortificaţii .
2 Deschideţi porţile, ca naţiunea cea dreaptă care ţine ade-
vărul să intre .
3 Tu îl vei ţine în desăvârşită pace, pe cel a cărui minte este
fixată asupra ta, deoarece el se încrede în tine .
4  Încredeţi-vă  în  DOMNUL  pentru  totdeauna,  fiindcă  în
DOMNUL IEHOVA este tărie veşnică,
5 Fiindcă el înjoseşte pe cei ce locuiesc în înălţime; cetatea
îngâmfată o umileşte; o umileşte până la pământ; o aduce
în ţărână .

6  Piciorul  o  va  călca,  picioarele  săracilor  şi  paşii  celor
nevoiaşi .
7 Calea celui drept este integritate; tu, cel mai integru, cân-
tăreşti calea celui drept .
8  Da,  pe  calea  judecăţilor  tale,  Doamne,  te-am  aşteptat;
dorinţa  sufletului  nostru  este  pentru  numele  tău  şi  pentru
amintirea ta .
9 Cu sufletul meu te-am dorit în noapte; da, cu duhul meu
din mine te voi căuta devreme, deoarece când judecăţile tale
sunt pe pământ, locuitorii lumii vor învăţa dreptatea .
10 Să fie arătată favoare celui stricat, totuşi el nu va învăţa
dreptatea; în ţara integrităţii el se va purta nedrept şi nu va
privi maiestatea DOMNULUI .
11 DOAMNE, când mâna ta este înălţată, ei nu vor vedea; ci
vor vedea şi vor fi ruşinaţi de invidia lor faţă de popor; da,
focul duşmanilor tăi îi va devora .
12 ¶ DOAMNE, tu vei rândui pace pentru noi; căci de aseme-
nea ai lucrat toate faptele noastre în noi .
13  DOAMNE Dumnezeul nostru, alţi domni în afara ta au
avut  stăpânire  asupra  noastră;  dar  numai  prin  tine  vom
aminti despre numele tău .
14  Ei  sunt  morţi,  nu  vor  trăi;  sunt  decedaţi,  nu  se  vor  mai
ridica; de aceea tu i-ai cercetat şi i-ai nimicit şi ai făcut toată
amintirea lor să piară .
15 Tu ai înmulţit naţiunea, O DOAMNE, ai înmulţit naţiu-
nea, tu eşti glorificat, ai mutat-o departe până la toate mar-
ginile pământului .
16 DOAMNE, în tulburare te-au cercetat, au turnat o rugă-
ciune când pedeapsa ta a fost asupra lor .
17 Ca o femeie însărcinată, care se apropie de timpul ei de a
naşte, este în durere şi strigă în junghiurile ei, astfel am fost
noi în faţa ta, DOAMNE .
18 Am fost însărcinaţi, am fost în durere şi parcă am fi năs-
cut vânt; nu am lucrat nici o eliberare pe pământ, nici nu au
căzut locuitorii lumii .
19 Morţii tăi vor trăi, împreună cu trupul meu mort se vor
ridica ei . Treziţi-vă şi cântaţi, voi care locuiţi în ţărână; căci
roua ta este ca roua ierburilor şi pământul va da afară pe cei
morţi .
20 ¶ Vino, poporul meu, intră în încăperile tale şi închide-ţi
uşile după tine, ascunde-te ca pentru puţin timp, până când
indignarea va fi trecut .
21 Fiindcă, iată, DOMNUL iese din locul său să pedepsească
pe  locuitorii  pământului  pentru  nelegiuirea  lor;  pământul
de asemenea îşi va arăta sângele şi nu va mai acoperi pe uci-
şii lui .

CApitoLuL 27

ÎN acea zi, DOMNUL cu sabia lui crudă şi mare şi puterni-

că va pedepsi leviatanul, şarpele străpungător, chiar levi-
atanul, acel şarpe strâmb; şi va ucide dragonul care este în
mare .
2 În acea zi cântaţi-i: Vie cu vin roşu .
3 Eu, DOMNUL, o păzesc; o voi uda în fiecare clipă; ca ni-
meni să nu o vatăme, o voi ţine noapte şi zi .
4 Furie nu este în mine; cine va aşeza mărăcinii şi spinii îm-
potriva  mea  în  bătălie?  Eu  voi  trece  prin  ei,  îi  voi  arde  în
întregime .
5 Sau, să îmi apuce tăria, ca să facă pace cu mine, da el va
face pace cu mine .
6 El îi va face pe cei care vin din Iacob să prindă rădăcină;
Israel va înflori şi înmuguri şi va umple faţa lumii cu rod .

412

Isaia  29

7 L-a lovit el, aşa cum a lovit pe cei ce l-au lovit? Sau este el
ucis conform uciderii celor ce sunt ucişi de el?
8 Cu măsură, când se întinde, tu te vei certa cu ea; el opreşte
vântul său aspru în ziua vântului de est .
9 De aceea prin aceasta va fi nelegiuirea lui Iacob curăţată; şi
acesta este tot rodul pentru a îndepărta păcatul lui; când el
face toate pietrele altarului ca pietre de cretă care sunt bătute
în bucăţi, dumbrăvile şi chipurile nu vor sta în picioare .
10 Totuşi cetatea apărată va fi pustiită şi locuinţa părăsită şi
lăsată asemenea unui pustiu, acolo va paşte viţelul şi acolo se
va culca şi va mistui ramurile acesteia .
11 Când crengile acestuia se ofilesc, vor fi rupte, femeile vor
veni  şi  le  vor  da  foc,  căci  este  un  popor  fără  înţelegere;  de
aceea cel ce i-a făcut nu va avea milă de ei şi cel ce i-a format
nu le va arăta favoare .
12 Şi se va întâmpla, în acea zi, că DOMNUL va treiera de la
canalul râului până la pârâul Egiptului şi veţi fi adunaţi unul
câte unul, voi copiii lui Israel .
13 Şi se va întâmpla, în acea zi, că marea trâmbiţă va suna şi
cei care erau gata să piară în ţara Asiriei şi proscrişii din ţara
Egiptului, vor veni şi se vor închina DOMNULUI în muntele
sfânt, la Ierusalim .

CApitoLuL 28

VAI coroanei mândriei, beţivilor lui Efraim, a cărei fru-

museţe glorioasă este o floare ce se vestejeşte, care este

pe capul văilor grase ale celor ce sunt învinşi de vin!
2 Iată, Domnul are pe unul puternic şi tare, care, ca o vijelie
de grindină şi o furtună distrugătoare, ca un potop de ape
puternice ce se revarsă, o va doborî la pământ cu mâna .
3  Coroana  mândriei,  beţivii  lui  Efraim,  va  fi  călcată  în
picioare,
4 Şi frumuseţea glorioasă, care este pe capul văii grase, va fi
o floare ce se vestejeşte şi ca un fruct timpuriu înaintea verii;
pe care cel care îl priveşte, văzându-l, îl mănâncă până îl mai
are în mână .
5 În acea zi DOMNUL oştirilor va fi o coroană de glorie şi o
diademă de frumuseţe pentru rămăşiţa poporului său,
6  Şi  duh  de  judecată  pentru  cel  ce  şade  la  judecată  şi  tărie
pentru cei ce împing bătălia înapoi la poartă .
7 Dar ei de asemenea au rătăcit prin vin şi prin băutură tare
sunt abătuţi de pe cale; preotul şi profetul au rătăcit prin bău-
tură tare, ei sunt înghiţiţi de vin, sunt abătuţi de pe cale prin
băutură tare; rătăcesc în viziune, se poticnesc în judecată .
8 Căci toate mesele sunt pline de vomă şi murdărie, încât nu
este loc curat.
9 ¶ Pe cine va învăţa el cunoaştere? şi pe cine va face să înţe-
leagă doctrină? Pe cei înţărcaţi de lapte şi luaţi de la sâni .
10 Fiindcă precept trebuie să fie peste precept, precept peste
precept; rând peste rând, rând peste rând; aici puţin şi acolo
puţin;
11 Căci cu buze bâlbâite şi o altă limbă va vorbi el acestui
popor .
12 Căruia i-a spus: Aceasta este odihna cu care să faceţi pe
cel obosit să se odihnească; şi aceasta este răcorirea; totuşi ei
au refuzat să asculte .
13 Dar cuvântul DOMNULUI le-a fost precept peste precept,
precept peste precept; rând peste rând, rând peste rând; aici
puţin şi acolo puţin; ca ei să meargă şi să cadă pe spate şi să
fie frânţi şi prinşi şi luaţi .
14  ¶  De  aceea  ascultaţi  cuvântul  DOMNULUI,  voi  oameni
batjocoritori,  care  domniţi  peste  acest  popor  care  este  în

Ierusalim .
15 Fiindcă aţi spus: Am făcut legământ cu moartea şi cu ia-
dul avem o înţelegere; când va trece biciul inundării, nu va
veni la noi; căci din minciuni ne-am făcut un loc de refugiu
şi ne-am ascuns sub falsitate;
16 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, eu aşez
în  Sion,  ca  temelie,  o  piatră,  o  piatră  încercată,  o  preţioa-
să piatră unghiulară, o temelie sigură; cel ce crede nu se va
grăbi .
17 Voi pune judecata în linie de măsurat şi dreptate în firul
cu plumb; şi grindina va mătura locul de scăpare al minciu-
nilor şi apele vor inunda adăpostul .
18 Şi legământul vostru cu moartea va fi anulat şi înţelegerea
voastră cu iadul nu va rămâne în picioare; când va trece bi-
ciul inundării, veţi fi călcaţi de el .
19 De câte ori trece, vă va lua; căci dimineaţă de dimineaţă
va trece, ziua şi noaptea; şi va fi o chinuire doar ca să înţele-
geţi mărturia .
20 Fiindcă patul este mai scurt decât se poate întinde în el
un om; şi acoperitoarea mai îngustă decât să se poată înveli
în ea.
21 Căci DOMNUL se va ridica precum în muntele Peraţim,
se  va  înfuria  ca  în  valea  Gabaonului,  ca  să  îşi  facă  lucra-
rea, lucrarea lui străină; şi să împlinească fapta lui, fapta lui
neobişnuită .
22 Acum de aceea nu fiţi batjocoritori, ca nu cumva să vă fie
întărite legăturile; căci am auzit de la Domnul DUMNEZEUL
oştirilor o mistuire, hotărâtă peste tot pământul .
23 ¶ Aplecaţi-vă urechea şi auziţi vocea mea; daţi ascultare
şi auziţi vorbirea mea .
24 Ară plugarul toată ziua pentru a semăna? Deschide el şi
sparge brazdele pământului său?
25 Când a îndreptat faţa acestuia, nu aruncă departe măză-
richile şi nu împrăştie chimenul şi nu aruncă grâul în rân-
duri şi orzul rânduit şi alacul la locul lor?
26  Fiindcă  Dumnezeul  lui  îl  instruieşte  spre  judecată  şi  îl
îndrumă .
27 Căci măzărichile nu se vântură cu ceva ascuţit, nici roată
de  căruţ  nu  se  întoarce  peste  chimen,  ci  măzărichile  sunt
bătute cu un toiag şi chimenul cu o nuia .
28 Grânele de pâine sunt zdrobite, deoarece nu le va vântura
pentru totdeauna; nici nu le va sfărâma cu roata căruţului
său, nici nu le va zdrobi cu călăreţii lui .
29 Aceasta de asemenea vine de la DOMNUL oştirilor, care
este minunat în sfat şi măreţ în lucrare .

CApitoLuL 29

VAI  lui  Ariel,  lui  Ariel,  cetatea  unde  a  locuit  David!

Adăugaţi  an  la  an,  lăsaţi  sărbătorile  să-şi  facă  ocolul

lor .
2 Totuşi voi strâmtora pe Ariel şi va fi jelire şi întristare şi
îmi va fi ca Ariel .
3 Şi voi aşeza tabăra împotriva ta de jur împrejur şi te voi
asedia cu un munte şi voi ridica fortăreţe împotriva ta .
4 Şi vei fi înjosit şi vei vorbi din pământ, şi vorbirea ta va fi de
jos din ţărână şi vocea ta va fi ca a unuia care are demon, din
pământ şi vorbirea ta va şopti din ţărână .
5 Mai mult, mulţimea străinilor tăi va fi ca ţărâna măruntă
şi mulţimea tiranilor va fi ca pleava care trece, da, va fi într-o
clipă, dintr-odată .
6  Vei  fi  cercetat  de  DOMNUL  oştirilor  cu  tunet  şi  cutre-
mur şi mare zgomot, cu furtună şi vijelie şi flacăra focului

413

Isaia  30

mistuitor .
7  Şi  mulţimea  tuturor  naţiunilor  care  luptă  împotriva  lui
Ariel, chiar toţi cei ce luptă împotriva ei şi a întăriturilor ei
şi care o tulbură, va fi ca visul unei viziuni de noapte .
8 Va fi ca atunci când un flămând visează şi, iată, mănâncă;
dar se trezeşte şi sufletul său este gol; sau ca atunci când un
însetat visează şi, iată, bea; dar se trezeşte şi, iată, este leşinat
şi sufletul său pofteşte, astfel va fi mulţimea tuturor naţiuni-
lor care luptă împotriva muntelui Sion .
9  ¶  Opriţi-vă  şi  minunaţi-vă;  ţipaţi  şi  strigaţi,  ei  sunt  beţi,
dar nu de vin; şovăie, dar nu de băutură tare .
10  Fiindcă  DOMNUL  a  turnat  peste  voi  duhul  unui  somn
adânc şi v-a închis ochii, pe profeţii şi conducătorii voştri,
pe văzători i-a acoperit .
11  Şi  viziunea  tuturor  v-a  devenit  precum  cuvintele  unei
cărţi sigilate, dată unui învăţat, spunând: Citeşte-o, te rog;
iar el spune: Nu pot, fiindcă este sigilată;
12 Şi cartea este dată unui neînvăţat, spunând: Citeşte-o, te
rog; iar el spune: Nu sunt învăţat .
13 ¶ De aceea Domnul a spus: Întrucât acest popor se apro-
pie de mine cu gura lor şi cu buzele lor mă onorează, totuşi
şi-au depărtat inima de mine şi temerea lor de mine este ca
un precept învăţat de la oameni;
14 De aceea, iată, voi continua să fac o lucrare minunată în
mijlocul acestui popor, o lucrare minunată şi o minune; fi-
indcă înţelepciunea înţelepţilor lor va pieri şi înţelegerea ce-
lor prudenţi ai lui va fi ascunsă .
15  Vai  celor  ce  merg  adânc  pentru  a-şi  ascunde  sfatul  de
DOMNUL  şi  faptele  lor  sunt  în  întuneric  şi  spun:  Cine  ne
vede? Şi: Cine ne cunoaşte?
16  Perversitatea  voastră  va  fi  considerată  ca  lutul  olarului;
căci va spune lucrarea despre cel care a făcut-o: Nu el m-a
făcut? Sau lucrul alcătuit va spune despre cel care l-a alcătu-
it: Nu a avut înţelegere?
17 ¶ Nu este decât foarte puţin timp şi Libanul se va schim-
ba într-un câmp roditor şi câmpul roditor va fi socotit ca o
pădure .
18 Şi în acea zi surzii vor auzi cuvintele cărţii şi ochii orbilor
vor vedea din întunecime şi din întuneric .
19 Cei blânzi de asemenea îşi vor creşte bucuria în DOMNUL
şi  cei  săraci  între  oameni  se  vor  bucura  în  Cel  Sfânt  al  lui
Israel .
20 Fiindcă tiranul este făcut de nimic şi batjocoritorul este
mistuit şi toţi care caută să vadă nelegiuirea sunt stârpiţi,
21 Care fac pe om vinovat pentru un cuvânt şi aşează o cap-
cană  pentru  cel  care  mustră  la  poartă  şi  abat  pe  cel  drept
pentru un lucru de nimic .
22 De aceea astfel spune DOMNUL, care a răscumpărat pe
Avraam, referitor la casa lui Iacob: Iacob nu va fi acum ruşi-
nat, nici nu-i va păli acum faţa .
23 Dar când îşi vede copiii, lucrarea mâinilor mele, în mij-
locul lui, ei vor sfinţi numele meu şi vor sfinţi pe Cel Sfânt al
lui Iacob şi se vor teme de Dumnezeul lui Israel .
24 De asemenea cei care au rătăcit în duh, vor ajunge la înţe-
legere şi cei care au cârtit vor învăţa doctrină .

CApitoLuL 30

VAI  copiilor  răzvrătiţi,  spune  DOMNUL,  care  primesc

sfat, dar nu de la mine; şi care se acoperă cu o acoperi-

toare, dar nu din duhul meu, să adauge păcat la păcat .
2 Care umblă să coboare în Egipt şi nu au întrebat de gura
mea;  pentru  a  se  întări  în  tăria  lui  Faraon  şi  pentru  a  se

încrede în umbra Egiptului!
3 De aceea tăria lui Faraon va fi ruşinea voastră şi încrederea
în umbra Egiptului încurcătura voastră .
4 Căci prinţii lui au fost la Ţoan şi ambasadorii lui au venit
la Hanes .
5 Toţi au fost ruşinaţi de un popor care nu le-a folosit, nici
nu sunt de ajutor nici de folos, ci o ruşine şi, de asemenea,
o ocară .
6  Povara  fiarelor  sudului,  în  ţara  tulburării  şi  chinului,  de
unde vin leul tânăr şi bătrân, vipera şi şarpele zburător fe-
roce, îşi vor căra bogăţiile pe umerii măgarilor tineri; şi te-
zaurele lor pe cocoaşele cămilelor, la un popor care nu le va
folosi la nimic .
7 Fiindcă egiptenii vor ajuta în zadar şi fără folos, de aceea
am strigat referitor la aceasta: Tăria lor este să stea liniştiţi!
8 ¶ Du-te, scrie aceasta înaintea lor pe o tăbliţă şi noteaz-o
într-o carte, ca să fie pentru timpul ce va veni, pentru tot-
deauna şi întotdeauna,
9 Că acesta este un popor răzvrătit, copii mincinoşi, copii ce
nu vor asculta legea DOMNULUI,
10 Care spun văzătorilor: Să nu vedeţi; şi profeţilor: Să nu ne
profeţiţi lucruri drepte, vorbiţi-ne lucruri măgulitoare, pro-
feţiţi înşelăciuni,
11 Ieşiţi de pe cale, abateţi-vă de pe cărare, luaţi-l din faţa
noastră pe Cel Sfânt al lui Israel .
12 De aceea astfel spune Cel Sfânt al lui Israel: Deoarece dis-
preţuiţi acest cuvânt şi vă încredeţi în oprimare şi perversiu-
ne şi rămâneţi în aceasta,
13 De aceea această nelegiuire vă va fi ca o spărtură gata să
cadă,  lărgindu-se  într-un  zid  înalt,  a  cărui  prăbuşire  vine
dintr-odată, într-un moment .
14 Iar el îl va sfărâma ca spargerea vasului olarului care este
spart în bucăţi; nu va cruţa, astfel încât nu se va găsi în ples-
nirea acestuia o bucată pentru a lua foc din vatră, sau pentru
a lua apă din groapă .
15  Fiindcă  astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU,  Cel  Sfânt  al
lui Israel: În întoarcere şi odihnă veţi fi salvaţi; în linişte şi în
încredere va fi tăria voastră; dar aţi refuzat .
16  Dar  aţi  spus:  Nu;  vom  fugi  călare  pe  cai;  de  aceea  veţi
fugi; şi: Vom călări pe cei iuţi; de aceea cei ce vă vor urmări
vor fi iuţi .
17 O mie vor fugi la mustrarea unuia; veţi fugi la mustrarea a
cinci, până când veţi fi lăsaţi ca un far pe vârful unui munte
şi ca un însemn pe un deal .
18 ¶ Şi de aceea DOMNUL va aştepta, ca să fie cu har către
voi  şi  de  aceea  va  fi  înălţat,  ca  să  aibă  milă  de  voi,  fiindcă
DOMNUL este un Dumnezeu al judecăţii; binecuvântaţi sunt
toţi cei care îl aşteaptă .
19 Fiindcă poporul va locui în Sion, la Ierusalim, tu nu vei
mai plânge; el va fi foarte milos faţă de tine, la vocea strigă-
tului tău; când îl va auzi, îţi va răspunde .
20  Şi,  deşi  Domnul  îţi  dă  pâinea  restriştei  şi  apa  chinuirii,
totuşi învăţătorii tăi nu vor mai fi îndepărtaţi într-un colţ, ci
ochii tăi îi vor vedea pe învăţătorii tăi .
21 Şi urechile tale vor auzi un cuvânt în urma ta, spunând:
Aceasta este calea, umblaţi în ea, când vă întoarceţi la dreapta
şi când vă întoarceţi la stânga .
22 Veţi pângări de asemenea acoperitoarea idolilor voştri din
argint şi ornamentul idolilor voştri turnaţi din aur, aruncă-i
precum o cârpă menstruală; spune-i: Du-te de aici .
23 Atunci va da ploaia seminţei tale, cu care să semeni pă-
mântul;  şi  pâine  din  venitul  pământului,  care  va  fi  gras  şi

414

Isaia  33

roditor; în acea zi vitele tale vor paşte în păşuni largi .
24  Boii  de  asemenea  şi  măgarii  tineri  care  ară  pământul
vor mânca nutreţ curat, vânturat cu lopata şi cu furca .
25 Şi vor fi peste fiecare munte înalt şi peste fiecare deal înalt,
râuri şi pâraie de ape, în ziua marelui măcel, când turnurile
vor cădea .
26 Mai mult, lumina lunii va fi ca lumina soarelui şi lumina
soarelui va fi înşeptită, ca lumina a şapte zile, în ziua în care
DOMNUL leagă spărtura poporului său şi vindecă lovitura
rănii lui .
27  ¶  Iată,  numele  DOMNULUI  vine  de  departe,  arzând  în
mânia lui şi povara lui este grea; buzele lui sunt pline de in-
dignare şi limba lui ca un foc mistuitor,
28 Şi suflarea lui, ca pârâu ce inundă, va ajunge la mijlocul
gâtului, pentru a cerne naţiunile cu sita vanităţii şi va fi un
frâu în fălcile poporului, făcându-l să rătăcească .
29 Veţi avea un cântec, ca în noaptea când este ţinută o so-
lemnitate sfântă; şi veselie a inimii, ca atunci când unul mer-
ge cu fluier pentru a veni în muntele sfânt al DOMNULUI, la
Cel tare al lui Israel .
30 Şi DOMNUL va face vocea lui glorioasă să fie auzită şi va
arăta aşezarea braţului său cu indignarea mâniei lui şi cu fla-
căra unui foc mistuitor, cu împrăştiere şi vijelie şi pietre de
grindină .
31 Fiindcă prin vocea DOMNULUI asirienii vor fi bătuţi, el
loveşte cu o nuia .
32  Şi  în  fiecare  loc  pe  unde  toiagul  înrădăcinat,  pe  care
DOMNUL îl va aşeza peste el, va trece, va trece cu tamburine
şi harpe; şi în bătălii ale cutremurării va lupta el cu acesta .
33 Fiindcă Tofetul este rânduit din vechime; da, pentru îm-
părat este pregătit; el l-a făcut adânc şi larg; grămada lui este
foc şi mult lemn; suflarea DOMNULUI o aprinde ca un râu
de pucioasă .

CApitoLuL 31

VAI celor ce coboară în Egipt pentru ajutor şi se sprijină

pe cai şi se încred în care, deoarece sunt multe, şi în că-
lăreţi, deoarece sunt foarte tari, dar nu privesc la Cel Sfânt al
lui Israel, nici nu caută pe DOMNUL!
2 Şi totuşi el este înţelept şi va aduce răul şi nu îşi va retrage
cuvintele, ci se va ridica împotriva casei făcătorilor de rău şi
împotriva ajutorului celor ce lucrează nelegiuire .
3 Dar egiptenii sunt oameni şi nu Dumnezeu; şi caii lor car-
ne şi nu duh . Când DOMNUL îşi va întinde mâna, deopotri-
vă cel care ajută va cădea şi cel care este ajutat se va prăbuşi
şi toţi vor pieri împreună .
4 Fiindcă astfel mi-a vorbit DOMNUL: Ca leul şi leul tânăr
ce răcneşte la prada sa, când o mulţime de păstori este che-
mată împotriva lui, nu îi va fi teamă de vocea lor, nici nu se
va  umili  din  cauza  zgomotului  lor,  astfel  DOMNUL  oştiri-
lor va coborî să lupte pentru muntele Sion şi pentru dealul
acestuia .
5  Ca  păsări  zburând,  astfel  va  apăra  DOMNUL  oştirilor
Ierusalimul;  apărându-l,  de  asemenea  îl  va  elibera;  şi,  tre-
când pe deasupra, îl va păstra .
6 ¶ Întoarceţi-vă către cel împotriva căruia copiii lui Israel
s-au răzvrătit atât de mult .
7 Fiindcă în acea zi fiecare om îşi va arunca idolii din argint
şi idolii lui din aur, pe care propriile voastre mâini vi i-au
făcut pentru păcat .
8 ¶ Atunci va cădea asirianul prin sabie, nu printr-un viteaz;
şi sabia îl va devora, dar nu a unui om rău; şi el va fugi de

sabie şi tinerii lui vor fi învinşi .
9 Şi de frică va trece spre întăritura lui şi prinţii lui se vor
teme de însemn, spune DOMNUL, a cărui foc este în Sion şi
al cărui cuptor în Ierusalim .

CApitoLuL 32

iATă, un împărat va domni cu dreptate şi prinţi vor con-

duce cu judecată .

2 Şi un om va fi ca un ascunziş de vânt şi un adăpost de vi-
jelie; ca râuri de apă într-un loc uscat, ca umbra unei mari
stânci într-o ţară însetată .
3 Şi ochii celor care văd nu vor fi slabi şi urechile celor care
aud vor da ascultare .
4 De asemenea inima celor pripiţi va înţelege cunoaşterea, şi
limba bâlbâiţilor va fi gata să vorbească deschis .
5 Persoana ticăloasă nu va mai fi numită darnică, nici despre
avar nu se va spune că este mărinimos .
6 Căci persoana ticăloasă va vorbi ticăloşie şi inima ei va lu-
cra nelegiuire, pentru a practica făţărnicie şi pentru a rosti
falsitate împotriva DOMNULUI, pentru a goli sufletul celui
flămând şi va face băutura celui însetat să se termine .
7 De asemenea instrumentele avarului sunt rele; el plănuieş-
te viclenie pentru a nimici pe cei săraci prin cuvinte minci-
noase, chiar când nevoiaşul vorbeşte drept .
8 Dar cel darnic plănuieşte lucruri darnice; şi prin lucruri
darnice va sta el în picioare .
9 ¶ Ridicaţi-vă, femei fără grijă; ascultaţi-mi vocea, fiice în-
crezătoare; înclinaţi urechea la vorbirea mea .
10 Multe zile şi mulţi ani veţi fi tulburate, femei încrezătoare,
fiindcă recolta strugurilor va înceta, culesul nu va veni .
11 Tremuraţi, femei fără grijă; tulburaţi-vă, voi, cele încreză-
toare; dezbrăcaţi-vă şi dezgoliţi-vă şi încingeţi pânză de sac
peste coapsele voastre .
12  Se  vor  lamenta  pentru  sâni,  pentru  câmpurile  plăcute,
pentru via roditoare,
13 Peste ţara poporului meu vor veni spini şi mărăcini; da,
peste toate casele de bucurie în cetatea bucuroasă;
14  Deoarece  palatele  vor  fi  părăsite;  mulţimea  cetăţii  va
fi  părăsită;  fortăreţele  şi  turnurile  vor  fi  ca  vizuini  pen-
tru  totdeauna,  o  bucurie  a  măgarilor  sălbatici,  o  păşune  a
turmelor;
15 Până când duhul va fi turnat peste noi de sus şi pustiul va
fi un câmp roditor şi câmpul roditor socotit ca pădure .
16 Atunci judecata va locui în pustiu şi dreptatea va rămâne
în câmpul roditor .
17 Şi lucrarea dreptăţii va fi pace; şi efectul dreptăţii linişte şi
asigurare pentru totdeauna .
18 Şi poporul meu va locui într-o locuinţă paşnică şi în case
sigure şi în locuri de odihnă liniştite;
19 Când va ploua cu grindină, coborând peste pădure; şi ce-
tatea va fi jos într-o vale .
20 Binecuvântaţi sunteţi voi, care semănaţi lângă toate apele,
care trimiteţi acolo picioarele boului şi măgarului .

CApitoLuL 33

VAI  ţie  care  jefuieşti  fără  să  fi  jefuit;  şi  te  porţi  cu

perfidie fără ca ei să se fi purtat cu perfidie cu tine!
Când vei înceta să jefuieşti, vei fi jefuit; şi când vei pune
capăt purtării perfide, se vor purta cu perfidie cu tine .
2  DOAMNE,  fii cu  har  către  noi,  te-am aşteptat, fii  tu bra-
ţul lor în fiecare dimineaţă, de asemenea salvarea noastră în
timp de tulburare .

415

Isaia  35

3  La  zgomotul  tumultului,  poporul  a  fugit;  la  înălţarea  ta,
naţiunile au fost împrăştiate .
4  Şi  prada  ta  va  fi  adunată  precum  adunarea  omizilor;  ca
alergarea încolo şi încoace a lăcustelor va alerga el peste ei .
5 DOMNUL este înălţat, căci locuieşte în înalt; el a umplut
Sionul cu judecată şi dreptate .
6 Şi înţelepciune şi cunoaştere vor fi statornicia timpurilor
tale şi tăria salvării, frica de DOMNUL este tezaurul lui .
7  Iată,  vitejii  lor  vor  plânge  afară;  ambasadorii  păcii  vor
plânge amarnic .
8 Drumurile mari stau risipite, călătorul nu mai este; a rupt
legământul, a dispreţuit cetăţile, nu dă atenţie nimănui .
9 Pământul jeleşte şi tânjeşte; Libanul va fi ruşinat şi retezat;
Saronul este ca un pustiu; şi Basanul şi Carmelul îşi scutură
fructele .
10 Acum mă voi scula, spune DOMNUL; acum voi fi înălţat;
acum mă voi ridica .
11 Veţi concepe iarbă uscată, veţi naşte paie, suflarea voas-
tră, ca focul, vă va mistui .
12 Şi poporul va fi ca arderile varului, ca spini tăiaţi vor fi
arşi în foc .
13 ¶ Voi, de departe, ascultaţi ce am făcut; şi voi, de aproape,
recunoaşteţi puterea mea .
14 Păcătoşii în Sion sunt înspăimântaţi; teama i-a surprins
pe  făţarnici .  Cine  dintre  noi  va  locui  cu  focul  devorator?
Cine dintre noi va locui cu arderi veşnice?
15 Cel care umblă cu dreptate şi vorbeşte cu integritate; cel
care dispreţuieşte câştigul oprimărilor, care îşi scutură mâi-
nile de la ţinerea mitelor, care îşi astupă urechile de la auzi-
rea sângelui şi îşi închide ochii de la vederea răului;
16 El va locui pe înălţime, locul lui de apărare va fi întări-
turile stâncilor, i se va da pâine, apele lui vor fi sigure .
17 Ochii tăi vor vedea pe împărat în frumuseţea lui; vor privi
ţara care este foarte departe .
18 Inima ta va medita la teroare . Unde este scribul? Unde este
colectorul tributului? Unde este cel ce a numărat turnurile?
19 Nu vei vedea un popor feroce, un popor cu o vorbire mai
adâncă decât poţi pricepe; cu o limbă bâlbâită, pe care nu o
înţelegi .
20 Priveşte Sionul, cetatea solemnităţilor noastre, ochii tăi
vor vedea Ierusalimul, o locuinţă liniştită, un cort ce nu va
fi desfăcut; nici unul dintre stâlpii acestuia nu va fi vreodată
mutat, nici vreuna din corzile lui nu va fi ruptă .
21 Dar acolo DOMNUL glorios ne va fi un loc de râuri largi
şi pâraie, în care nu vor merge galere cu vâsle, nici corabia
frumoasă nu va trece .
22 Fiindcă DOMNUL este judecătorul nostru, DOMNUL este
legiuitorul nostru, DOMNUL este împăratul nostru; el ne va
salva .
23 Frânghiile tale sunt dezlegate; nu puteau întări bine ca-
targul lor, nu puteau întinde pânza, atunci prada unei mari
jefuiri va fi împărţită; cel şchiop i-a prada .
24  Şi  locuitorul  nu  va  spune:  Sunt  bolnav;  poporului  care
locuieşte în ea îi va fi iertată nelegiuirea .

CApitoLuL 34

VENIŢI aproape, voi naţiuni, să ascultaţi; şi daţi asculta-

re, voi popoare; să asculte pământul şi tot ce este în el,

lumea şi toate lucrurile care ies din ea .
2  Căci  indignarea  DOMNULUI  este  peste  toate  naţiunile  şi
furia lui peste toate armatele lor, el le-a nimicit în întregime,
le-a dat măcelului .

3 Şi cei ucişi ai lor vor fi lepădaţi şi mirosul lor va urca din
trupurile lor moarte, şi munţii se vor topi de sângele lor .
4 Şi toată oştirea cerului se va dizolva şi cerurile se vor răsuci
ca un pergament, şi toată oştirea lor va cădea precum frunza
cade de pe viţă şi ca o smochină căzătoare din smochin .
5  Fiindcă  sabia  mea  va  fi  îmbăiată  în  cer;  iată,  va  cobo-
rî  asupra  Idumeei  şi  asupra  poporului  blestemului  meu,  la
judecată .
6 Sabia DOMNULUI este umplută cu sânge, este îngrăşată cu
grăsime şi cu sângele mieilor şi caprelor, cu grăsimea rini-
chilor berbecilor, fiindcă DOMNUL are un sacrificiu în Boţra
şi un mare măcel în ţara Idumeei .
7 Şi unicornii vor coborî cu ei şi tăuraşii cu taurii; şi ţara lor
va fi înmuiată cu sânge, şi ţărâna lor îngrăşată cu grăsime .
8 Fiindcă este ziua răzbunării DOMNULUI şi anul răsplăţilor
pentru cearta Sionului .
9  ¶  Şi  pâraiele  acesteia  vor  fi  prefăcute  în  smoală  şi  ţărâ-
na  acesteia  în  pucioasă  şi  ţara  acestuia  va  deveni  smoală
încinsă .
10 Nu va fi stinsă nici noapte, nici  zi; fumul  acesteia se va
înălţa  pentru  totdeauna,  din  generaţie  în  generaţie  va  sta
risipită;  nimeni  nu  va  trece  prin  ea  pentru  totdeauna  şi
întotdeauna .
11  ¶  Ci  cormoranul  şi  şoimul  o  vor  stăpâni;  de  asemenea
bufniţa şi corbul vor locui în ea, şi va întinde peste ea frân-
ghia încurcăturii şi pietrele goliciunii .
12 Vor chema pe nobilii acesteia la împărăţie, dar nimeni nu
va fi acolo şi toţi prinţii ei vor fi nimic .
13 Şi spini vor ieşi în palatele ei, urzici şi mărăcini în fortă-
reţele acesteia; şi va fi locuinţă dragonilor şi o curte pentru
bufniţe .
14 Fiarele sălbatice ale deşertului se vor întâlni de asemenea
cu fiarele sălbatice ale insulei şi satirul va striga tovarăşului
său; striga se va odihni de asemenea acolo şi îşi va găsi un
loc de odihnă .
15 Acolo bufniţa mare îşi va face cuibul şi va oua şi va avea
pui şi va aduna sub umbra ei, acolo de asemenea vulturii vor
fi adunaţi fiecare cu perechea sa .
16  ¶  Căutaţi  din  cartea  DOMNUL  şi  citiţi,  nici  una  dintre
acestea  nu  va  greşi,  nici  uneia  nu  îi  va  lipsi  perechea,  căci
gura mea a poruncit, şi duhul său le-a adunat .
17 Şi a aruncat sorţul pentru ei şi mâna lui le-a împărţit cu
o frânghie; o vor stăpâni pentru totdeauna, din generaţie în
generaţie vor locui în ea .

CApitoLuL 35

pUSTIUL şi locul uscat se vor veseli pentru ei; şi deşertul

se va bucura şi va înflori ca trandafirul .

2  Va  înflori  abundent  şi  se  va  bucura  cu  bucurie  şi  cân-
tare,  gloria  Libanului  îi  va  fi  dată,  măreţia  Carmelului
şi  a  Saronului,  vor  vedea  gloria  DOMNULUI  şi  măreţia
Dumnezeului nostru .
3 ¶ Întăriţi mâinile slabe şi sprijiniţi genunchii tremurători .
4  Spuneţi-le  celor  cu  inimă  temătoare:  Fiţi  tari,  nu  vă  te-
meţi;  iată,  Dumnezeul  vostru  va  veni  cu  răzbunare,  chiar
Dumnezeu va veni cu o răsplătire; va veni şi vă va salva .
5 Atunci ochii orbilor se vor deschide şi urechile surzilor se
vor destupa .
6 Atunci şchiopul va sări ca un cerb şi limba mutului va cân-
ta, căci ape vor ţâşni în pustiu şi pâraie în deşert .
7  Şi  pământul  uscat  va  deveni  iaz  şi  ţara  însetată  izvoare
de apă; în locuinţa dragonilor, unde fiecare se întinde, va fi

416

Isaia  37

iarbă cu trestii şi papură .
8 Şi va fi acolo un drum mare şi o cale, şi va fi numită Calea
Sfinţeniei; cei necuraţi nu vor trece pe ea, ci va fi pentru cei
sfinţi; trecătorii, chiar nebuni, nu se vor rătăci .
9 Nici un leu nu va fi acolo, nici vreo fiară feroce nu se va
urca pe ea, nu se va găsi acolo, ci cei răscumpăraţi vor umbla
pe ea,
10 Şi răscumpăraţii DOMNULUI se vor întoarce şi vor veni
în Sion cu cântece şi bucurie veşnică pe capetele lor, bucurie
şi veselie vor obţine, iar întristarea şi vaietul vor fugi .

CApitoLuL 36

S-A  întâmplat  în  al  paisprezecelea  an  al  împăratului

Ezechia, că Sanherib, împăratul Asiriei, s-a ridicat împo-

triva tuturor cetăţilor apărate ale lui Iuda şi le-a luat .
2  Şi  împăratul  Asiriei  a  trimis  pe  Rabşache  din  Lachis  la
Ierusalim, la împăratul Ezechia, cu o mare armată . Şi a stat
lângă apeductul iazului superior pe drumul mare al câmpu-
lui înălbitorului .
3 Atunci au venit la el Eliachim, fiul lui Hilchia, care era pes-
te casă; şi Şebna, scribul, şi Ioah, fiul lui Asaf, cronicarul .
4 Şi Rabşache le-a spus: Spuneţi-i acum lui Ezechia: Astfel
spune marele împărat, împăratul Asiriei: Ce este această în-
credere în care te încrezi?
5 Eu spun, tu spui (dar ele sunt doar vorbe deşarte): Eu am
sfat şi tărie pentru război . Şi în cine te încrezi, de te-ai răz-
vrătit împotriva mea?
6 Iată, tu te încrezi în toiagul acestei trestii frânte, în Egipt,
pe care dacă un om se sprijină îi va intra în mână şi i-o va
străpunge;  astfel  este  Faraon,  împăratul  Egiptului,  pentru
toţi cei care se încred în el .
7 Iar dacă îmi spui: Ne încredem în DOMNUL Dumnezeul
nostru,  nu  este  el  acela,  a  cărui  înălţimi  şi  ale  cărui  altare
Ezechia  le-a  îndepărtat  şi  a  spus  lui  Iuda  şi  Ierusalimului:
Înaintea acestui altar să vă închinaţi?
8 De aceea acum, te rog, dă garanţii stăpânului meu, împă-
ratul Asiriei, şi îţi voi da două mii de cai, dacă eşti în stare,
din partea ta, să pui călăreţi pe ei .
9 Cum vei întoarce atunci faţa unei căpetenii dintre cei mai
mici servitori ai stăpânului meu şi îţi pui încrederea în Egipt
pentru care şi călăreţi?
10 Şi fără DOMNUL am urcat eu acum împotriva acestei ţări
pentru a o distruge? DOMNUL mi-a spus: Urcă-te împotriva
acestei ţări şi distruge-o .
11 ¶ Atunci Eliachim şi Şebna şi Ioah au spus lui Rabşache:
Vorbeşte,  te  rog,  servitorilor  tăi  în  limba  siriană,  fiindcă  o
înţelegem; şi nu ne vorbi în limba iudeilor în urechile popo-
rului care este pe zid .
12 Dar Rabşache le-a spus: M-a trimis stăpânul meu la stă-
pânul tău şi la tine, pentru a spune aceste cuvinte? Nu la oa-
menii care stau pe zid, ca să îşi mănânce propriile lor fecale
şi să îşi bea propriul lor pişat cu voi?
13 Atunci Rabşache s-a ridicat în picioare şi a strigat cu voce
tare în limba iudeilor şi a spus: Ascultaţi cuvintele marelui
împărat, împăratul Asiriei .
14 Astfel spune împăratul: Să nu vă înşele Ezechia, fiindcă
nu va fi în stare să vă scape .
15 Nici nu lăsaţi pe Ezechia să vă facă a vă pune încrederea în
DOMNUL, spunând: DOMNUL ne va elibera, într-adevăr, şi
această cetate nu va fi dată în mâna împăratului Asiriei .
16 Nu daţi ascultare lui Ezechia, fiindcă astfel spune împă-
ratul Asiriei: Faceţi pace cu mine, aducându-mi un cadou,

şi ieşiţi la mine; şi mâncaţi fiecare din viţa lui şi fiecare din
smochinul lui, beţi fiecare din apele izvorului său;
17 Până voi veni şi vă voi lua într-o ţară ca ţara voastră, o
ţară a grânelor şi a vinului, o ţară a pâinii şi a viilor .
18 Aveţi grijă să nu vă convingă Ezechia, spunând: DOMNUL
ne  va  elibera .  A  scăpat  vreunul  din  dumnezeii  naţiunilor
ţara lui din mâna împăratului Asiriei?
19  Unde  sunt  dumnezeii  Hamatului  şi  Arpadului?  Unde
sunt  dumnezeii  Sefarvaimului?  Au  scăpat  ei  Samaria  din
mâna mea?
20  Cine  sunt  aceia  dintre  toţi  dumnezeii  acestor  ţări,  care
au  scăpat  ţara  lor  din  mâna  mea,  ca  DOMNUL  să  scape
Ierusalimul din mâna mea?
21 Dar ei au tăcut şi nu i-au răspuns nici un cuvânt, fiindcă
porunca spusă de împărat era: Să nu îi răspundeţi .
22  Atunci  Eliachim,  fiul  lui  Hilchia,  care  era  peste  casă,
şi  Şebna,  scribul,  şi  Ioah,  fiul  lui  Asaf,  cronicarul,  a  ve-
nit  la  Ezechia  cu  hainele  sfâşiate  şi  i-au  spus  cuvintele  lui
Rabşache .

CApitoLuL 37

ŞI s-a întâmplat, când împăratul Ezechia a auzit aceasta,

că şi-a sfâşiat hainele şi s-a acoperit cu pânză de sac şi a

intrat în casa DOMNULUI .
2  Şi  a  trimis  pe  Eliachim,  care  era  peste  casă  şi  pe  Şebna,
scribul, şi pe bătrânii preoţilor, acoperiţi cu pânză de sac, la
profetul Isaia, fiul lui Amoţ .
3  Şi  ei  i-au  spus:  Astfel  spune  Ezechia:  Această  zi  este  o  zi
de tulburare şi de certare şi de blasfemie, deoarece copiii au
ajuns la naştere şi nu este putere pentru a naşte .
4  Poate  că  DOMNUL  Dumnezeul  tău  va  auzi  cuvintele  lui
Rabşache, pe care l-a trimis împăratul Asiriei, stăpânul său,
să ocărască pe Dumnezeul cel viu; şi va mustra cuvintele pe
care DOMNUL Dumnezeul tău le-a auzit; de aceea înalţă ru-
găciunea ta pentru rămăşiţa care a rămas .
5 Astfel servitorii împăratului Ezechia au venit la Isaia .
6 Şi Isaia le-a spus: Astfel să spuneţi stăpânului vostru: Astfel
spune DOMNUL: Nu te teme de cuvintele pe care le-ai auzit,
cu care servitorii împăratului Asiriei m-au blasfemiat .
7 Iată, voi trimite o explozie peste el şi va auzi un zvon şi se
va întoarce în ţara sa; şi îl voi face să cadă prin sabie în ţara
sa .
8 ¶ Astfel, Rabşache s-a întors şi l-a găsit pe împăratul Asiriei
războindu-se împotriva Libnei; pentru că auzise că plecase
din Lachis .
9 Şi a auzit spunând referitor la Tirhaca, împăratul Etiopiei:
A ieşit să facă război cu tine . Şi când a auzit, a trimis mesa-
geri la Ezechia, spunând:
10 Astfel să vorbiţi lui Ezechia, împăratul lui Iuda, spunând:
Să nu te înşele Dumnezeul tău în care te încrezi, spunând:
Ierusalimul nu va fi dat în mâna împăratului Asiriei .
11 Iată, ai auzit ce au făcut împăraţii Asiriei tuturor ţărilor,
distrugându-le complet; şi vei fi tu scăpat?
12 I-au scăpat dumnezeii naţiunilor pe cei pe care i-au ni-
micit taţii mei, precum Gozanul şi Haranul şi Reţeful şi pe
copiii Edenului care erau în Telasar?
13 Unde este împăratul Hamatului şi împăratul Arpadului şi
împăratul cetăţii lui Sefarvaim, Henei şi Ivei?
14 Şi Ezechia a primit scrisoarea din mâna mesagerilor şi a
citit-o; şi Ezechia s-a urcat la casa DOMNULUI şi a întins-o
înaintea DOMNULUI .
15 Şi Ezechia s-a rugat către DOMNUL, spunând:

417

Isaia  38

16  DOAMNE  al  oştirilor,  Dumnezeul  lui  Israel,  tu  care  lo-
cuieşti între heruvimi, tu, numai tu, doar tu eşti Dumnezeu
al  tuturor  împărăţiilor  pământului,  tu  ai  făcut  cerul  şi
pământul .
17 Pleacă-ţi urechea, DOAMNE, şi ascultă; deschide-ţi ochii,
DOAMNE, şi vezi, şi ascultă toate cuvintele lui Sanherib, care
a trimis să ocărască pe Dumnezeul cel viu .
18 În adevăr, DOAMNE, împăraţii Asiriei au risipit toate na-
ţiunile şi ţările lor,
19  Şi  au  aruncat  dumnezeii  lor  în  foc,  fiindcă  ei  nu  erau
dumnezei, ci lucrarea mâinilor oamenilor, lemn şi piatră, de
aceea i-au nimicit .
20  Acum,  DOAMNE  Dumnezeul  nostru,  salvează-ne  din
mâna lui, ca să cunoască toate împărăţiile pământului că tu,
numai tu eşti DOMNUL .
21  ¶  Atunci  Isaia,  fiul  lui  Amoţ,  a  trimis  la  Ezechia,  spu-
nând: Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel: Pentru
că te-ai rugat către mine împotriva lui Sanherib, împăratul
Asiriei,
22 Acesta este cuvântul pe care DOMNUL l-a spus referitor
la el: Fecioara, fiica Sionului, te-a dispreţuit şi a râs de tine în
batjocură; fiica Ierusalimului şi-a scuturat capul spre tine .
23 Pe cine ai ocărât şi ai blasfemiat tu? Şi împotriva cui ţi-ai
înălţat vocea şi ţi-ai ridicat ochii în înalt? Împotriva Celui
Sfânt al lui Israel .
24  Prin  servitorii  tăi  ai  ocărât  pe  Domnul  şi  ai  spus:  Prin
mulţimea  carelor  mele  m-am  urcat  pe  înălţimea  munţilor,
pe coastele Libanului; şi voi reteza cedrii înalţi ai acestuia şi
brazii săi cei aleşi; şi voi intra în înălţimea graniţei lui şi în
pădurea Carmelului său .
25 Am săpat şi am băut apă; şi cu talpa picioarelor mele am
secat toate râurile locurilor asediate .
26  Nu  ai  auzit  tu  că  de  demult  am  făcut  aceasta,  şi  că  din
timpuri vechi am întocmit-o? Acum am împlinit-o, ca tu să
prefaci cetăţi apărate în mormane de ruine .
27 De aceea locuitorii lor au avut mică putere, au fost des-
curajaţi şi încurcaţi, au fost ca iarba câmpului şi ca planta
verde, ca iarba de pe acoperişurile caselor şi ca grâne prăjite
înainte să fi crescut .
28 Dar îţi cunosc locuinţa şi ieşirea şi intrarea şi furia îm-
potriva mea .
29 Deoarece furia ta împotriva mea şi fala ta s-au ridicat la
urechile mele, de aceea voi pune cârligul meu în nasul tău
şi frâul meu în buzele tale şi te voi întoarce pe calea pe care
ai venit .
30  Şi  acesta  îţi  va  fi  semn:  Veţi  mânca  în  acest  an  ceea  ce
creşte de la sine; şi în al doilea an ceea ce răsare din acestea,
şi în al treilea an să semănaţi şi să seceraţi şi să sădiţi vii şi să
mâncaţi din rodul lor .
31 Şi rămăşiţa care a scăpat din casa lui Iuda va prinde din
nou rădăcină în jos şi va avea rod în sus,
32  Fiindcă  din  Ierusalim  va  ieşi  o  rămăşiţă  şi  cei  care  vor
scăpa din muntele Sion, zelul DOMNULUI oştirilor va face
aceasta .
33  De  aceea,  astfel  spune  DOMNUL  referitor  la  împăratul
Asiriei: El nu va intra în această cetate, nici nu va trage vreo
săgeată acolo, nici nu va veni înaintea ei cu scuturi, nici nu
va ridica întăritură împotriva ei .
34 Pe calea pe care a venit, pe aceeaşi se va întoarce şi nu va
intra în această cetate, spune DOMNUL .
35  Fiindcă  eu  voi  apăra  această  cetate  pentru  a  o  salva  de
dragul meu şi de dragul servitorului meu David .

36 Atunci îngerul DOMNULUI a ieşit şi a lovit în tabăra asi-
rienilor  o  sută  optzeci  şi  cinci  de  mii;  şi  când  s-au  ridicat
devreme dimineaţa, iată, toţi erau trupuri moarte .
37 Astfel Sanherib, împăratul Asiriei, a plecat şi a mers şi s-a
întors şi a locuit la Ninive .
38 Şi s-a întâmplat, pe când el se închina în casa lui Nisroc,
dumnezeul său, că Adramelec şi Şareţer, fiii săi, l-au lovit cu
sabia; şi au scăpat în ţara Armeniei, şi Esar-Hadon, fiul său,
a domnit în locul lui .

CApitoLuL 38

ÎN  acele  zile  Ezechia  era  bolnav  de  moarte .  Şi  profetul

Isaia, fiul lui Amoţ, a venit la el şi i-a spus: Astfel spune
DOMNUL: Pune-ţi casa în ordine, fiindcă vei muri şi nu vei
trăi .
2  Atunci  Ezechia  şi-a  întors  faţa  la  perete  şi  s-a  rugat
DOMNULUI,
3 Şi a spus: Aminteşte-ţi, DOAMNE, te implor, cum am um-
blat înaintea ta în adevăr şi cu o inimă desăvârşită şi am fă-
cut ce este bine înaintea ochilor tăi . Şi Ezechia a plâns mult .
4 Atunci cuvântul DOMNULUI a venit la Isaia, spunând:
5  Du-te  şi  spune  lui  Ezechia:  Astfel  spune  DOMNUL,
Dumnezeul lui David, tatăl tău: Am auzit rugăciunea ta, am
văzut lacrimile tale; iată, voi adăuga zilelor tale cincispreze-
ce ani .
6 Şi te voi scăpa, pe tine şi această cetate, din mâna împăra-
tului Asiriei şi voi apăra această cetate .
7 Şi acesta îţi va fi un semn de la DOMNUL, că DOMNUL va
face lucrul pe care l-a spus;
8 Iată, voi aduce din nou umbra treptelor, care a coborât în
cadranul solar al lui Ahaz, zece trepte înapoi . Astfel soarele
s-a întors zece trepte; trepte, prin care a coborât .
9 ¶ Scrierea lui Ezechia, împăratul lui Iuda, când a fost bol-
nav şi s-a vindecat de boala lui:
10  Am  spus  la  stârpirea  zilelor  mele,  voi  merge  la  porţile
mormântului, sunt lipsit de restul anilor mei .
11 Am spus: Nu voi vedea pe DOMNUL, pe DOMNUL în ţara
celor vii, nu voi mai privi pe om cu locuitorii lumii .
12 Vârsta mea s-a depărtat şi a plecat de la mine precum cor-
tul păstorului, mi-am tăiat viaţa ca un ţesător, el mă va stârpi
cu boală grea, de ziua până noaptea îmi vei pune capăt .
13 Am recunoscut până dimineaţa, că, precum un leu, astfel
îmi va frânge el toate oasele mele, de ziua până noaptea vei
face un sfârşit din mine .
14 Ca un cocor sau o rândunică, astfel am ciripit; am jelit
ca  un  porumbel,  ochii  mei  se  sfârşesc,  uitându-se  în  sus;
DOAMNE, sunt oprimat, luptă-te pentru mine .
15 Ce voi spune? Mi-a vorbit deopotrivă şi el însuşi a făcut
aceasta, voi merge uşor toţi anii mei în amărăciunea sufle-
tului meu .
16 DOAMNE, prin aceste lucruri trăiesc oamenii şi în toate
aceste lucruri este viaţa duhului meu, astfel mă vei însănăto-
şi şi mă vei face să trăiesc .
17  Iată,  pentru  pace  am  avut  mare  amărăciune,  dar  tu  în
dragoste mi-ai eliberat sufletul din groapa putrezirii, fiindcă
ai aruncat toate păcatele mele în spatele tău .
18 Căci mormântul nu te poate lăuda, moartea nu te poate
sărbători, cei care coboară în groapă nu pot spera în adevă-
rul tău .
19 Cel viu, cel viu te va lăuda, precum eu în această zi, tatăl
va face cunoscut adevărul tău copiilor .
20  DOMNUL  a  fost  gata  să  mă  salveze,  de  aceea  noi  vom

418

Isaia  41

cânta  cântecele  mele  pe  instrumente  cu  coarde  toate  zilele
vieţii noastre în casa DOMNULUI .
21  Şi  Isaia  a  spus:  Să  ia  ei  un  amestec  de  smochine  şi  să îl
pună ca un unguent peste ulcer şi se va însănătoşi .
22 Ezechia a mai spus: Care este semnul că mă voi ridica la
casa DOMNULUI?

CApitoLuL 39

ÎN acel timp, Merodac-Baladan, fiul lui Baladan, împăratul

Babilonului, a trimis scrisori şi un dar lui Ezechia, fiindcă

auzise că fusese bolnav şi s-a însănătoşit .
2 Şi Ezechia s-a veselit pentru ele şi le-a arătat casa lucrurilor
lui preţioase, argintul şi aurul şi mirodeniile şi untdelemnul
preţios şi toată casa armelor lui şi tot ceea ce s-a găsit în teza-
urele lui, nu a fost nimic în casa lui, nici în tot locul domnirii
lui, pe care Ezechia să nu le-o arate .
3  Atunci  profetul  Isaia  a  venit  la  împăratul  Ezechia  şi  i-a
spus: Ce au spus aceşti bărbaţi? Şi de unde au venit ei la tine?
Şi Ezechia a spus: Au venit la mine dintr-o ţară îndepărtată,
din Babilon .
4 Atunci el a spus: Ce au văzut în casa ta? Şi Ezechia a răs-
puns: Au văzut tot ce este în casa mea, nu este nimic dintre
tezaurele mele pe care să nu le fi arătat .
5  ¶  Atunci  Isaia  a  spus  lui  Ezechia:  Ascultă  cuvântul
DOMNULUI oştirilor:
6 Iată, vin zilele, că tot ce este în casa ta şi tot ce taţii tăi au
adunat până în această zi, va fi dus în Babilon, nimic nu va fi
lăsat, spune DOMNUL .
7 Şi vor lua dintre fiii tăi care vor ieşi din tine, pe care îi vei
naşte, şi vor fi fameni în palatul împăratului Babilonului .
8  Atunci  Ezechia  a  spus  lui  Isaia:  Bun  este  cuvântul
DOMNULUI pe care l-ai spus . El a mai spus: Căci va fi pace
şi adevăr în zilele mele .

CApitoLuL 40

Dumnezeul vostru .

MâNGâIAŢI-Vă,  mângâiaţi-vă  poporul  meu,  spune

2 Vorbiţi inimii Ierusalimului şi strigaţi-i, că războiul lui s-a
împlinit, că nelegiuirea lui este iertată, fiindcă a primit dublu
din mâna DOMNULUI pentru toate păcatele ei .
3 ¶ Vocea celui ce strigă în pustiu: Pregătiţi calea DOMNULUI,
faceţi în pustie un drum mare şi drept pentru Dumnezeul
nostru .
4 Fiecare vale va fi înălţată şi fiecare munte şi deal va fi co-
borât, şi cea strâmbă va fi îndreptată şi locurile colţuroase,
netede,
5 Şi gloria DOMNULUI va fi revelată şi toată făptura va vedea
împreună, fiindcă gura DOMNULUI a spus-o .
6 Vocea a spus: Strigă . Iar el a spus: Ce să strig? Toată făp-
tura  este  iarbă  şi  toată  frumuseţea  acesteia  este  ca  floarea
câmpului,
7  Iarba  se  ofileşte,  floarea  se  vestejeşte,  deoarece  duhul
DOMNULUI suflă peste ea, cu siguranţă poporul este iarbă .
8  Iarba  se  ofileşte,  floarea  se  vestejeşte,  dar  cuvântul
Dumnezeului nostru va rămâne pentru totdeauna .
9 ¶ O, Sion, care aduci veşti bune, ridică-te la muntele înalt;
Ierusalime,  care  aduci  veşti  bune,  înalţă-ţi  vocea  cu  tărie;
înalţ-o, nu te teme; spune cetăţilor din Iuda: Iată, Dumnezeul
vostru!
10 Iată, Domnul DUMNEZEU va veni cu mână tare şi braţul
său va domni pentru el, iată, răsplata lui este cu el şi lucrarea
lui înaintea lui .

11 Îşi va paşte turma ca un păstor, el va aduna mieii cu braţul
său şi îi va purta în sânul său şi va conduce uşurel pe cele ce
alăptează .
12 ¶ Cine a măsurat apele în căuşul palmei sale şi a măsurat
cerul cu palma şi a cuprins ţărâna pământului într-o măsu-
ră şi a cântărit munţii în cântare şi dealurile într-o balanţă?
13 Cine a îndrumat duhul DOMNULUI, sau, fiind sfătuitorul
lui, l-a învăţat?
14  De  la  cine  a  luat  sfat  şi  cine  l-a  instruit  şi  l-a  învăţat  în
cărarea judecăţii şi l-a învăţat cunoaştere şi i-a arătat calea
înţelegerii?
15 Iată, naţiunile sunt ca o picătură dintr-o găleată şi sunt
socotite ca praful mărunt al balanţei; iată, el ia insulele ca pe
un lucru foarte mic .
16 Şi Libanul nu este de ajuns pentru a arde, nici fiarele aces-
tuia nu sunt de ajuns pentru o ofrandă arsă .
17 Toate naţiunile înaintea lui sunt ca nimic; şi sunt socotite
pentru el mai puţin decât nimic şi deşertăciune .
18 ¶ Cu cine atunci veţi asemăna pe Dumnezeu? Sau cu ce
asemănare îl veţi compara?
19 Lucrătorul topeşte un chip cioplit şi aurarul îl acoperă cu
aur şi sudează lanţuri de argint .
20 Cel ce este atât de împovărat încât nu are un dar, alege un
lemn ce nu va putrezi; îşi caută un lucrător iscusit să pregă-
tească un chip cioplit, ce nu va fi mutat .
21 Nu aţi cunoscut? Nu aţi auzit? Nu vi s-a spus de la înce-
put? Nu aţi înţeles de la întemeierea pământului?
22  El  este  cel  ce  şade  pe  rotocolul  pământului  şi  locuitorii
acestuia sunt ca greieri; el este cel ce întinde cerurile ca pe o
pânza uşoară şi le întinde ca pe un cort de locuit,
23 Care nimiceşte prinţii; el face deşertăciune pe judecătorii
pământului .
24 Da, ei nu vor fi sădiţi; da, nu vor fi semănaţi; da, tulpina
lor nu va prinde rădăcină în pământ, iar el de asemenea va
sufla peste ei şi se vor ofili şi vârtejul de vânt îi va duce ca pe
paie .
25 Cu cine mă veţi asemăna, sau cu cine voi fi egal? spune
Cel Sfânt .
26 Ridicaţi-vă ochii în înalt şi priviţi cine a creat aceste lu-
cruri, el, care aduce oştirea lor după număr, el le cheamă pe
toate pe nume prin măreţia puterii sale, fiindcă este tare în
putere; nici una dintre ele nu se sfârşeşte .
27  De  ce  spui  tu,  Iacobe,  şi  vorbeşti,  Israele:  Calea  mea
este  ascunsă  de  DOMNUL  şi  judecata  mea  a  trecut  de  la
Dumnezeul meu?
28  Nu  ai  cunoscut?  Nu  ai  auzit,  că  Dumnezeul  veşnic,
DOMNUL, Creatorul marginilor pământului, nu leşină, nici
nu oboseşte? Nu este cercetare a înţelegerii lui .
29  El  dă  putere  celui  leşinat;  şi  celor  fără  putere  le  creşte
tăria .
30  Chiar  tinerii  vor  leşina  şi  vor  obosi  şi  tinerii  vor  cădea
de tot,
31 Dar cei ce aşteaptă pe DOMNUL îşi vor înnoi tăria; se vor
ridica cu aripi precum acvilele; vor alerga şi nu vor obosi; vor
umbla şi nu vor leşina .

CApitoLuL 41

tăCEŢI înaintea mea, insule; şi să îşi înnoiască poporul

tăria, să se apropie; să vorbească atunci, să ne apropiem

împreună la judecată .
2 Cine a ridicat pe cel drept din est, l-a chemat l-a piciorul
său, i-a dat naţiunile înaintea lui şi l-a făcut să conducă peste

419

Isaia  42

împăraţi? I-a dat, ca praf, săbiei lui, şi ca paie alungate, ar-
cului său .
3 I-a urmărit şi a trecut în siguranţă, pe calea neumblată de
picioarele lui .
4 Cine a lucrat-o şi a făcut-o, chemând generaţiile de la în-
ceput? Eu, DOMNUL, sunt cel dintâi şi cel cu cei din urmă;
Eu sunt el .
5 Insulele au văzut şi s-au temut; marginile pământului s-au
înspăimântat, s-au apropiat şi au venit .
6 Ei au ajutat fiecare pe aproapele său; şi fiecare a spus frate-
lui său: Încurajează-te .
7 Astfel tâmplarul a încurajat pe aurar şi cel care finisează
cu ciocanul pe cel care a lovit nicovala, spunând: Este gata
pentru sudură şi l-a fixat în cuie, să nu fie mişcat .
8 Dar tu, Israel, eşti servitorul meu, Iacob, cel pe care l-am
ales, sămânţa lui Avraam, prietenul meu .
9 Tu, cel pe care l-am luat de la marginile pământului şi te-
am chemat dintre cei mai de seama bărbaţi şi ţi-am spus: Tu
eşti servitorul meu; te-am ales şi nu te-am lepădat .
10 ¶ Nu te teme, căci eu sunt cu tine; nu te descuraja căci eu
sunt Dumnezeul tău; te voi întări; da, te voi ajuta; da, te voi
susţine cu dreapta dreptăţii mele .
11 Iată, toţi cei care au fost aprinşi împotriva ta vor fi ruşi-
naţi şi încurcaţi, vor fi ca nimic; şi cei care se luptă cu tine
vor pieri .
12 Îi vei căuta şi nu îi vei găsi, pe cei care s-au luptat cu tine,
cei care se războiesc împotriva ta vor fi ca nimic şi ca un lu-
cru de nimic .
13 Fiindcă eu, DOMNUL Dumnezeul tău, voi ţine mâna ta
dreaptă, spunându-ţi: Nu te teme; te voi ajuta .
14 Nu te teme, tu, vierme Iacob, şi voi, bărbaţi ai lui Israel; te
voi ajuta, spune DOMNUL şi răscumpărătorul tău, Cel Sfânt
al lui Israel .
15  Iată,  te  voi  face  o  unealtă  nouă  şi  ascuţită  de  vânturat,
având  dinţi,  vei  vântura  munţii  şi  îi  vei  pisa  mărunt  şi  vei
face dealurile ca pleava .
16 Le vei vântura şi vântul le va duce şi vârtejul de vânt le va
împrăştia, iar tu te vei bucura în DOMNUL şi te vei făli în Cel
Sfânt al lui Israel .
17  Când  săracii  şi  nevoiaşii  caută  apă  şi  nu  este  nimeni  şi
limba lor se sfârşeşte de sete, eu, DOMNUL, îi voi auzi; eu,
Dumnezeul lui Israel, nu îi voi uita .
18 Voi deschide râuri în locuri înalte şi fântâni în mijlocul
văilor, din pustiu voi face iaz; şi pământul uscat, izvoare de
apă .
19 Voi sădi în pustiu cedrul, salcâmul şi mirtul şi măslinul;
voi aşeza în deşert împreună bradul şi pinul şi merişorul,
20 Să vadă şi să ştie şi să ia aminte şi să înţeleagă împreună,
că mâna DOMNULUI a făcut aceasta şi Cel Sfânt al lui Israel
l-a creat .
21 ¶ Arătaţi cauza voastră, spune DOMNUL; aduceţi argu-
mentele voastre, spune Împăratul lui Iacob .
22 Să le aducă înainte şi să ne arate ce se va întâmpla, să ara-
te lucrurile dinainte, ce sunt ele, să luăm aminte la ele şi să
cunoaştem sfârşitul lor; sau faceţi-ne să auzim lucrurile ce
vor veni .
23  Arătaţi  lucrurile  ce  vor  veni  pe  urmă,  să  cunoaştem  că
voi sunteţi dumnezei; da, faceţi bine, sau faceţi rău, ca să ne
descurajăm şi să le privim împreună .
24 Iată, voi sunteţi de nimic şi lucrarea voastră de nimic, o
urâciune este cel care vă alege .
25  Am  ridicat  pe  unul  din  nord  şi  va  veni,  de  la  răsăritul

soarelui va chema el numele meu; şi va veni peste prinţi ca
peste mortar şi precum olarul calcă în picioare lutul .
26 Cine a vestit de la început, ca să ştim? Şi înainte de timp,
ca să spunem: El este drept, da, nu este nimeni care arată, da,
nu  este  nimeni  care  vesteşte,  da,  nu  este  nimeni  care  aude
cuvintele voastre .
27  Cel  dintâi  va  spune  Sionului:  Iată,  iată-i;  şi  voi  da
Ierusalimului pe unul care aduce veşti bune .
28 Fiindcă am privit şi nu a fost vreun om; chiar printre ei şi
nu a fost vreun sfătuitor, care, când i-am întrebat, să poată
răspunde un cuvânt .
29 Iată, ei sunt toţi deşertăciune; faptele lor sunt nimic, chi-
purile lor turnate sunt vânt şi confuzie .

CApitoLuL 42

iATă pe servitorul meu pe care îl înalţ, alesul meu, în care

sufletul meu se desfată; am pus duhul meu peste el, el va

aduce judecată neamurilor .
2 El nu va striga, nici nu îşi va ridica vocea, nici nu va face ca
vocea lui să fie auzită în stradă .
3 Trestie frântă el nu o va rupe şi inul fumegând nu îl va stin-
ge, va aduce judecata la adevăr .
4 Nu va slăbi nici nu se va descuraja, până ce nu va fi aşezat
judecată pe pământ, şi insulele vor aştepta legea lui .
5 ¶ Astfel spune Dumnezeu DOMNUL, cel care a creat ce-
rurile  şi  le-a  întins;  cel  care  a  desfăşurat  pământul  şi  ceea
ce vine din el; cel care dă suflare oamenilor pe acesta şi duh
celor care umblă pe el,
6 Eu, DOMNUL, te-am chemat în dreptate şi te voi ţine de
mână şi te voi ţine şi te voi da ca un legământ al poporului,
ca o lumină a neamurilor,
7  Pentru  a  deschide  ochii  orbi,  pentru  a  scoate  prizonierii
din închisoare şi pe cei care şed în întuneric, afară din casa
închisorii .
8 Eu sunt DOMNUL, aceste este numele meu, şi gloria mea
nu o voi da altuia, nici lauda mea chipurilor cioplite .
9 Iată, cele dintâi s-au întâmplat şi lucruri noi vestesc eu, vă
spun despre ele înainte să răsară .
10 Cântaţi DOMNULUI o cântare nouă şi lauda lui de la mar-
ginea pământului, voi care coborâţi la mare şi tot ceea ce este
în ea, insulele şi locuitorii acestora .
11 Să îşi ridice pustiul şi cetăţile acestuia vocea lor, satele lo-
cuite din Chedar, să cânte locuitorii stâncii, să strige de pe
vârful munţilor .
12  Să  dea  glorie  DOMNULUI  şi  să  vestească  lauda  lui  în
insule .
13 ¶ DOMNUL va înainta ca un viteaz, va stârni gelozie ca
un bărbat de război, el va striga, da, va răcni; va învinge pe
duşmanii săi .
14  Mult  timp  am  tăcut;  am  fost  liniştit  şi  m-am  stăpânit,
acum  voi  striga  ca  o  femeie  în  travaliu;  voi  distruge  şi  voi
devora pe loc .
15 Voi risipi munţii şi dealurile şi voi usca toate ierburile lor;
şi râurile le voi face insule şi voi usca iazurile .
16 Şi voi aduce orbii pe o cale ce nu au cunoscut-o; îi voi con-
duce pe căi ce nu le-au cunoscut, voi face întunericul lumină
înaintea lor şi voi îndrepta lucrurile strâmbe . Aceste lucruri
le voi face şi nu îi voi părăsi .
17 Ei vor fi întorşi înapoi, vor fi foarte ruşinaţi cei ce se în-
cred  în  chipuri  cioplite,  care  spun  chipurilor  turnate:  Voi
sunteţi dumnezeii noştri .
18 ¶ Auziţi surzilor; şi priviţi orbilor, ca să vedeţi .

420

Isaia  44

19 Cine este orb în afară de servitorul meu? Sau surd, ca me-
sagerul meu pe care l-am trimis? Cine este orb ca cel desăvâr-
şit, şi orb ca servitorul DOMNULUI?
20 Deşi vezi multe lucruri, totuşi nu le păzeşti; deschide ure-
chile, dar nu aude .
21 DOMNUL se desfată de dragul dreptăţii lui; el va preamă-
ri legea şi o va face onorabilă .
22 Dar acesta este un popor jefuit şi prădat; toţi sunt prinşi
în  găuri  şi  sunt  ascunşi  în  casele  închisorii,  sunt  ca  pradă
şi nimeni nu eliberează; ca jefuire şi nimeni nu spune: Daţi
înapoi .
23 Cine dintre voi va deschide urechea la aceasta? Cine va da
ascultare şi va auzi pentru timpul ce va veni?
24 Cine a dat pe Iacob ca jefuire şi pe Israel tâlharilor? Nu
DOMNUL, el, împotriva căruia noi am păcătuit? Fiindcă re-
fuză să umble în căile lui şi nu au dat ascultare legii lui .
25 De aceea el a turnat peste el furia mâniei lui şi tăria bătă-
liei, şi i-a dat foc de jur împrejur, totuşi el nu şi-a dat seama;
şi l-a ars, totuşi nu a pus la inimă .

CApitoLuL 43

DAR acum astfel spune DOMNUL care te-a creat, Iacobe,

şi cel care te-a format, Israele: Nu te teme, fiindcă te-am

răscumpărat, te-am chemat pe nume, eşti al meu .
2 Când vei trece prin ape, eu voi fi cu tine, şi prin râuri, ele
nu te vor inunda; când vei umbla prin foc, nu vei fi ars; nici
flacăra nu se va aprinde pe tine .
3 Fiindcă eu sunt DOMNUL Dumnezeul tău, Cel Sfânt al lui
Israel, Salvatorul tău; am dat Egiptul ca răscumpărare a ta,
Etiopia şi Seba pentru tine .
4 Căci ai fost preţios înaintea ochilor mei, ai fost onorabil şi
te-am iubit, de aceea voi da oameni pentru tine şi popoare
pentru viaţa ta .
5 Nu te teme, căci eu sunt cu tine: Voi aduce sămânţa ta din
est şi te voi aduna din vest;
6  Voi  spune  nordului:  Renunţă;  şi  sudului:  Nu  reţine;  adu
pe  fiii  mei  de  departe  şi  pe  fiicele  mele  de  la  marginile
pământului;
7 Pe fiecare ce este chemat cu numele meu, fiindcă l-am creat
pentru gloria mea, l-am format; da, eu l-am făcut .
8  ¶  Aduceţi  poporul  orb  care  are  ochi  şi  pe  surzii  care  au
urechi .
9 Să se strângă toate naţiunile şi să se adune toate popoarele,
cine dintre ei poate spune aceasta şi să ne arate lucruri din
urmă?  Să  îşi  aducă  înainte  martorii  lor,  ca  să  fie  declaraţi
drepţi, sau să audă şi să spună: Este Adevăr .
10  Voi  sunteţi  martorii  mei,  spune  DOMNUL,  şi  servitorul
meu pe care l-am ales, ca să mă cunoaşteţi şi să mă credeţi şi
să înţelegeţi că eu sunt el: Înaintea mea nu a fost format nici
un Dumnezeu, nici nu va fi după mine .
11 Eu, chiar eu, sunt DOMNUL; şi în afară de mine nu este
salvator .
12 Am spus şi am salvat şi am arătat, când nu era dumnezeu
străin printre voi, de aceea voi sunteţi martorii mei, spune
DOMNUL, că eu sunt Dumnezeu .
13 Da, înainte ca ziua să fie eu sunt el; şi nu este nimeni care să
elibereze din mâna mea, voi lucra şi cine îi se va împotrivi?
14 ¶ Astfel spune DOMNUL, răscumpărătorul tău, Cel Sfânt
al  lui  Israel:  De  dragul  vostru  am  trimis  la  Babilon  şi  am
doborât pe toţi nobilii lor şi pe caldeeni, a căror strigăt este
în corăbii .
15 Eu sunt DOMNUL, Cel Sfânt al vostru, creatorul lui Israel,

Împăratul vostru .
16 Astfel spune DOMNUL, care face o cale în mare şi o cărare
în apele puternice;
17 Care aduce carul şi calul, armata şi puterea; se vor culca
împreună şi nu se vor ridica, au dispărut, sunt stinşi precum
câlţii .
18 Nu vă amintiţi lucrurile anterioare, nici nu luaţi aminte la
lucrurile din vechime .
19 Iată, voi face un lucru nou; acum va răsări; nu veţi cunoaş-
te aceasta? Voi face o cale în pustiu şi râuri în locul secetos .
20 Fiara câmpului mă va onora, dragonii şi bufniţele, deoa-
rece eu dau ape în pustiu şi râuri în deşert, pentru a da de
băut poporului meu, alesul meu .
21 Pe acest popor l-am format pentru mine; vor arăta lauda
mea .
22 ¶ Dar tu nu m-ai chemat, Iacobe, ci te-ai obosit de mine,
Israele .
23 Nu mi-ai adus vitele mici ale ofrandei tale arse, nici nu
m-ai onorat cu sacrificiile tale . Nu te-am făcut să serveşti cu
o ofrandă, nici nu te-am obosit cu tămâie .
24 Nu mi-ai cumpărat cu bani trestie dulce de zahăr, nici nu
m-ai umplut cu grăsimea sacrificiilor tale, ci m-ai făcut să
servesc cu păcatele tale, m-ai obosit cu nelegiuirile tale .
25 Eu, chiar eu, sunt cel care am anulat fărădelegile tale de
dragul meu şi nu îmi voi aminti păcatele tale .
26 Amintiţi-mi, să pledăm împreună; vorbeşte, ca să fii de-
clarat drept .
27 Tatăl tău dintâi a păcătuit şi învăţătorii tăi au încălcat le-
gea împotriva mea .
28 De aceea am spurcat pe prinţii sanctuarului şi l-am dat pe
Iacob blestemului şi pe Israel ocărilor .

CApitoLuL 44

care l-am ales,

DAR acum, ascultă, Iacobe, servitorul meu, şi Israele, pe

2  Astfel  spune  DOMNUL  care  te-a  făcut  şi  te-a  format  din
pântece, care te va ajuta: Nu te teme, Iacobe, servitorul meu;
şi tu, Ieşurun, pe care l-am ales .
3 Fiindcă voi turna apă peste cel care este însetat şi inundaţii
pe pământ uscat, voi turna duhul meu peste sămânţa ta şi
binecuvântarea mea peste urmaşii tăi,
4 Şi ei vor ţâşni ca din iarbă, ca sălcii lângă cursuri de apă .
5  Unul  va  spune:  Eu  sunt  al  DOMNULUI;  şi  un  altul  se  va
chema pe sine prin numele lui Iacob; şi un altul va subscrie
cu mâna DOMNULUI şi se va numi prin numele lui Israel .
6 Astfel spune DOMNUL, Împăratul lui Israel şi răscumpă-
rătorul său, DOMNUL oştirilor: Eu sunt cel dintâi şi eu sunt
cel din urmă; şi în afară de mine nu este alt Dumnezeu .
7 Şi cine poate ca mine, să cheme şi să spună şi să înşire în
ordine aceste lucruri înaintea mea, de când am rânduit po-
porul din vechime? Şi lucrurile ce vin şi cele ce vor veni, să
le arate lor .
8 Nu vă temeţi, nici nu vă înfricaţi, nu ţi-am spus de atunci
şi  nu  ţi-am  vestit  aceasta?  Voi  sunteţi  chiar  martorii  mei .
Este  vreun  Dumnezeu  în  afară  de  mine?  Da,  nu  este  alt
Dumnezeu; eu nu cunosc vreunul.
9 ¶ Cei care fac un chip cioplit sunt cu toţii deşertăciune; şi
lucrurile lor poftite nu le vor fi de folos; şi ei sunt propriii lor
martori; nu văd, nici nu cunosc, ca să se ruşineze .
10 Cine a format un dumnezeu, sau a turnat un chip cioplit
care este de nici un folos?
11  Iată,  toţi  părtaşii  lui  se  vor  ruşina  şi  lucrătorii,  ei  sunt

421

Isaia  45

dintre oameni; să se adune toţi, să se ridice în picioare; totuşi
se vor teme şi se vor ruşina împreună .
12 Fierarul cu cleştii deopotrivă lucrează în cărbuni şi îl mo-
delează cu ciocane şi îl lucrează cu tăria braţelor lui; dar este
flămând şi nu mai are putere, el nu bea apă şi slăbeşte .
13 Tâmplarul îşi întinde liniarul; el înseamnă cu o linie; îl
potriveşte  cu  rindele  şi  îl  înseamnă  cu  compasul  şi  îl  face
după  chipul  unui  om,  conform  frumuseţii  unui  om,  ca  să
rămână în casă .
14 Îşi taie cedri şi ia chiparosul şi stejarul, pe care îi întăreşte
pentru el printre copacii pădurii, sădeşte un frasin şi ploaia
îl hrăneşte .
15 Atunci îi va folosi omului pentru ars, fiindcă el va lua din
acesta şi se va încălzi; da, îl va aprinde şi va coace pâine; da,
el face un dumnezeu şi i se va închina; el face un chip cioplit
şi se pleacă înaintea lui .
16 El arde o parte din acesta în foc; cu o parte din el mănân-
că apoi carne; prăjeşte friptură şi se satură, da, se încălzeşte
şi spune: Aha, mi-e cald, am văzut focul .
17 Şi din rămăşiţa acestuia face un dumnezeu, chipul lui cio-
plit, se pleacă înaintea lui şi i se închină şi se roagă acestuia şi
spune: Eliberează-mă, fiindcă tu eşti dumnezeul meu .
18 Ei nu au cunoscut nici nu au înţeles, fiindcă el le-a închis
ochii, ca să nu vadă; şi inimile lor, ca să nu înţeleagă .
19 Şi nimeni nu pune la inimă, nu este nici cunoaştere nici
înţelegere pentru a spune: Am ars o parte din el în foc; da,
de asemenea am copt pâine pe cărbunii acestuia; am prăjit
carne şi am mâncat-o, şi voi face din rămăşiţa acestuia o urâ-
ciune? Voi cădea în faţa unui butuc de lemn?
20 El se hrăneşte cu cenuşă, o inimă înşelată l-a abătut, încât
nu îşi poate elibera sufletul, nici nu spune: Nu este o minciu-
nă în dreapta mea?
21  ¶  Aminteşte-ţi  acestea,  Iacobe  şi  Israele,  fiindcă  tu  eşti
servitorul  meu,  eu  te-am  format;  tu  eşti  servitorul  meu,
Israele, nu vei fi uitat de mine .
22  Am  şters  fărădelegile  tale  ca  pe  un  nor  gros,  şi  păca-
tele  tale  ca  pe  un  nor,  întoarce-te  la  mine,  fiindcă  te-am
răscumpărat .
23 Cântaţi, voi ceruri, fiindcă DOMNUL a făcut aceasta; stri-
gaţi, voi adâncimi ale pământului, izbucniţi în cântare, voi
munţi,  pădure  şi  fiecare  copac  din  ea,  fiindcă  DOMNUL  a
răscumpărat pe Iacob şi s-a glorificat în Israel .
24 Astfel spune DOMNUL, răscumpărătorul tău şi cel ce te-a
format din pântece: Eu sunt DOMNUL care face toate lucru-
rile;  care  întinde  singur  cerurile;  prin  mine  însumi  aştern
pământul;
25 Eu sunt cel ce zădărniceşte semnele mincinoşilor şi îi face
nebuni pe ghicitori; care întoarce pe înţelepţi înapoi şi pros-
teşte cunoaşterea lor;
26 Care confirmă cuvântul servitorului său şi împlineşte sfa-
tul  mesagerilor  lui;  care  spune  Ierusalimului:  Vei  fi  locuit;
şi cetăţilor lui Iuda: Veţi fi zidite şi voi ridica dărâmăturile
acestora;
27 Care spune adâncului: Uscă-te şi voi usca râurile;
28 Care spune despre Cirus: El este păstorul meu şi va împli-
ni toată plăcerea mea, chiar spunând Ierusalimului: Tu vei fi
zidit; şi templului: Temelia ta va fi aşezată .

CApitoLuL 45

ASTFEL  spune  DOMNUL  unsului  său,  lui  Cirus,  a  că-

rui mână dreaptă am ţinut-o, pentru a supune naţiuni
înaintea  lui;  şi  voi  dezlega  coapsele  împăraţilor,  pentru  a

deschide înaintea lui cele două porţi părăsite; şi porţile nu
vor fi închise;
2 Voi merge înaintea ta şi locurile strâmbe le voi îndrepta,
voi sparge în bucăţi porţile de aramă şi voi tăia în două dru-
gii de fier,
3 Şi îţi voi da tezaurele întunericului şi bogăţiile ascunse ale
locurilor secrete, ca să ştii că eu, DOMNUL, care te chem pe
nume, sunt Dumnezeul lui Israel .
4 De dragul lui Iacob, servitorul meu, şi Israel, alesul meu,
te-am chemat chiar pe numele tău, ţi-am făcut renume, deşi
nu m-ai cunoscut .
5 ¶ Eu sunt DOMNUL şi nu este altul, nu este Dumnezeu în
afară de mine, te-am încins, deşi nu m-ai cunoscut,
6 Ca ei să ştie de la ridicarea soarelui şi de la vest, că nu este
nimeni în afară de mine . Eu sunt DOMNUL şi nu este altul .
7 Eu formez lumina şi creez întuneric, fac pace şi creez rău,
eu DOMNUL fac toate acestea.
8 Picuraţi voi ceruri de deasupra şi cerurile să toarne drepta-
te; să se deschidă pământul şi ele să aducă salvare şi drepta-
tea să răsară împreună; eu, DOMNUL, am creat aceasta .
9 Vai celui ce se luptă cu Făcătorul său! Să se lupte ciobul de
lut cu cioburile de lut ale pământului . Va spune lutul celui ce
îl modelează: Ce faci? sau lucrarea ta: Nu are mâini?
10 Vai celui ce spune tatălui său: Ce naşti tu? sau femeii: Ce
ai adus pe lume?
11 ¶ Astfel spune DOMNUL, Cel Sfânt al lui Israel şi Făcătorul
său: Întrebaţi-mă  despre lucruri ce  vor veni referitor  la fiii
mei şi referitor la lucrarea mâinilor mele să îmi porunciţi .
12 Am făcut pământul şi am creat omul pe acesta; eu, mâini-
le mele, au întins cerurile şi întregii lor oştiri i-am poruncit .
13  L-am  ridicat  în  dreptate  şi  voi  îndruma  toate  căile  lui,
el  va  construi  cetatea  mea  şi  va  da  drumul  captivilor  mei,
nu pentru preţ nici pentru răscumpărare, spune DOMNUL
oştirilor .
14 Astfel spune DOMNUL: Munca Egiptului şi marfa Etiopiei
şi a sabeenilor, bărbaţi de statură înaltă, vor veni peste tine şi
vor fi ai tăi, vor veni după tine; în lanţuri vor veni şi ţi se vor
pleca, îţi vor aduce cereri, spunând: Cu siguranţă Dumnezeu
este în tine; şi nu este altul, nu este alt Dumnezeu .
15  Cu  adevărat  tu  eşti  un  Dumnezeu  care  te  ascunzi,  O
Dumnezeul lui Israel, Salvatorul .
16  Ei  vor  fi  ruşinaţi  şi  de  asemenea  încurcaţi,  cu  toţii;  vor
merge spre încurcare toţi făcătorii de idoli .
17 Dar Israel va fi salvat în DOMNUL cu o salvare veşnică,
voi nu veţi fi ruşinaţi, nici încurcaţi până la sfârşitul lumii .
18  Fiindcă  astfel  spune  DOMNUL  care  a  creat  cerurile;
Dumnezeu însuşi care a format pământul şi l-a făcut; el l-a
întemeiat, nu l-a creat în zadar, l-a format pentru a fi locuit:
Eu sunt DOMNUL; şi nu este altul .
19 Nu am vorbit în ascuns, într-un loc întunecos al pămân-
tului . Nu am spus seminţei lui Iacob: Voi mă căutaţi în za-
dar,  eu,  DOMNUL,  vorbesc  dreptate,  fac  cunoscut  lucruri
drepte .
20 ¶ Adunaţi-vă şi veniţi; apropriaţi-vă împreună, voi, care
aţi  scăpat  dintre  naţiuni;  nu  au  cunoaştere  cei  care  înalţă
lemnul chipului lor cioplit şi se roagă unui dumnezeu care
nu poate salva .
21  Spuneţi  şi  aduceţi-i  aproape;  da,  să  facă  sfat  împreună,
cine  a  rostit  aceasta  din  vechime?  Cine  a  spus  aceasta  de
atunci? Oare nu eu, DOMNUL? Şi nu este alt Dumnezeu în
afară de mine; un Dumnezeu drept şi un Salvator; nu este
altul în afară de mine .

422

Isaia  48

22 Priviţi la mine şi fiţi salvaţi, toate marginile pământului,
fiindcă eu sunt Dumnezeu şi nu este altul .
23 Am jurat pe mine însumi, cuvântul a ieşit din gura mea
în dreptate şi nu se va întoarce: Căci fiecare genunchi mi se
va pleca, fiecare limbă va jura .
24 Cu siguranţă, unul va spune: În DOMNUL am dreptate şi
tărie, la el vor veni oameni; şi toţi cei aprinşi împotriva lui
vor fi ruşinaţi .
25 În DOMNUL va fi declarată dreaptă şi se va glorifica toată
sămânţa lui Israel .

CApitoLuL 46

BEL se îndoaie, Nebo se apleacă, idolii lor au fost puşi pe

animale şi pe vite; căruţele voastre au fost greu încărca-

te; ele sunt o povară pentru vita obosită .
2 Ei se apleacă, se îndoaie împreună; nu pot salva povara, ci
ei înşişi sunt duşi în captivitate .
3  Dă-mi  ascultare,  casă  a  lui  Iacob  şi  toată  rămăşiţa  casei
lui  Israel,  voi  cei  duşi  de  mine  de  la  naştere  şi  purtaţi  din
pântece,
4 Şi chiar până la bătrâneţea voastră eu sunt el; şi chiar până
la peri albi vă voi purta, eu v-am făcut şi vă voi susţine; chiar
eu vă voi purta şi vă voi elibera .
5 ¶ Cu cine mă veţi asemăna şi mă veţi face egal şi mă veţi
compara, ca să fim asemănători?
6 Cheltuiesc mult aur din pungă şi cântăresc argint în ba-
lanţă şi angajează un aurar; iar el îl face un dumnezeu, ei se
pleacă, da, se închină .
7  Îl  poartă  pe  umăr,  îl  duc  şi  îl  aşează  la  locul  lui  şi  el  stă
acolo; din locul lui nu se va mişca, da, cineva va striga la el,
totuşi nu îi poate răspunde, nici să îl salveze din tulburarea
lui .
8 Amintiţi-vă aceasta şi arătaţi-vă bărbaţi; reamintiţi-vă voi
răzvrătiţilor .
9  Amintiţi-vă  lucrurile  din  vechime,  fiindcă  eu  sunt
Dumnezeu şi nu este altul; eu sunt Dumnezeu şi nu este ni-
meni ca mine,
10 Vestind sfârşitul de la început şi din timpuri vechi lucru-
rile care nu sunt încă făcute, spunând: Sfatul meu va sta în
picioare şi voi împlini toată plăcerea mea;
11 Chemând o pasăre răpitoare din est, pe bărbatul care îm-
plineşte sfatul meu dintr-o ţară îndepărtată; da, am vorbit
aceasta, o voi face de asemenea să se întâmple; am hotărât,
de asemenea voi împlini .
12 Daţi-mi ascultare, voi cu inimă tare, care sunteţi departe
de dreptate;
13 Eu apropii dreptatea mea; nu va fi departe şi salvarea mea
nu va întârzia; şi voi pune salvare în Sion pentru Israel, glo-
ria mea .

CApitoLuL 47

COBOARă şi şezi în ţărână, fiică fecioară a Babilonului,

şezi pe pământ; nu este tron, fiică a caldeilor, fiindcă nu

te vei mai numi blândă şi delicată .
2 Ia pietrele de moară şi macină mâncare, descoperă-ţi şu-
viţele,  dezgoleşte-ţi  piciorul,  descoperă-ţi  coapsa,  treci
râurile .
3 Goliciunea ta va fi descoperită, da, ruşinea ta va fi văzută;
mă voi răzbuna şi nu te voi întâlni ca un om .
4  Cât  despre  răscumpărătorul  nostru,  DOMNUL  oştirilor
este numele său, Cel Sfânt al lui Israel .
5 Şezi tăcută şi du-te în întuneric, fiică a caldeilor, fiindcă nu

te vei mai numi: Doamna împărăţiilor .
6 M-am înfuriat pe poporul meu, am pângărit moştenirea
mea şi i-am dat în mâna ta; iar tu nu le-ai arătat milă, peste
cei bătrâni ai apăsat foarte mult jugul tău .
7  ¶  Şi  tu  spui:  Voi  fi  o  doamnă  pentru  totdeauna,  astfel
nu ţi-ai pus acestea la inimă, nici nu ţi-ai amintit sfârşitul
acesteia .
8 De aceea ascultă acum, cea dedată plăcerilor, care locuieşti
fără grijă, care spui în inima ta: Eu sunt şi nu este alta în afa-
ră de mine, nu voi şedea ca o văduvă, nici nu voi cunoaşte
pierderea de copii;
9  Dar  aceste  două  lucruri  vor  veni  la  tine  într-o  clipă,  în-
tr-o singură zi, pierderea de copii şi văduvia; vor veni peste
tine în desăvârşirea lor din cauza mulţimii vrăjitoriilor tale
şi pentru marele număr al farmecelor tale .
10 Fiindcă te-ai încrezut în stricăciunea ta, ai spus: Nimeni
nu mă vede . Înţelepciunea şi cunoaşterea ta te-au pervertit;
şi a spus în inima ta: Eu sunt şi nu este alta în afară de mine .
11 De aceea răul va veni peste tine; nu vei şti de unde se ri-
dică, şi nenorocirea va cădea peste tine; nu vei fi în stare să
o dai jos, şi dintr-odată va veni peste tine pustiire pe care nu
o vei cunoaşte .
12 Stai acum cu farmecele tale şi cu mulţimea vrăjitoriilor
tale, în care ai ostenit din tinereţea ta; dacă astfel vei trage
vreun folos, dacă astfel vei putea învinge .
13  Eşti  obosită  în  mulţimea  sfaturilor  tale .  Să  se  ridice  în
picioare acum astrologii, privitorii la stele, prezicătorii după
lună şi să te salveze de cele ce vor veni peste tine .
14 Iată, vor fi ca paie; focul îi va arde; nu se vor elibera din
puterea  flăcării,  nu  va  fi  cărbune  la  care  să  se  încălzească,
nici foc pentru a sta înaintea lui .
15  Astfel  îţi  vor  fi  aceia  cu  care  te-ai  ostenit,  comercianţii
din tinereţea ta; se va duce fiecare la ale lui; nimeni nu te va
salva .

CApitoLuL 48

ASCULTAŢI aceasta, casă a lui Iacob, care sunteţi numiţi

după numele lui Israel şi aţi ieşit din apele lui Iuda, care
juraţi pe numele DOMNULUI şi amintiţi despre Dumnezeul
lui Israel, dar nu în adevăr, nici în dreptate .
2 Fiindcă se numesc pe ei înşişi după cetatea sfântă şi se spri-
jină pe Dumnezeul lui Israel; DOMNUL oştirilor este numele
său .
3 Am vestit de la început lucrurile din vechime; şi au ieşit
din gura mea şi le-am arătat; le-am făcut dintr-odată şi s-au
întâmplat .
4 Deoarece am ştiut că tu eşti încăpăţânat şi gâtul tău este un
tendon de fier şi sprânceana ta de aramă;
5 Ţi-am vestit de la început; înainte să se fi întâmplat ţi-am
arătat, ca nu cumva să spui: Idolul meu le-a făcut şi chipul
meu cioplit şi chipul meu turnat le-a poruncit .
6 Tu ai auzit, priveşte toate acestea; şi nu veţi vesti? Ţi-am
arătat lucruri noi din acest timp, chiar lucruri ascunse şi nu
le-ai cunoscut .
7 Acum sunt create şi nu de la început; şi înaintea zilei aces-
teia nu le-ai auzit; ca nu cumva să spui: Iată, le-am ştiut .
8 Da, nu le-ai auzit; da, nu le-ai cunoscut; da, din acel timp
când urechea ta nu a fost deschisă, fiindcă am ştiut că te vei
purta foarte perfid şi ai fost numit un răzvrătit din pântece .
9 ¶ De dragul numelui meu îmi voi amâna mânia şi pentru
lauda mea mă voi abţine pentru tine, ca să nu te stârpesc .
10 Iată, te-am rafinat, dar nu cu argint; te-am ales în cuptorul

423

Isaia  50

de chinuire .
11 De dragul meu, chiar de dragul meu, o voi face, căci cum
să fie numele meu întinat? Şi nu voi da gloria mea altuia .
12 Daţi-mi ascultare, Iacob şi Israel, cei chemaţi ai mei; eu
sunt el; eu sunt cel dintâi, de asemenea, cel de pe urmă .
13  Mâna  mea  de  asemenea  a  aşezat  temelia  pământului  şi
dreapta mea a întins cerurile, când le chem, ele se ridică în
picioare împreună .
14 Voi toţi, adunaţi-vă şi ascultaţi; cine dintre ei a vestit aces-
te lucruri? DOMNUL l-a iubit, el îşi va împlini plăcerea asu-
pra Babilonului şi braţul său va fi asupra caldeenilor .
15 Eu, chiar eu, am vorbit; da, l-am chemat, l-am adus şi îşi
va face calea prosperă .
16 ¶ Veniţi aproape de mine, ascultaţi aceasta; nu am vorbit
în  ascuns  de  la  început;  de  când  au  fost  aceste  lucruri,  eu
sunt acolo; şi acum Domnul DUMNEZEU şi Duhul său m-a
trimis .
17 Astfel spune DOMNUL, Răscumpărătorul tău, Cel Sfânt
al lui Israel: Eu sunt DOMNUL Dumnezeul tău care te înva-
ţă ce îţi este de folos, care te duce pe calea pe care trebuie să
mergi .
18 O de ai fi dat ascultare poruncilor mele! Atunci pacea ta
ar fi fost ca un râu şi dreptatea ta ca valurile mării;
19  Sămânţa  ta  de  asemenea  ar  fi  fost  ca  nisipul  şi  urmaşii
adâncurilor tale ca pietrişul acesteia; numele său nu ar fi tre-
buit nici stârpit, nici nimicit dinaintea mea .
20 Ieşiţi din Babilon, fugiţi de caldei, vestiţi cu o voce a cân-
tării, spuneţi aceasta, rostiţi aceasta până la capătul pămân-
tului;  spuneţi:  DOMNUL  a  răscumpărat  pe  servitorul  său
Iacob .
21 Şi ei nu au însetat când el i-a condus prin pustiuri, a făcut
apele să curgă din stâncă pentru ei, a despicat de asemenea
stânca şi apele au ţâşnit .
22 Nu este pace, spune DOMNUL, pentru cei stricaţi .

CApitoLuL 49

ASCULTAŢI-Mă  insule;  şi  daţi  ascultare,  voi  popoare,

de  departe;  DOMNUL  m-a  chemat  din  pântece;  din

adâncurile mamei mele a dat de ştire despre numele meu .
2 Şi mi-a făcut gura ca o sabie ascuţită; în umbra mâinii lui
m-a ascuns şi m-a făcut o săgeată lustruită; în tolba lui m-a
ascuns;
3 Şi mi-a spus: Israele, tu eşti  servitorul meu în care voi fi
glorificat .
4 Atunci am spus: Am ostenit în zadar, mi-am cheltuit pu-
terea  pentru  nimic  şi  în  zadar,  totuşi  judecata  mea  este  la
DOMNUL şi lucrarea mea la Dumnezeul meu .
5 Şi acum, spune DOMNUL care m-a format din pântece să
fiu servitorul său, să aduc pe Iacob din nou la el: Deşi Israel
nu este adunat, totuşi voi fi glorios în ochii DOMNULUI şi
Dumnezeul meu va fi tăria mea .
6 Iar el a spus: Este un lucru uşor să fii servitorul meu pentru
a ridica triburile lui Iacob şi să restaurezi pe cei păstraţi ai lui
Israel, de asemenea te voi da ca o lumină neamurilor, ca să fii
salvarea mea până la capătul pământului .
7 ¶ Astfel spune DOMNUL, Răscumpărătorul lui Israel şi Cel
Sfânt al său, celui pe care omul îl dispreţuieşte, celui pe care
naţiunea îl detestă, unui servitor al conducătorilor: Împăraţi
vor vedea şi se vor ridica, prinţi de asemenea se vor închina,
datorită DOMNULUI care este credincios şi Celui Sfânt al lui
Israel, iar el te va alege pe tine .
8 Astfel spune  DOMNUL: La timpul îndurării te-am auzit,

şi în ziua salvării te-am ajutat; şi te voi păstra şi te voi da ca
legământ al poporului, pentru a întemeia pământul, să faci
să moştenească moştenirile pustiite;
9 Ca să spui prizonierilor: Mergeţi înainte; celor ce sunt în
întuneric: Arătaţi-vă . Vor paşte pe lângă drumuri şi păşunile
lor vor fi în toate locurile înalte .
10 Nu vor flămânzi nici nu vor înseta; nici căldura nici soa-
rele nu îi vor lovi, căci cel ce are milă de ei îi va conduce, pe
lângă izvoarele de apă îi va conduce .
11 Şi toţi munţii mei îi voi face o cale şi drumurile mele mari
vor fi înălţate .
12 Iată, aceştia vor veni de departe; şi, iată, aceştia din nord
şi din vest şi aceştia din ţara lui Sinim .
13 ¶ Cântaţi, cerurilor; şi bucură-te, pământule; şi izbucniţi
în cântare, munţilor, fiindcă DOMNUL a mângâiat poporul
lui şi va avea milă de cei chinuiţi ai lui .
14 Dar Sionul a spus: DOMNUL m-a părăsit şi Domnul meu
m-a uitat .
15 Poate o femeie să îşi uite copilul sugar, încât să nu aibă
milă de fiul pântecelui ei? Da, ei pot uita, totuşi eu nu te voi
uita .
16  Iată,  te-am  gravat  pe  palmele  mâinii  mele;  zidurile  tale
sunt întotdeauna înaintea mea .
17 Copiii tăi se vor grăbi; nimicitorii tăi şi cei ce te-au risipit
vor pleca din tine .
18 ¶ Ridică-ţi ochii de jur împrejur şi priveşte, toţi aceştia se
adună şi vin la tine . Precum trăiesc, spune DOMNUL, cu si-
guranţă te vei înveşmânta cu ei toţi, precum cu un ornament
şi îi vei lega de tine, precum o mireasă .
19  Fiindcă  locurile  tale  risipite  şi  pustiite  şi  ţara  nimicirii
tale, vor fi acum prea înguste din cauza locuitorilor şi cei ce
te-au înghiţit vor fi departe .
20 Copiii pe care îi vei avea, după ce i-ai pierdut pe ceilalţi,
vor  spune  din  nou  în  urechile  tale:  Locul  este  prea  strâmt
pentru mine, dă-mi loc ca să locuiesc .
21 Atunci vei spune în inima ta: Cine mi-a născut pe aceştia,
văzând că mi-am pierdut copiii şi sunt pustiită, o captivă şi
mişcându-mă încoace şi încolo? Şi cine i-a crescut pe aceş-
tia? Iată, am fost lăsată singură; aceştia, unde au fost?
22  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Iată,  îmi  voi  ridica
mâna la neamuri şi voi aşeza standardul meu poporului, şi
ei  îţi  vor  aduce  fiii  pe  braţe  şi  fiicele  tale  vor  fi  purtate  pe
umerii lor.
23  Şi  împăraţi  vor  fi  taţii  tăi  îngrijitori  şi  împărătesele  lor
mamele tale îngrijitoare, ţi se vor prosterna0 cu faţa la pă-
mânt şi vor linge praful piciorului tău; şi vei cunoaşte că eu
sunt DOMNUL, fiindcă nu vor fi ruşinaţi cei ce mă aşteaptă .
24 ¶ Va fi luată prada de la cel puternic, sau captivul legiuit
eliberat?
25 Dar astfel spune DOMNUL: Chiar captivii celui puternic
vor fi duşi şi prada tiranului va fi eliberată, căci mă voi lupta
cu cel ce luptă cu tine şi îţi voi salva copiii .
26 Şi voi hrăni pe cei ce te oprimă cu propria lor carne; şi se
vor îmbăta cu propriul sânge, precum cu vin dulce, şi toată
făptura va cunoaşte că eu, DOMNUL, sunt Salvatorul tău şi
Răscumpărătorul tău, Cel puternic al lui Iacob .

CApitoLuL 50

ASTFEL  spune  DOMNUL:  Unde  este  cartea  divorţului

mamei  tale,  pe  care  am  pus-o  deoparte?  Sau  căruia
dintre creditorii mei te-am vândut? Iată, pentru nelegiuirile
voastre v-aţi vândut şi pentru fărădelegile voastre este mama

424

Isaia  52

voastră pusă deoparte .
2 De ce, atunci când am venit, nu era nici un om? Când am
strigat, nu era nimeni să răspundă? Este mâna mea scurtată
de tot, încât să nu poată răscumpăra, sau nu am putere să
eliberez? Iată, la mustrarea mea usuc marea, fac râurile un
pustiu, peştii lor put, deoarece nu este apă şi mor de sete .
3 Înveşmântez cerurile în negru şi fac pânza de sac acope-
ritoarea lor .
4 ¶ Domnul DUMNEZEU mi-a dat limba învăţatului, să ştiu
cum să vorbesc un cuvânt, la timp, celui ce este obosit; el îmi
trezeşte dimineaţă de dimineaţă, îmi trezeşte urechea să as-
culte ca cel învăţat .
5 Domnul DUMNEZEU mi-a deschis urechea şi nu am fost
răzvrătit, nici nu m-am întors înapoi .
6  Mi-am  dat  spatele  celor  ce  lovesc  şi  obrajii  celor  care  au
smuls părul, nu mi-am ascuns faţa de la ruşine şi scuipare .
7 Fiindcă Domnul DUMNEZEU mă va ajuta; de aceea nu voi
fi  încurcat,  de  aceea  mi-am  făcut  faţa  precum  cremenea  şi
ştiu că nu voi fi ruşinat .
8 Cel care mă declară drept este aproape; cine se va lupta cu
mine? Să ne ridicăm împreună în picioare, cine este potriv-
nicul meu? Să se apropie de mine .
9 Iată, Domnul DUMNEZEU mă va ajuta; cine este cel care
mă va condamna? Iată, se vor învechi toţi ca o haină, molia
îi va mânca .
10 ¶ Cine printre voi se teme de DOMNUL, care ascultă de
vocea servitorului său, care umblă în întuneric şi nu are lu-
mină? Să se încreadă în numele DOMNULUI şi să se sprijine
pe Dumnezeul lui .
11 Iată, voi toţi care aprindeţi un foc, care vă înconjuraţi cu
scântei, umblaţi în lumina focului vostru şi în scânteile pe
care le-aţi  aprins . Aceasta veţi avea din mâna mea;  vă  veţi
întinde în întristare .

CApitoLuL 51

DAŢI-MI  ascultare,  voi  care  urmaţi  dreptatea,  voi  care

căutaţi pe  DOMNUL, priviţi la stânca din care sunteţi

ciopliţi şi la gaura gropii din care sunteţi săpaţi .
2  Priviţi  la  Avraam  tatăl  vostru  şi  la  Sara  care  v-a  născut,
fiindcă l-am chemat doar pe el şi l-am binecuvântat şi l-am
înmulţit .
3  Fiindcă  DOMNUL  va  mângâia  Sionul,  v-a  mângâia  toate
locurile ei risipite; şi va face pustiul ei ca Edenul şi deşertul ei
ca grădina DOMNULUI; bucurie şi veselie vor fi găsite acolo,
mulţumire şi vocea melodiei .
4  ¶  Dă-mi  ascultare,  poporul  meu;  şi  apleacă  urechea  la
mine, naţiunea mea, fiindcă o lege va ieşi din mine şi voi face
să se odihnească judecata mea ca o lumină a poporului . .
5 Dreptatea mea este aproape; salvarea mea a ieşit şi braţele
mele vor judeca poporul; insulele mă vor aştepta şi în braţul
meu se vor încrede .
6 Ridicaţi-vă ochii spre ceruri şi priviţi la pământul de de-
desubt, fiindcă cerurile vor dispare ca fumul şi pământul va
îmbătrâni ca un veşmânt şi cei ce locuiesc pe el vor muri în
acelaşi fel, dar salvarea mea va fi pentru totdeauna şi drepta-
tea mea nu va fi desfiinţată .
7 Daţi-mi ascultare, voi care cunoaşteţi dreptatea, poporul
în a cărui inimă este legea mea; nu vă temeţi de ocara oame-
nilor, nici nu vă fie frică de dispreţuirile lor .
8 Fiindcă molia ca pe un veşmânt îi va mânca şi îi va mânca
viermele  ca  pe  o  lână,  dar  dreptatea  mea  va  fi  pentru  tot-
deauna şi salvarea mea din generaţie în generaţie .

9  ¶  Trezeşte-te,  trezeşte-te,  îmbracă-te  cu  tărie,  braţ  al
DOMNULUI; trezeşte-te, ca în zilele de demult, în generaţiile
din vechime . Nu eşti tu cel care a tăiat pe Rahab şi a rănit
dragonul?
10 Nu eşti tu acela care ai uscat marea, apele marelui adânc;
care  ai  făcut  adâncurile  mării  o  cale  de  trecere  pentru  cei
răscumpăraţi?
11 De aceea răscumpăraţii DOMNULUI se vor întoarce şi vor
veni cu cântare la Sion; şi bucurie veşnică va fi peste capul
lor,  vor  obţine  veselie  şi  bucurie,  iar  tristeţea  şi  jelirea  vor
fugi .
12 Eu, chiar eu, sunt cel care te mângâie; cine eşti tu, să îţi fie
frică de un om care va muri şi de fiul omului care va fi făcut
ca iarba;
13 Şi uiţi pe DOMNUL, făcătorul tău, care a întins cerurile
şi a aşezat temeliile pământului; şi s-a temut continuu în fi-
ecare zi din cauza furiei opresorului, ca şi cum ar fi fost gata
să distrugă? Ş
14 Cel încovoiat sub lanţuri se grăbeşte să fie dezlegat şi să nu
moară în groapă, nici pâinea să nu îi lipsească .
15 Dar eu sunt  DOMNUL Dumnezeul tău, care a despărţit
marea,  a  cărei  valuri  au  urlat,  DOMNUL  oştirilor  este  nu-
mele său .
16 Şi am pus cuvintele mele în gura ta şi te-am acoperit în
umbra mâinii mele, ca să sădesc cerurile şi să aşez fundaţiile
pământului şi să spun Sionului: Tu eşti poporul meu .
17 ¶ Trezeşte-te, trezeşte-te, ridică-te în picioare, Ierusalime,
care ai băut din mâna DOMNULUI paharul furiei lui; ai băut
drojdiile paharului cutremurării şi le-ai stors .
18  Nu  este  nimeni  să  o  călăuzească  printre  toţi  fiii  pe  care
i-a  născut;  nici  să  o  ia  de  mână  dintre  toţi  fiii  pe  care  i-a
crescut .
19  Aceste  două  lucruri  au  venit  la  tine;  cui  îi  va  părea  rău
pentru tine? Pustiirea şi distrugerea şi foametea şi sabia; da-
torită cui să te mângâi?
20  Fii  tăi  au  leşinat,  zac  la  capătul  tuturor  străzilor,  ca  un
taur sălbatic într-un laţ, sunt plini de furia DOMNULUI, de
mustrarea Dumnezeului tău .
21 Ascultă acum, tu cel chinuit şi îmbătat, dar nu cu vin,
22  Astfel  spune  Domnul  tău  DOMNUL,  şi  Dumnezeul  tău
care pledează în cauza poporului său: Iată, am luat din mâna
ta paharul cutremurării, drojdiile paharului furiei mele; nu
îl vei mai bea;
23 Ci o voi pune în mâna celor care te chinuiesc, care au spus
sufletului tău: Prosternă-te, să trecem peste tine, iar tu ţi-ai
aşternut trupul ca pământul şi ca strada, celor care au trecut
pe deasupra .

CApitoLuL 52

tREZEŞTE-TE, trezeşte-te; îmbracă-ţi tăria, Sioane; îm-

bracă-ţi veşmintele frumoase, Ierusalime, cetate sfântă,
fiindcă  de  acum  înainte  nu  vor  mai  veni  în  tine  cei  necir-
cumcişi şi necuraţi .
2  Scutură-te  de  praf;  ridică-te  şi  şezi  jos,  Ierusalime,  dez-
leagă-te  de  legăturile  gâtului  tău,  tu,  cea  captivă,  fiică  a
Sionului .
3 Fiindcă astfel spune DOMNUL: V-aţi vândut pentru nimic;
şi veţi fi răscumpăraţi fără bani .
4  Fiindcă  astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Poporul  meu
a coborât înainte în Egipt pentru a locui temporar acolo; şi
asirianul l-a oprimat fără motiv .
5 De aceea acum, ce am aici, spune DOMNUL, când poporul

425

Isaia  54

meu este luat pe nimic? Cei ce conduc peste ei îi fac să urle,
spune DOMNUL; şi numele meu este blasfemiat continuu în
fiecare zi .
6 De aceea poporul meu va cunoaşte numele meu, de aceea
vor cunoaşte în acea zi că eu sunt cel care vorbeşte, iată-mă .
7 ¶ Cât de frumoase sunt pe munţi picioarele celui ce aduce
veşti bune, care anunţă pace; care aduce veştile bune ale bi-
nelui, care anunţă salvare; care spune Sionului: Dumnezeul
tău domneşte!
8 Paznicii tăi vor ridica vocea; cu vocea vor cânta împreună,
fiindcă vor vedea ochi către ochi, când DOMNUL va aduce
din nou Sionul .
9 Izbucniţi de bucurie, cântaţi împreună, voi locuri risipite
ale Ierusalimului, fiindcă DOMNUL a mângâiat poporul său,
a răscumpărat Ierusalimul .
10  DOMNUL  şi-a  dezgolit  braţul  sfânt  în  ochii  tuturor  na-
ţiunilor;  şi  toate  marginile  pământului  vor  vedea  salvarea
Dumnezeului nostru .
11 Depărtaţi-vă, depărtaţi-vă, plecaţi de aici, nu atingeţi ni-
mic necurat; ieşiţi din mijlocul ei; fiţi curaţi, cei care purtaţi
vasele DOMNULUI .
12 Fiindcă nu veţi ieşi cu grabă, nici nu veţi merge în zbor,
fiindcă DOMNUL va merge înaintea voastră; şi Dumnezeul
lui Israel va fi ariergarda voastră .
13 ¶ Iată, servitorul meu se va purta cu prudenţă, va fi prea-
mărit şi înălţat şi va fi foarte înalt .
14 Cât de mulţi au fost înmărmuriţi de tine; atât de desfigu-
rată i-a fost faţa, mai mult decât a oricărui om, şi înfăţişarea
lui mai mult decât a fiilor oamenilor;
15 Astfel el va stropi multe naţiuni; înaintea lui împăraţii îşi
vor închide gurile, fiindcă vor vedea ceea ce nu li s-a spus; şi
ceea ce nu au auzit vor lua în considerare .

CApitoLuL 53

DOMNULUI?

CINE a crezut vestea noastră şi cui i-a fost arătat braţul

2 Fiindcă el va creşte înaintea lui ca un lăstar şi ca o rădăcină
dintr-un pământ uscat, nu are formă nici frumuseţe; şi când
îl vom vedea, nu va avea frumuseţe ca să îl dorim .
3 El este dispreţuit şi respins de oameni; un om al întristă-
rilor şi obişnuit cu mâhnirea, şi ne-am ascuns de el cum ne-
am ascunde feţele, a fost dispreţuit şi noi nu l-am preţuit .
4 ¶ Cu adevărat el a purtat mâhnirile noastre şi a luat asu-
pra lui întristările noastre, totuşi l-am socotit bătut, lovit de
Dumnezeu şi chinuit .
5 Dar el a fost rănit pentru fărădelegile noastre, a fost zdro-
bit pentru nelegiuirile noastre, pedeapsa păcii noastre a fost
asupra lui; şi prin loviturile lui suntem vindecaţi .
6 Noi toţi ca oi am rătăcit; ne-am întors fiecare la propria cale;
şi DOMNUL a aşezat pe el nelegiuirea noastră a tuturor .
7 A fost oprimat şi a fost chinuit, totuşi nu şi-a deschis gura,
este adus ca un miel la măcel, ca o oaie mută înaintea tunză-
torilor, astfel nu şi-a deschis gura .
8 A fost luat de la închisoare şi de la judecată, şi cine va vesti
generaţia lui? Fiindcă a fost stârpit din ţara celor vii, pentru
fărădelegea poporului meu a fost el lovit .
9 Şi el şi-a făcut mormântul cu cei stricaţi şi cu cei bogaţi în
moartea  lui;  deoarece  nu  făcuse  nimic  violent,  nici  nu  era
vreo înşelăciune în gura lui .
10 ¶ Totuşi DOMNULUI i-a plăcut să îl zdrobească; l-a supus
suferinţei; când tu îi vei face sufletul o ofrandă pentru pă-
cat, el va vedea sămânţa lui, îşi va prelungi zilele şi plăcerea

DOMNULUI va prospera în mâna lui .
11 Va vedea din rodul ostenelii sufletului său şi va fi satisfă-
cut, prin cunoaşterea lui, servitorul meu cel drept va declara
drept pe cei mulţi; şi el va lua asupra lui nelegiuirile lor .
12 De aceea îi voi împărţi partea lui cu cei mari şi va împărţi
prada cu cei puternici; pentru că şi-a turnat sufletul până la
moarte şi a fost numărat cu cei fără de lege; şi a purtat păca-
tul multora şi a mijlocit pentru cei fără de lege .

CApitoLuL 54

CâNTă, stearpo, tu care nu ai născut; izbucneşte în cân-

tare  şi  strigă  tare,  tu  care  nu  ai  avut  durerile  naşterii,
fiindcă mai mulţi sunt copiii celei pustiite decât copiii soţiei
căsătorite, spune DOMNUL .
2 Lărgeşte locul cortului tău şi să întindă ei perdelele locuin-
ţelor tale, nu cruţa, lungeşte-ţi funiile şi întăreşte-ţi stâlpii;
3 Fiindcă vei izbucni în dreapta şi în stânga; şi sămânţa ta va
moşteni neamurile şi va face cetăţile pustiite să fie locuite .
4 Nu te teme, căci nu vei fi ruşinată, nici nu vei fi încurcată;
fiindcă nu vei fi dată de ruşine, căci vei uita ruşinea tinereţii
tale şi nu îţi vei mai aminti ocara văduviei tale .
5 Fiindcă Făcătorul tău este soţul tău; DOMNUL oştirilor este
numele său; şi Răscumpărătorul tău, Cel Sfânt al lui Israel;
Dumnezeul întregului pământ va fi el numit .
6  ¶  Căci  DOMNUL  te-a  chemat  ca  pe  o  femeie  părăsită  şi
mâhnită în duh şi o soţie a tinereţii, când ai fost refuzată,
spune Dumnezeul tău .
7 Pentru puţin timp te-am părăsit, dar cu îndurări mari te
voi aduna .
8 Într-o fărâmă de furie mi-am ascuns faţa de tine pentru
un moment, dar cu bunătate veşnică voi avea milă de tine,
spune DOMNUL, Răscumpărătorul tău .
9 Fiindcă aceasta este ca apele lui Noe pentru mine, căci aşa
cum am jurat că apele lui Noe nu vor mai merge peste pă-
mânt, tot astfel am jurat că nu mă voi mai înfuria pe tine,
nici nu te voi mai certa .
10 Căci munţii se vor depărta şi dealurile vor fi mutate, dar
bunătatea mea nu se va depărta de tine, nici legământul pă-
cii  mele  nu  va  fi  mutat,  spune  DOMNUL,  care  are  milă  de
tine .
11 ¶ Tu, cea chinuită, aruncată de furtună şi nemângâiată,
iată, voi pune pietrele tale cu frumoase culori şi voi pune te-
meliile tale cu safire .
12 Şi voi face ferestrele tale din agate şi porţile tale din rubi-
ne şi toate graniţele tale din pietre plăcute .
13 Şi toţi copiii tăi vor fi discipoli ai DOMNULUI; şi mare va
fi pacea copiilor tăi .
14 În dreptate vei fi întemeiată, de oprimare vei fi departe,
căci nu te vei teme, şi de groază, fiindcă nu se va apropia de
tine .
15 Iată, cu siguranţă ei se vor aduna, dar nu de la mine, orici-
ne se va aduna împotriva ta va cădea din cauza ta .
16 Iată, eu l-am creat pe fierar care suflă cărbunii în foc şi
care aduce o unealtă pentru munca lui; şi l-am creat pe risi-
pitorul pentru a distruge .
17 Nici o armă formată împotriva ta nu va prospera; şi fie-
care limbă ce se va ridica împotriva ta în judecată o vei con-
damna . Aceasta este moştenirea servitorilor DOMNULUI şi
dreptatea lor este de la mine, spune DOMNUL .

426

Isaia  57

CApitoLuL 55

VOI, toţi cei însetaţi, veniţi la ape, şi cel ce nu are bani,

veniţi, cumpăraţi şi mâncaţi; da, veniţi, cumpăraţi vin

şi lapte fără bani şi fără preţ .
2 Pentru ce cheltuiţi bani pentru ce nu este pâine? Şi ostenea-
la voastră pentru ceea ce nu satură? Daţi-mi atent ascultare
şi mâncaţi ceea ce este bun şi să se desfete sufletul vostru în
grăsime .
3  Plecaţi-vă  urechile  şi  veniţi  la  mine,  ascultaţi  şi  sufletul
vostru va trăi; iar eu voi face un legământ veşnic cu voi, con-
form îndurărilor adevărate ale lui David .
4 Iată, l-am dat ca martor poporului, un conducător şi coman-
dant poporului .
5 Iată, vei chema o naţiune pe care nu o cunoşti, şi naţiuni
care nu te-au cunoscut vor alerga la tine datorită DOMNULUI
Dumnezeului tău şi pentru Cel Sfânt al lui Israel, căci el te-a
glorificat .
6 ¶ Căutaţi pe DOMNUL cât mai poate fi găsit, chemaţi-l cât
mai este aproape;
7  Să uite cel  rău calea lui  şi  omul nedrept gândurile  lui,  şi
să  se  întoarcă  la  DOMNUL,  iar  el  va  avea  milă  de  el;  şi  la
Dumnezeul nostru, căci el îşi înmulţeşte iertarea .
8  Fiindcă  gândurile  mele  nu  sunt  gândurile  tale,  nici  căile
tale nu sunt căile mele, spune DOMNUL .
9 Căci aşa cum cerurile sunt mai sus decât pământul, ast-
fel sunt căile mele mai înalte decât căile voastre şi gândurile
mele decât gândurile voastre .
10  Căci  aşa  cum  coboară  ploaia  şi  zăpada  din  cer  şi  nu  se
întoarce acolo, ci udă pământul şi îl face să încolţească şi să
înmugurească, pentru a da sămânţă semănătorului şi pâine
celui ce mănâncă .
11  La fel va  fi  cuvântul meu care iese din gura  mea,  nu  se
va întoarce la mine gol, ci va împlini ceea ce îmi place şi va
prospera în lucrul la care l-am trimis .
12 Fiindcă veţi ieşi cu bucurie şi veţi fi conduşi cu pace, mun-
ţii şi dealurile vor izbucni înaintea voastră în cântare şi toţi
copacii câmpului vor bate din palme .
13 În loc de spin va răsări bradul şi în loc de mărăcine va ră-
sări pomul de mirt şi va fi DOMNULUI ca nume, ca un semn
veşnic care nu va fi stârpit .

CApitoLuL 56

ASTFEL spune DOMNUL: Păziţi judecata şi faceţi drepta-

te, fiindcă salvarea mea este aproape să vină şi dreptatea

mea să fie revelată .
2 Binecuvântat este omul care face aceasta şi fiul omului care
se ţine de aceasta; care ţine sabatul ca să nu îl spurce şi îşi
ţine mâna de la a face vreun rău .
3  ¶  Nici  nu  lăsa  pe  fiul  străinului,  care  s-a  alăturat
DOMNULUI, să vorbească, spunând: DOMNUL m-a separat
în întregime de poporul lui; nici nu lăsa pe famen să spună:
Iată, eu sunt un pom uscat .
4  Fiindcă  astfel  spune  DOMNUL,  famenilor  ce  ţin  sabate-
le mele şi aleg lucrurile care îmi plac mie şi ţin legământul
meu;
5 Lor le voi da în casa mea şi în înăuntrul zidurilor mele un
loc şi un nume mai bun decât al fiilor şi al fiicelor, le voi da
un nume veşnic, ce nu va fi stârpit .
6  De  asemenea  fiii  străinului,  care  se  alătură  DOMNULUI,
pentru a-l servi şi pentru a iubi numele DOMNULUI, pentru
a fi servitorii lui, oricine ţine sabatul ca să nu îl spurce şi apu-
că legământul meu;

7 Chiar pe ei îi voi aduce la muntele meu sfânt şi îi voi bucura
în casa mea de rugăciune, ofrandele lor arse şi sacrificiile lor
vor fi primite pe altarul meu; căci casa mea se va numi casă
de rugăciune pentru toate popoarele .
8 Domnul DUMNEZEU care adună proscrişii lui Israel spu-
ne: Voi aduna încă şi pe alţii la el, pe lângă cei adunaţi la el .
9  ¶  Voi,  toate  fiarele  câmpului,  veniţi  să  devoraţi,  da,  voi,
toate fiarele din pădure .
10  Paznicii  lui  sunt  orbi,  sunt  toţi  neştiutori,  ei  sunt  toţi
câini  muţi,  nu  pot  lătra;  dormind,  stând  întinşi,  iubind  să
dormiteze .
11 Da, sunt câini lacomi care nu pot avea niciodată destul şi
sunt păstori care nu pot înţelege, toţi privesc la propria cale,
fiecare la câştigul său, din partea sa .
12 Veniţi, spun ei, voi aduce vin şi ne vom umple cu băutură
tare; şi mâine va fi ca astăzi şi mult mai abundent .

CApitoLuL 57

CEL  drept  piere  şi  nimeni  nu  pune  aceasta  la  inimă,  şi

oameni miloşi sunt luaţi, fără ca nimeni să ia aminte că

cel drept este luat de la răul ce vine.
2 El va intra în pace, ei se vor odihni în paturile lor, fiecare
umblând în integritatea lui .
3  ¶  Dar  apropriaţi-vă  aici,  voi,  fii  ai  vrăjitoarei,  sămânţă  a
adulterului şi a curvei .
4  De  cine  vă  bateţi  voi  joc?  Împotriva  cui  lărgiţi  gura  şi
scoateţi limba? Nu sunteţi copii ai fărădelegii, o sămânţă a
falsităţii,
5 Aprinzându-vă cu idoli sub fiecare pom verde, înjunghiind
copiii în văile de sub crăpăturile stâncilor?
6 Printre pietrele netede ale pârâului este partea ta; ele, ele
sunt sorţul tău, lor le-ai turnat un dar de băutură, ai adus un
dar de mâncare . Să primesc eu în acestea, mângâiere?
7 Pe un munte îngâmfat şi înalt ţi-ai aşezat patul, chiar până
acolo ai mers să aduci sacrificiu .
8  De  asemenea  în  spatele  uşilor  şi  al  stâlpilor  ţi-ai  aşezat
amintirea, căci te-ai descoperit altuia decât mie şi te-ai ur-
cat; ţi-ai lărgit patul şi ţi-ai făcut un legământ cu ei; ai iubit
patul lor unde l-ai văzut .
9 Şi ai mers la împărat cu untdelemn şi ai înmulţit miresme-
le tale şi ai trimis mesagerii tăi departe şi te-ai înjosit chiar
până la iad .
10  Ai  obosit  de  lungimea  căii  tale;  totuşi  nu  ai  spus:  Nu
este speranţă; ai găsit viaţa mâinii tale; de aceea nu ai fost
mâhnit .
11 Şi de cine te-ai temut sau înfricat, că ai minţit şi nu ţi-ai
amintit de mine, nici nu ai pus aceasta la inimă? Nu am tă-
cut încă din vechime, iar tu nu te-ai temut de mine?
12 Voi vesti dreptatea ta şi faptele tale, deoarece nu îţi vor
folosi .
13 ¶ Când strigi, să te elibereze mulţimile tale; dar vântul le
va duce pe toate; zădărnicia le va lua, dar cel ce îşi pune în-
crederea în mine va stăpâni pământul şi va moşteni muntele
meu sfânt;
14 Şi va spune: Înălţaţi, înălţaţi, pregătiţi calea, îndepărtaţi
piatra de poticnire din calea poporului meu .
15 Fiindcă astfel spune Cel înalt şi preaînalt care locuieşte în
eternitate, al cărui nume este Sfânt: Eu locuiesc în locul înalt
şi sfânt cu cel care de asemenea este al unui duh căit şi umil,
pentru a înviora duhul celui umil şi pentru a înviora inima
celor căiţi .
16  Căci  nu  mă  voi  lupta  pentru  totdeauna,  nici  nu  voi  fi

427

Isaia  59

totdeauna furios, fiindcă duhul ar lipsi dinaintea mea şi su-
fletele pe care le-am făcut .
17 ¶ Pentru nelegiuirea lăcomiei lui m-am înfuriat şi l-am
lovit,  m-am  ascuns  şi  m-am  înfuriat,  iar  el  a  continuat  cu
perversitate pe calea inimii lui .
18  Am  văzut  căile  lui  şi  îl  voi  vindeca,  de  asemenea  îl  voi
conduce şi îi voi da din nou mângâieri, lui şi jelitorilor lui .
19 Eu creez rodul buzelor . Pace, pace celui ce este departe şi
celui ce este aproape, spune DOMNUL; şi îl voi vindeca .
20 Dar cei stricaţi sunt ca marea tulburată, când nu se poate
odihni, ale cărei ape aruncă noroi şi pământ .
21 Nu este pace, spune Dumnezeul meu, celui stricat .

CApitoLuL 58

STRIGă tare, nu cruţa, ridică-ţi vocea ca o trâmbiţă şi ara-

tă poporului meu fărădelegea lor şi casei lui Iacob păca-

tele lor .
2 Totuşi ei mă caută zilnic şi se desfată să cunoască ale mele
căi, ca o naţiune care a făcut dreptate şi nu a uitat rânduiala
Dumnezeului lor, ei cer de la mine rânduielile dreptăţii; se
desfată în a se apropia de Dumnezeu .
3 ¶ Pentru ce am postit, spun ei, şi tu nu vezi? Pentru ce ne-
am chinuit sufletul, şi tu nu iei la cunoştinţă? Iată, în ziua
postului vostru voi găsiţi plăcere şi oprimaţi pe toţi servitorii
voştri .
4 Iată, postiţi pentru ceartă şi dezbatere şi pentru a lovi cu
pumnul stricăciunii, nu veţi posti ca astăzi, pentru a vă face
vocea auzită în înalt .
5 Este acesta postul pe care eu l-am ales? O zi pentru om să
îşi chinuiască sufletul? Este pentru a-şi pleca al său cap ca o
trestie şi a-şi întinde pânză de sac şi cenuşă sub el? Vei numi
aceasta un post şi o zi bine primită pentru DOMNUL?
6 Nu este acesta postul pe care l-am ales eu? A dezlega legă-
turile stricăciunii, a desface sarcinile grele şi a lăsa pe opri-
maţi să meargă liberi şi să frângeţi fiecare jug?
7 Nu este a împărţi pâinea ta celui flămând şi să aduci la casa
ta  pe  săracii  care  sunt  lepădaţi?  Când  vezi  pe  cel  gol,  să  îl
acoperi; şi să nu te ascunzi de propria carne?
8 ¶ Atunci lumina ta va izbucni ca dimineaţa şi sănătatea ta
va creşte repede şi dreptatea ta va merge înaintea ta; gloria
DOMNULUI va fi ariergarda ta .
9 Atunci vei chema şi DOMNUL va răspunde; vei striga, iar el
va spune: Sunt aici . Dacă iei din mijlocul tău jugul, arătarea
cu degetul şi vorbirea zadarnică,
10 Şi dacă îţi întinzi sufletul spre cel flămând şi saturi sufle-
tul nenorocit, atunci lumina ta se va ridica în obscuritate şi
întunericul tău va fi ca amiaza;
11 Şi DOMNUL te va conduce continuu şi va sătura sufletul
tău chiar în secetă şi va îngrăşa oasele tale; şi vei fi ca o grădi-
nă udată şi ca un izvor de apă, ale cărui ape nu lipsesc .
12  Şi  cei  care  vor  fi  din  tine  vor  reconstrui  locurile  vechi,
risipite, vei ridica temeliile multor generaţii; şi vei fi numit:
Reparatorul spărturii, Restauratorul cărărilor de locuit .
13 ¶ Dacă îţi întorci piciorul de la sabat, de la a-ţi face plăce-
rea în ziua mea sfântă, şi vei chema sabatul o desfătare, sa-
batul sfânt al DOMNULUI, onorabil, şi îl vei onora, nefăcând
propriile  tale  căi,  nici  găsind  propria  plăcere,  nici  vorbind
propriile tale cuvinte,
14 Atunci te vei desfăta în DOMNUL; şi te voi face să călă-
reşti peste locurile înalte ale pământului şi te voi hrăni cu
moştenirea tatălui tău, Iacob, căci gura DOMNULUI a vorbit
aceasta.

CApitoLuL 59

iATă, mâna DOMNULUI nu s-a scurtat, încât să nu poată

salva, nici urechea lui nu s-a îngreunat, încât să nu poată

auzi;
2  Ci  nelegiuirile  voastre  au  făcut  o  despărţire  între  voi  şi
Dumnezeul vostru şi păcatele voastre au ascuns faţa lui de
voi, ca să nu audă .
3 Fiindcă mâinile vă sunt întinate cu sânge şi degetele voas-
tre  cu  nelegiuire;  buzele  voastre  au  vorbit  minciuni,  limba
voastră a bolborosit perversitate .
4 Nimeni nu strigă după dreptate, nimeni nu pledează pen-
tru adevăr, ei se încred în deşertăciune şi vorbesc minciuni;
concep ticăloşie şi nasc nelegiuire .
5  Clocesc  ouă  de  năpârcă  şi  ţes  pânză  de  păianjen,  cel  ce
mănâncă  ouăle  lor  moare  şi  dacă  se  striveşte  unul,  iese  o
viperă .
6 Pânzele lor nu vor deveni veşminte, nici nu se vor acoperi
cu faptele lor, faptele lor sunt fapte ale nelegiuirii şi actul de
violenţă este în mâinile lor .
7 Picioarele lor aleargă la rău şi se grăbesc să verse sânge ne-
vinovat, gândurile lor sunt gânduri ale nelegiuirii; risipire şi
nimicire sunt pe cărările lor .
8 Calea păcii ei nu o cunosc; şi nu este judecată în umbletele
lor,  şi-au  făcut  cărări  strâmbe,  oricine  umblă  în  ele  nu  va
cunoaşte pace .
9  ¶  De  aceea  judecata  este  departe  de  noi,  şi  dreptatea  nu
ne ajunge, aşteptăm lumină, iată obscuritate; strălucire, dar
umblăm în întuneric .
10 Bâjbâim căutând zidul ca orbii şi bâjbâim ca şi cum nu
am avea ochi, ne poticnim la amiază ca noaptea; suntem în
locuri pustiite ca morţi .
11 Răcnim toţi ca urşii şi jelim mult ca porumbeii, căutăm
judecata, dar nu este nici una; salvarea, dar este departe de
noi .
12  Fiindcă  fărădelegile  noastre  s-au  înmulţit  înaintea  ta  şi
păcatele noastre mărturisesc împotriva noastră, fiindcă fă-
rădelegile noastre sunt cu noi; şi cât despre nelegiuirile noas-
tre, le cunoaştem;
13  Făcând  fărădelege  şi  minţind  împotriva  DOMNULUI  şi
îndepărtându-ne  de  Dumnezeul  nostru,  vorbind  asupri-
re şi răzvrătire, concepând şi rostind din inimă cuvinte ale
minciunii .
14 Şi judecata s-a întors înapoi şi dreptatea stă departe, căci
adevărul a căzut în stradă şi echitatea nu poate intra .
15 Da, adevărul lipseşte; şi cel ce se depărtează de rău se face
pe sine o pradă, şi DOMNUL a văzut aceasta şi nu i-a plăcut
că nu este judecată .
16 ¶ Şi a văzut că nu este om şi s-a minunat că nu este mij-
locitor, de aceea braţul său i-a adus salvare; şi dreptatea lui,
ea l-a sprijinit .
17 Căci a îmbrăcat dreptatea ca pe un pieptar şi şi-a pus un
coif al salvării pe cap; şi a îmbrăcat veşmintele răzbunării ca
îmbrăcăminte şi a fost îmbrăcat cu zel precum cu o mantie .
18 Conform faptelor lor, astfel va răsplăti el, furie potrivni-
cilor săi, recompensă duşmanilor săi; insulelor le va răsplăti
fapta lor .
19 Astfel cei de la apus se vor teme de numele DOMNULUI,
şi de gloria lui cei de la răsăritul soarelui . Când duşmanul
va intra ca un potop, Duhul DOMNULUI va ridica un steag
împotriva lui .
20 Şi Răscumpărătorul va veni în Sion şi la cei din Iacob care
se vor întoarce de la fărădelege, spune DOMNUL .

428

Isaia  62

21 Cât despre mine, acesta este legământul meu cu ei, spune
DOMNUL: Duhul meu care este peste tine şi cuvintele mele
pe care le-am pus în gura ta, nu se vor depărta de gura ta,
nici din gura seminţei tale, nici din gura seminţei seminţei
tale, spune DOMNUL, de acum şi pentru totdeauna .

CApitoLuL 60

RIDICă-TE,  străluceşte,  căci  lumina  ta  a  venit  şi  gloria

DOMNULUI a răsărit peste tine .

2 Căci, iată, întunericul va acoperi pământul şi întunericul
gros poporul; dar DOMNUL va răsări peste tine şi gloria lui
va fi văzută peste tine .
3 Şi neamurile vor veni la lumina ta şi împăraţii la străluci-
rea răsăritului tău .
4 Înalţă-ţi ochii de jur împrejur şi vezi, toţi se adună împre-
ună, ei vin la tine, fiii tăi vor veni de departe şi fetele tale vor
fi îngrijite lângă tine .
5 Atunci vei vedea şi vei curge de bucurie şi inima ta se va
teme şi se va lărgi; deoarece plinătatea mării se va întoarce
spre tine, forţele neamurilor vor veni la tine .
6 Mulţimea cămilelor te va acoperi, dromaderii din Madian
şi Efa; toţi cei din Seba vor veni, vor aduce aur şi tămâie; şi
vor vesti laudele DOMNULUI .
7 Toate turmele Chedarului vor fi adunate la tine, berbecii
Nebaiotului îţi vor servi, se vor urca pe altarul meu şi vor fi
bine primiţi, iar casa gloriei mele eu voi glorifica .
8 Cine sunt aceştia care zboară ca un nor şi ca porumbeii la
porumbarele lor?
9 ¶ Da, insulele mă vor aştepta şi corăbiile din Tarsis mai în-
tâi, pentru a aduce pe fiii tăi de departe, argintul şi aurul lor
cu ei, pentru numele DOMNULUI Dumnezeul tău şi al Celui
Sfânt al lui Israel, deoarece el te-a glorificat .
10 Şi fiii străinilor vor construi zidurile tale şi împăraţii lor
îţi vor servi, căci în furia mea te-am lovit, dar în bunăvoinţa
mea am avut milă de tine .
11 De aceea porţile tale vor fi deschise totdeauna; nu vor fi
închise nici ziua, nici noaptea; ca să se aducă la tine tăriile
neamurilor şi să fie aduşi împăraţii lor .
12 Fiindcă naţiunea şi împărăţia care nu îţi va servi, va pieri;
da, acele naţiuni vor fi în întregime risipite .
13 Gloria Libanului va veni la tine, bradul, pinul şi merişorul
împreună, pentru a înfrumuseţa locul sanctuarului meu; şi
voi face glorios locul picioarelor mele .
14  De  asemenea  fiii  celor  care  te-au  chinuit  vor  veni,  ple-
cându-se  înaintea  ta;  şi  toţi  cei  ce  te-au  dispreţuit  se  vor
prosterna la tălpile picioarelor tale; şi te vor numi: Cetatea
DOMNULUI, Sionul Celui Sfânt al lui Israel .
15 ¶ Deşi ai fost părăsită şi urâtă, astfel încât nimeni nu a tre-
cut prin tine, te voi face o măreţie eternă, o bucurie a multor
generaţii .
16 De asemenea vei suge laptele neamurilor şi vei suge sânul
împăraţilor şi vei cunoaşte că eu, DOMNUL, sunt salvatorul
tău şi Răscumpărătorul tău, Cel puternic al lui Iacob .
17 Pentru aramă eu voi aduce aur, şi pentru aur voi aduce
argint, şi pentru lemn, aramă, şi pentru pietre, fier; de ase-
menea  voi  face  pe  ofiţerii  tăi  pace  şi  pe  colectorii  de  taxe,
dreptate .
18  Violenţă nu va mai fi auzită în ţara ta,  nici  risipire  nici
distrugere între graniţele tale; dar tu vei numi zidurile tale
Salvare, şi porţile tale Laudă .
19 Soarele nu va mai fi lumina ta ziua, nici luna nu te va lu-
mina prin strălucire, ci DOMNUL îţi va fi o lumină veşnică,

şi Dumnezeul tău, gloria ta .
20 Soarele tău nu va mai apune; nici luna ta nu se va retrage,
fiindcă DOMNUL va fi a ta veşnică lumină şi zilele jelirii tale
se vor sfârşi .
21 Poporul tău de asemenea, ei toţi vor fi drepţi, vor moşteni
ţara pentru totdeauna, lăstarul sădirii mele, lucrarea mâini-
lor mele, ca eu să fiu glorificat .
22 Puţinul va deveni o mie şi unul tânăr o naţiune tare; eu,
DOMNUL, voi grăbi aceasta la timpul său .

CApitoLuL 61

DUHUL Domnului DUMNEZEU este asupra mea, deoa-

rece DOMNUL m-a uns să predic veşti bune celor blân-
zi; el m-a trimis să leg pe cei cu inima zdrobită, să vestesc
libertate  captivilor  şi  deschiderea  închisorii  celor  ce  sunt
legaţi .
2 Să vestesc anul de îndurare al DOMNULUI şi ziua răzbună-
rii Dumnezeului nostru; să mângâi pe toţi cei care jelesc .
3 Să rânduiesc celor ce jelesc în Sion, să le dau frumuseţe în
locul  cenuşii,  untdelemnul  bucuriei  în  locul  jelirii,  îmbră-
cămintea de laudă în locul duhului de apăsare; să fie numiţi
pomi ai dreptăţii, sadul DOMNULUI, ca el să fie glorificat .
4 ¶ Iar ei vor rezidi vechile ruine, vor ridica din nou pustiiri-
le de altădată şi vor repara cetăţile risipite, pustiirile multor
generaţii .
5 Şi străini vor sta şi vor paşte turmele tale şi fiii celor străini
vor fi plugarii voştri şi vierii voştri .
6  Dar  veţi  fi  numiţi  Preoţi  ai  DOMNULUI,  oamenii  vă  vor
numi Servitori ai Dumnezeului nostru, veţi mânca bogăţiile
neamurilor şi în gloria lor vă veţi făli .
7 În locul ruşinii voastre veţi primi dublu; şi în locul ocării se
vor bucura în partea lor, de aceea în ţara lor ei vor stăpâni o
parte dublă, bucurie veşnică vor avea .
8 Fiindcă eu, DOMNUL, iubesc judecata, urăsc jaful pentru
ofranda arsă; şi voi conduce lucrarea lor în adevăr şi voi face
un legământ veşnic cu ei .
9 Şi sămânţa lor va fi cunoscută printre neamuri şi urmaşii
lor printre popoare, toţi ce îi văd îi vor recunoaşte, că ei sunt
sămânţa pe care DOMNUL a binecuvântat-o .
10  ¶  Mă  voi  bucura  mult  în  DOMNUL,  sufletul  meu  se  va
veseli în Dumnezeul meu; căci m-a îmbrăcat cu veşminte-
le salvării, m-a acoperit cu roba dreptăţii, ca un mire ce se
împodobeşte cu ornamente şi ca o mireasă ce se înfrumuse-
ţează cu bijuterii .
11  Căci  precum  pământul  aduce  mugurul  său  şi  precum
grădina face lucrurile ce sunt semănate în ea să răsară, astfel
Domnul DUMNEZEU va face dreptatea şi lauda să răsară în-
aintea tuturor naţiunilor .

CApitoLuL 62

DE dragul Sionului nu voi tăcea şi de dragul Ierusalimului

nu mă voi odihni, până când dreptatea acestuia va ieşi

ca strălucirea şi salvarea acestuia ca o lampă ce arde .
2  Şi  neamurile  vor  vedea  dreptatea  ta  şi  toţi  împăraţii,
gloria  ta,  şi  vei  fi  chemată  cu  un  nume  nou,  pe  care  gura
DOMNULUI îl va vesti .
3 De asemenea vei fi o coroană de glorie în mâna DOMNULUI
şi o diademă împărătească în mâna Dumnezeului tău .
4 Nu vei mai fi numită Părăsită; nici ţara ta nu va mai fi nu-
mită Pustiită, ci vei fi numită Hefţiba, şi ţara ta Beula; fiind-
că DOMNUL se desfată în tine şi ţara ta va fi căsătorită .
5 Căci precum un tânăr se căsătoreşte cu o fecioară, tot astfel

429

Isaia  65

fiii tăi se vor căsători cu tine, şi precum mirele se bucură de
mireasă, tot astfel Dumnezeul tău se va bucura de tine .
6 ¶ Am aşezat paznici pe zidurile tale, Ierusalime, care nici-
odată nu vor tăcea nici zi nici noapte, voi, care daţi de ştire
despre DOMNUL, nu păstraţi tăcere,
7 Şi nu îi daţi odihnă, până când va întemeia Ierusalimul şi
îl va face de laudă pe pământ .
8  DOMNUL  a  jurat  dreapta  sa  şi  prin  braţul  tăriei  lui:
Negreşit, nu îţi voi mai da grânele să fie mâncare pentru duş-
manii tăi; şi fiii străinului nu vor mai bea vinul tău, pentru
care ai ostenit,
9  Ci  cei  care  l-au  adunat  îl  vor  mânca  şi  vor  lăuda  pe
DOMNUL; şi cei ce l-au strâns îl vor bea în curţile sfinţeniei
mele .
10 ¶ Treceţi, treceţi pe porţi; pregătiţi calea poporului; înăl-
ţaţi, înălţaţi drumul mare; scoateţi pietrele; ridicaţi un steag
pentru popor .
11 Iată, DOMNUL a vestit până la marginea lumii: Spuneţi
fiicei Sionului: Iată, salvarea ta vine; iată, răsplata lui este cu
el şi lucrarea lui înaintea lui .
12  Iar  ei  îi  vor  numi:  Poporul  sfânt,  Răscumpăraţii
DOMNULUI, şi tu te vei numi: Căutată, O cetate nepărăsită .

CApitoLuL 63

CINE este acesta care vine din Edom, cu veşminte vopsite

din Boţra? Acesta care este glorios în haina lui, călăto-
rind în măreţia tăriei lui? Eu cel ce vorbesc în dreptate, pu-
ternic ca să salvez .
2  Pentru  ce  îţi  este  haina  roşie  şi  veşmintele  tale  ca  cel  ce
calcă în teasc?
3 Am călcat singur în teasc; şi din popor nu a fost nimeni cu
mine, căci îi voi călca în mânia mea şi îi voi călca în picioare
în furia mea; şi sângele lor va fi stropit pe veşmintele mele şi
îmi voi întina toate hainele .
4 Fiindcă ziua răzbunării este în inima mea şi anul răscum-
păraţilor mei este aproape .
5 Şi am privit şi nu a fost nimeni să ajute; şi m-am minunat
că nu a fost nimeni să susţină, de aceea braţul meu mi-a adus
salvare; şi furia mea, ea m-a susţinut .
6 Şi voi călca poporul în mânia mea şi îi voi îmbăta în furia
mea şi voi doborî tăria lor la pământ .
7 ¶ Voi da de ştire despre bunătatea iubitoare a DOMNULUI
şi laudele DOMNULUI, conform cu tot ce a aşezat DOMNUL
peste noi şi marea bunătate către casa lui Israel, pe care el a
aşezat-o asupra lor conform îndurărilor lui şi conform mul-
ţimii bunătăţilor lui iubitoare .
8 Fiindcă el a spus: Cu siguranţă ei sunt poporul meu, copii
ce nu vor minţi, astfel el a fost Salvatorul lor .
9 În toată chinuirea lor el a fost chinuit şi îngerul dinaintea
feţei lui i-a salvat, în dragostea lui şi în mila lui i-a răscum-
părat; şi i-a dus şi i-a purtat în toate zilele de vechime .
10 Dar ei s-au răzvrătit şi au chinuit Duhul său sfânt, de ace-
ea s-a întors să fie duşmanul lor şi a luptat împotriva lor .
11 Atunci şi-a amintit zilele din vechime, de Moise şi poporul
său, spunând: Unde este cel care i-a adus din mare cu păstorul
turmei lui? Unde este cel care a pus Duhul său sfânt în el?
12 Care i-a condus prin dreapta lui Moise cu braţul său glo-
rios, despărţind apa înaintea lor, pentru a-şi face un nume
veşnic?
13 Care i-a condus prin adânc, ca pe un cal în pustiu, ca ei să
nu se poticnească?
14 Ca o fiară ce coboară în vale, Duhul DOMNULUI l-a făcut

să se odihnească, astfel ai condus pe poporul tău, pentru a-ţi
face un nume glorios .
15 ¶ Uită-te în jos din cer şi priveşte din locuinţa sfinţeniei
tale şi a gloriei tale, unde este zelul şi tăria ta, fiorul adâncu-
rilor şi a îndurărilor tale către mine? Sunt ele împiedicate?
16  Fără  îndoială  tu  eşti  tatăl  nostru,  deşi  dacă  Avraam  nu
ne  cunoaşte  şi  Israel  nu  ne  recunoaşte,  tu,  DOAMNE,  eşti
tatăl  nostru,  răscumpărătorul  nostru;  numele  tău  este  din
veşnicie .
17 DOAMNE, de ce ne-ai făcut să rătăcim de la căile tale şi
ne-ai împietrit inima de la frica de tine? Întoarce, de dragul
servitorului tău, triburile moştenirii tale .
18 Poporul sfinţeniei tale l-a stăpânit doar puţin timp, po-
trivnicii noştri au călcat sanctuarul tău .
19 Noi suntem ai tăi, niciodată nu ai condus peste ei; nu s-au
numit după numele tău .

CApitoLuL 64

oH, de ai voi să rupi cerurile, de ai voi să cobori, ca mun-

ţii să curgă înaintea feţei tale .

2  Ca  atunci  când  focul  ce  topeşte  arde,  focul  face  apele  să
fiarbă, pentru a face numele tău cunoscut potrivnicilor, ca
naţiunile să tremure înaintea feţei tale!
3 Când ai făcut lucruri înfricoşătoare pe care nu le-am aştep-
tat, ai coborât, munţii au curs înaintea feţei tale .
4 Căci de la începutul lumii oamenii nu au auzit, nici nu au
dat ascultare, nici ochiul nu a văzut, Dumnezeule, în afara
de tine, ce a pregătit pentru cel care l-a aşteptat .
5 Tu întâlneşti pe cel ce se bucură şi lucrează dreptate, cei ce
îşi amintesc de tine în cărările tale; iată, eşti furios; căci am
păcătuit; dar în ele este veşnicie şi noi vom fi salvaţi .
6 ¶ Dar noi suntem toţi ca un lucru necurat şi toate faptele
noastre drepte sunt precum cârpe murdare; şi toţi ne veşte-
jim ca o frunză; şi nelegiuirile noastre, ca vântul, ne-au dus .
7 Şi nu este nimeni care să cheme numele tău, care să stâr-
nească  să  te  apuce,  fiindcă  ţi-ai  ascuns  faţa  de  noi  şi  ne-ai
mistuit, din cauza nelegiuirilor noastre .
8 Dar acum, DOAMNE, tu eşti tatăl nostru; noi suntem lutul,
iar tu olarul nostru; şi noi toţi suntem lucrarea mâinii tale .
9  Nu  te  înfuria  peste  măsură,  DOAMNE,  nici  nu  îţi  amin-
ti nelegiuirea pentru totdeauna, iată, priveşte, te implorăm,
noi suntem toţi poporul tău .
10  Cetăţile  tale  sunt  un  pustiu,  Sionul  este  un  pustiu,
Ierusalim o pustiire .
11 Casa noastră sfântă şi minunată, unde taţii noştri te-au lă-
udat, este arsă cu foc, şi toate lucrurile noastre sunt risipite .
12 Te vei opri de la aceste lucruri, DOAMNE? Vei tăcea şi ne
vei chinui peste măsură?

CApitoLuL 65

SUNT căutat de cei ce nu au întrebat de mine; am fost găsit

de cei ce nu mă căutau; am spus: Iată-mă, iată-mă, unei

naţiuni care nu a fost chemată după numele meu .
2 Mi-am întins mâinile toată ziua spre un popor răzvrătit,
care umblă într-o cale care nu era bună, după propriile lor
gânduri;
3 Un popor ce mă provoacă la mânie continuu chiar în faţa
mea;  care  sacrifică  în  grădini  şi  arde  tămâie  pe  altare  de
cărămidă;
4  Care  rămâne  printre  morminte  şi  găzduieşte  în  cavouri,
mâncând carne de porc şi zeamă de urâciuni este în vasele
lor;

430

Isaia  66

5 Ei, care spun: Stai singur, nu te apropia de mine, căci sunt
mai sfânt decât tine . Aceştia sunt un fum în nasul meu, un
foc ce arde toată ziua .
6 Iată, este scris înaintea mea, nu voi păstra tăcere, ci voi răs-
plăti, voi răsplăti în sânul lor,
7  Nelegiuirile  voastre  şi  nelegiuirile  tuturor  taţilor  voştri,
spune DOMNUL, care au ars tămâie pe munţi şi m-au blas-
femiat pe dealuri, de aceea le voi măsura în sân lucrarea lor
din trecut .
8 ¶ Astfel spune DOMNUL: Precum vinul nou se găseşte în
ciorchine, precum unul spune: Nu îl nimici; căci o binecu-
vântare  este  în  el;  tot  astfel  voi  face  de  dragul  servitorilor
mei, ca să nu îi nimicesc pe toţi .
9 Şi voi scoate o sămânţă din Iacob şi din Iuda un moştenitor
al munţilor mei, şi aleşii mei vor moşteni aceasta şi servitorii
mei vor locui acolo .
10 Şi Saronul va fi un staul pentru turme şi valea lui Acor un
loc pentru vite să se întindă, pentru poporul ce m-a căutat .
11 ¶ Dar voi sunteţi cei care părăsesc pe DOMNUL, care uită
muntele meu sfânt, care pregătesc o masă pentru acea ceată
şi care aduceţi darul de băutură acelui număr .
12 De aceea vă voi număra pentru sabie şi vă veţi pleca cu to-
ţii la măcel, deoarece când am chemat, nu aţi răspuns; când
am vorbit, nu aţi auzit; ci aţi făcut rău în ochii mei şi aţi ales
aceea în care nu m-am desfătat .
13 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, servi-
torii mei vor mânca, dar voi veţi fi flămânzi; iată, servitorii
mei vor bea, dar voi veţi fi însetaţi; iată, servitorii mei se vor
bucura, dar voi veţi fi ruşinaţi;
14 Iată, servitorii mei vor cânta de bucuria inimii, dar voi veţi
plânge de tristeţea inimii şi veţi urla de chinuirea duhului .
15 Şi veţi lăsa numele vostru ca un blestem aleşilor mei, fi-
indcă Domnul DUMNEZEU te va ucide şi va da servitorilor
săi alt nume,
16 Că cel care se binecuvântează pe pământ se va binecuvân-
ta în Dumnezeul adevărului; şi cel ce jură pe pământ va jura
pe Dumnezeul adevărului; deoarece tulburările trecute sunt
uitate şi ei sunt ascunşi de la ochii mei .
17 ¶ Căci, iată, creez noi ceruri şi un nou pământ, şi cele di-
nainte nu vor mai fi amintite, nici nu vor mai veni în minte .
18 Dar veseliţi-vă şi bucuraţi-vă pentru totdeauna în ceea ce
creez; căci, iată, creez Ierusalimul o bucurie şi poporul ei, o
desfătare .
19 Şi mă voi bucura în Ierusalim şi mă voi veseli în poporul
meu, şi vocea plângerii nu va mai fi auzită în ea, nici vocea
plânsului .
20 Nu va mai fi acolo un prunc cu zile puţine, nici bătrân
care să nu îşi împlinească zilele, căci cine va muri în vârstă
de o sută de ani va fi copil; dar păcătosul, în vârstă de o sută
de ani, va fi blestemat .
21 Iar ei vor construi case şi le vor locui; şi vor sădi vii şi vor
mânca rodul lor .
22 Nu vor construi şi un altul să locuiască; nu vor sădi şi un
altul să mănânce, căci precum zilele unui arbore sunt zilele
poporului meu şi aleşii mei se vor bucura mult de lucrarea
mâinilor lor .
23 Nu vor osteni în zadar, nici nu vor naşte pentru necaz; fi-
indcă sunt sămânţa binecuvântaţilor DOMNULUI şi urmaşii
lor cu ei .
24 Şi se va întâmpla, că înainte ca ei să cheme, eu voi răspun-
de; şi în timp ce ei încă vorbesc, eu voi auzi .
25 Lupul şi mielul vor paşte împreună şi leul va mânca paie

ca boul, şi ţărână va fi mâncarea şarpelui . Nu vor face rău nici
nu vor nimici în tot muntele meu sfânt, spune DOMNUL .

CApitoLuL 66

ASTFEL  spune  DOMNUL:  Cerul  este  tronul  meu  şi  pă-

mântul este aşternutul picioarelor mele, unde este casa
pe care voi mi-o construiţi? Şi unde este locul odihnei mele?
2 Căci toate acele lucruri mâna mea le-a făcut şi toate acele
lucruri au fost, spune DOMNUL, dar la acest om mă voi uita,
chiar la cel care este sărac şi cu un duh căit şi tremură la cu-
vântul meu .
3 Cel care ucide un bou este precum ar ucide un om; cel ce
sacrifică un miel, precum ar reteza gâtul unui câine; cel ce
aduce un dar, precum ar fi adus sânge de porc; cel ce arde
tămâie, precum ar fi binecuvântat un idol . Da, ei au ales pro-
priile căi şi sufletul li se desfată în urâciunile lor .
4 De asemenea voi alege amăgirile lor şi voi aduce temerile
lor peste ei; deoarece când am chemat, nimeni nu a răspuns;
când am vorbit, nu au auzit, ci au făcut rău înaintea ochilor
mei şi au ales aceea în care nu mă desfăt .
5 ¶ Ascultaţi cuvântul DOMNULUI, voi ce tremuraţi la cu-
vântul  său:  Fraţii  voştri  care  v-au  urât,  care  vă  leapădă  de
dragul numelui meu, au spus: Să fie DOMNUL glorificat şi el
se va arăta spre bucuria voastră; dar ei vor fi ruşinaţi .
6 O voce a zgomotului din cetate, o voce din templu, o voce
a DOMNULUI ce întoarce răsplată duşmanilor lui .
7  Înainte  ca  ea  să  aibă  durerile  naşterii,  a  născut;  înain-
te  să  fi  venit  durerea  ei,  a  dat  naştere  unui  copil  de  parte
bărbătească .
8 Cine a auzit un astfel de lucru? Cine a văzut astfel de lu-
cruri? Va fi făcut pământul să nască totul într-o singură zi?
Sau o naţiune va fi născută deodată? Căci imediat ce Sionul
a avut durerile naşterii, şi-a născut copiii .
9 Voi aduce până la momentul naşterii şi nu voi face să nas-
că? spune DOMNUL; voi face să nască şi apoi să închid pân-
tecele? spune Dumnezeul tău .
10 Bucuraţi-vă cu cetatea Ierusalimului şi veseliţi-vă cu ea,
toţi cei ce o iubiţi, bucuraţi-vă cu bucurie cu ea, toţi cei care
jeliţi pentru ea,
11 Ca să sugeţi şi să fiţi săturaţi cu sânii consolărilor ei; ca să
mulgeţi şi să fiţi desfătaţi cu plinătatea gloriei sale .
12 Fiindcă astfel spune DOMNUL: Iată, voi extinde pace spre
ea ca un râu şi gloria neamurilor ca un pârâu revărsat, atunci
veţi suge, veţi fi purtaţi pe braţele ei şi dezmierdaţi pe genun-
chii ei.
13 Ca pe unul pe care mama lui îl mângâie, la fel vă voi mân-
gâia şi eu; şi veţi fi mângâiaţi în Ierusalim .
14 Şi când vedeţi aceasta, inima voastră se va bucura şi oa-
sele  voastre  vor  înflori  ca  iarba,  şi  mâna  DOMNULUI  va  fi
cunoscută către toţi servitorii lui şi indignarea lui către toţi
duşmanii săi .
15 ¶ Căci, iată, DOMNUL va veni cu foc şi cu carele lui ca un
vârtej de vânt, să întoarcă mânia lui cu furie şi mustrarea lui
cu flăcări de foc .
16 Fiindcă prin foc şi prin sabia lui, DOMNUL va pleda cu
toată făptura; şi cei ucişi de DOMNUL vor fi mulţi .
17  Cei  ce  se  sfinţesc  şi  se  purifică  în  grădinile  din  spatele
unui arbore în mijloc, mâncând carne de porc şi urâciunea şi
şoarecele, vor fi mistuiţi împreună, spune DOMNUL .
18 Căci eu cunosc faptele şi gândurile lor, se va întâmpla, că
voi  aduna  toate  naţiunile  şi  limbile;  iar  ele  vor  veni  şi  vor
vedea gloria mea .

431

Ieremia  2

19 Şi voi pune un semn printre ei şi voi trimite pe cei ce scapă
de ei, la toate naţiunile, la Tarsis, Pul şi Lud, pe cei ce încor-
dează arcul, la Tubal şi Iavan, la insulele de departe, care nu
au  auzit  de  faima  mea,  nici  nu  au  văzut  gloria  mea;  şi  vor
declara gloria mea printre neamuri .
20  Iar  ei  vor  aduce  pe  toţi  fraţii  voştri  ca  ofrandă
DOMNULUI din toate naţiunile pe cai şi în care şi pe tărgi
şi pe catâri şi pe fiare iuţi, la muntele meu sfânt Ierusalim,
spune  DOMNUL,  precum  copiii  lui  Israel  aduc  o  ofrandă
într-un vas curat în casa DOMNULUI .
21 Şi de asemenea voi lua dintre ei ca preoţi şi ca leviţi, spune

DOMNUL .
22 Căci precum cerurile noi şi pământul nou, pe care le voi
face,  vor  rămâne  înaintea  mea,  spune  DOMNUL,  tot  astfel
sămânţa şi numele vostru vor rămâne .
23 Şi se va întâmpla, că de la o lună nouă la alta şi de la un sa-
bat la altul, toată făptura va veni să se închine înaintea mea,
spune DOMNUL .
24 Şi vor ieşi şi vor privi peste trupurile moarte ale oameni-
lor care s-au răzvrătit împotriva mea, căci viermele lor nu va
muri, nici focul lor nu se va stinge; şi vor fi de dispreţ pentru
toată făptura .

… Ieremia …

Capitolul 1

CUVINTELE lui Ieremia, fiul lui Hilchia, dintre preoţii

care erau în Anatot în ţara lui Beniamin;

2 Către care cuvântul DOMNULUI a venit în zilele lui Iosia,
fiul lui Amon, împăratul lui Iuda, în al treisprezecelea an al
domniei lui .
3  S-a  întâmplat  de  asemenea  în  zilele  lui  Ioiachim,  fiul  lui
Iosia, împăratul lui Iuda, până la sfârşitul anului al unspre-
zecelea al lui Zedechia, fiul lui Iosia, împăratul lui Iuda, până
la ducerea Ierusalimului în captivitate în luna a cincea .
4 ¶ Atunci cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
5 Înainte de a te forma în pântece te-am cunoscut; şi înainte
să fi ieşit tu din pântece te-am sfinţit şi te-am rânduit profet
către naţiuni .
6 Atunci am spus eu: Ah, Doamne DUMNEZEULE! Iată, eu
nu pot vorbi; pentru că sunt copil .
7 Dar DOMNUL mi-a spus: Nu spune: Sunt copil; pentru că
vei merge la toţi aceia la care te voi trimite şi vei vorbi orice
îţi voi porunci .
8 Nu te teme de feţele lor; pentru că eu sunt cu tine pentru a
te elibera, spune DOMNUL .
9  Atunci  DOMNUL  şi-a  întins  mâna  şi  mi-a  atins  gura .  Şi
DOMNUL mi-a spus: Iată, am pus cuvintele mele în gura ta .
10 Vezi, în această zi te-am pus peste naţiuni şi peste împă-
răţii, pentru a dezrădăcina şi a dărâma şi a distruge şi a sur-
pa, pentru a zidi şi pentru a sădi .
11 ¶ Mai mult, cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spu-
nând:  Ieremia,  ce  vezi?  Iar  eu  am  spus:  Văd  un  toiag  de
migdal .
12 Atunci DOMNUL mi-a spus: Ai văzut bine; pentru că voi
grăbi cuvântul meu pentru a-l împlini .
13 Şi cuvântul DOMNULUI a venit la mine a doua oară, spu-
nând: Ce vezi? Iar eu am spus: Văd un cazan fierbând; şi faţa
lui este spre nord .
14 Atunci DOMNUL mi-a spus: Din nord va izbucni un rău
peste toţi locuitorii ţării .
15  Pentru  că,  iată,  voi  chema  toate  familiile  împărăţiilor
nordului, spune DOMNUL; şi vor veni şi fiecare îşi va aşeza

tronul său la intrarea porţilor Ierusalimului şi împotriva tu-
turor zidurilor lui de jur împrejur, şi împotriva tuturor ce-
tăţilor lui Iuda .
16 Şi voi rosti judecăţile mele împotriva lor referitor la toată
răutatea lor, ei care m-au părăsit şi au ars tămâie altor dum-
nezei şi s-au închinat înaintea lucrărilor mâinilor lor .
17 Tu, de aceea, încinge-ţi coapsele şi ridică-te şi vorbeşte-le
tot ce îţi poruncesc; nu te descuraja din cauza feţelor lor, ca
nu cumva să te cobor înaintea lor .
18  Fiindcă,  iată,  te-am  făcut  în  această  zi  o  cetate  apărată
şi un stâlp de fier şi ziduri de aramă împotriva întregii ţări,
împotriva împăraţilor lui Iuda, împotriva prinţilor lui, îm-
potriva preoţilor lui şi împotriva poporului ţării .
19 Şi vor lupta împotriva ta; dar nu te vor învinge; pentru că
eu sunt cu tine, spune DOMNUL, pentru a te elibera .

CApitoLuL 2

spunând:

MAI  mult,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,

2 Mergi şi strigă în urechile Ierusalimului, spunând: Astfel
spune  DOMNUL:  Îmi  amintesc  de  tine,  de  bunătatea  tine-
reţii tale, de dragostea din timpul logodirii tale, când m-ai
urmat în pustie, într-o ţară nesemănată .
3 Sfânt era Israel pentru DOMNUL şi primele roade ale veni-
tului său; toţi cei care îl mănâncă vor fi vinovaţi; răul va veni
peste ei, spune DOMNUL .
4 Ascultaţi cuvântul DOMNULUI, voi, casă a lui Iacob şi toa-
te familiile casei lui Israel:
5 Astfel spune DOMNUL: Ce nelegiuire au găsit taţii voştri în
mine, că s-au depărtat de mine şi au mers după deşertăciune
şi au devenit deşerţi?
6  Nici  nu  au  spus:  Unde  este  DOMNUL  care  ne-a  scos  din
ţara  Egiptului,  care  ne-a  condus  prin  pustie,  printr-o  ţară
de deşerturi şi de gropi, printr-o ţară a secetei şi a umbrei
morţii, printr-o ţară prin care nu trecuse nimeni şi unde nu
locuise nici un om?
7 Şi v-am adus într-o ţară roditoare, pentru a mânca rodul ei
şi bunătatea ei; dar când aţi intrat, aţi întinat ţara mea şi aţi

432

Ieremia  3

făcut moştenirea mea o urâciune .
8 Preoţii nu au spus: Unde este DOMNUL? Şi cei care mânu-
iau legea nu m-au cunoscut; păstorii de asemenea au călcat
legea împotriva mea şi profeţii au profeţit prin Baal şi au um-
blat după lucruri care nu sunt de folos .
9 ¶ De aceea vă voi implora încă, spune DOMNUL, şi pe co-
piii copiilor voştri îi voi implora .
10 De aceea treceţi peste insulele Chitimului şi vedeţi; şi tri-
miteţi la Chedar şi luaţi aminte cu atenţie şi vedeţi dacă este
un astfel de lucru .
11 Şi-a schimbat vreo naţiune dumnezeii ei, care totuşi nu
sunt dumnezei? Dar poporul meu şi-a schimbat gloria pen-
tru ceea ce nu este de folos .
12 Fiţi înmărmurite, voi cerurilor, la aceasta, şi înfricoşaţi-
vă, faceţi-vă ca pustiul, spune DOMNUL .
13 Căci poporul meu a făcut două rele; m-au părăsit, izvorul
apelor vii şi şi-au săpat fântâni, fântâni crăpate, care nu pot
ţine apă .
14 ¶ Este Israel un servitor? Este el un sclav născut în casă?
De ce este el jefuit?
15 Leii tineri au răcnit împotriva lui, şi au strigat şi i-au risi-
pit ţara; cetăţile lui sunt arse şi fără locuitori .
16 De asemenea copiii lui Nof şi ai lui Tahpanes ţi-au spart
creştetul capului .
17  Nu  ţi-ai  făcut  singur  aceasta,  în  aceea  că  ai  părăsit  pe
DOMNUL  Dumnezeul  tău,  în  timp  ce  el  te  conducea  pe
cale?
18  Şi  acum  ce  ai  tu  a  face  pe  calea  Egiptului,  să  bei  apele
din  Şihor?  Sau  ce  ai  tu  a  face  pe  calea  Asiriei,  să  bei  apele
râului?
19 Propria ta stricăciune te va corecta şi decăderile tale te vor
mustra; să ştii de aceea şi vezi că este un rău şi amar că l-ai
părăsit pe DOMNUL Dumnezeul tău şi că frica mea nu este
în tine, spune Domnul DUMNEZEUL oştirilor .
20 ¶ Pentru că din vechime ţi-am rupt jugul şi ţi-am rupt
legăturile; iar tu ai spus: Nu voi călca legea; când pe fiecare
deal înalt şi sub fiecare copac verde te plimbi, curvind .
21  Totuşi  eu  te  sădisem  ca  viţă  nobilă,  o  sămânţă  cu  totul
bună; cum atunci te-ai schimbat faţă de mine în planta stri-
cată a unei viţe străine?
22 Căci chiar dacă te-ai spăla cu silitră şi ai folosi mult să-
pun, totuşi nelegiuirea ta este însemnată înaintea mea, spu-
ne DOMNUL Dumnezeu .
23 Cum poţi spune: Nu sunt întinată, nu am mers după ba-
ali?  Priveşte-ţi  calea  în  vale,  cunoaşte  ce  ai  făcut:  tu  eşti  o
dromaderă iute care îşi încrucişează căile;
24  Măgăriţă  sălbatică  obişnuită  cu  pustia,  care  adulmecă
vântul după plăcerea ei; cine o abate în aprinderea ei? Toţi
cei care o caută nu se vor obosi; o vor găsi în luna ei .
25 Fereşte-ţi piciorul de la a fi desculţ şi gâtul tău de la sete;
dar tu ai spus: Nu este speranţă, nu; pentru că am iubit stră-
ini şi după ei voi merge .
26  Precum  hoţul  se  ruşinează  când  este  găsit,  tot  astfel  se
ruşinează casa lui Israel: ei, împăraţii lor, prinţii lor şi preoţii
lor şi profeţii lor,
27 Spunând unui trunchi: Tu eşti tatăl meu; şi unei pietre:
Tu m-ai născut; pentru că ei şi-au întors spatele la mine şi
nu faţa; dar în timpul tulburării lor vor spune: Ridică-te şi
salvează-ne .
28 Dar unde sunt dumnezeii tăi pe care ţi i-ai făcut? Să se
ridice ei, dacă pot să te salveze în timpul tulburării tale; căci
conform numărului cetăţilor tale sunt dumnezeii tăi, Iuda!

29 ¶ Pentru ce mă imploraţi? Toţi aţi călcat legea împotriva
mea, spune DOMNUL .
30 În zadar am lovit pe copiii voştri; nu au acceptat nici o
disciplinare; propria voastră sabie i-a mâncat pe profeţii voş-
tri ca un leu nimicitor .
31  Voi,  această  generaţie,  vedeţi  cuvântul  DOMNULUI .
Am fost eu un pustiu pentru Israel? O ţară a întunericului?
Pentru ce spune poporul meu: Noi suntem domni; nu vom
mai veni la tine?
32 Poate o fecioară să îşi uite podoabele ei,  sau  o mireasă,
îmbrăcămintea ei? Totuşi, de zile fără număr, poporul meu
m-a uitat .
33 De ce îţi îmbunătăţeşti calea pentru a căuta dragoste? De
aceea ai învăţat şi pe cei stricaţi căile tale .
34 De asemenea în poalele tale este găsit sângele sufletelor
săracilor nevinovaţi; nu am aflat aceasta prin căutare ascun-
să ci pe toate acestea s-a găsit .
35  Totuşi  tu  spui:  Pentru  că  sunt  nevinovată,  cu  siguranţă
mânia lui se va întoarce de la mine . Iată, te voi implora, pen-
tru că spui: Nu am păcătuit .
36  De  ce  alergi  încoace  şi  încolo  atât  de  mult  pentru  a-ţi
schimba calea? De asemenea te vei ruşina de Egipt, precum
te-ai ruşinat de Asiria .
37 Da, tu vei ieşi de la el şi mâinile tale vor fi pe capul tău;
pentru că DOMNUL a respins pe cei în care te încrezi şi nu
vei prospera în ei .

CApitoLuL 3

EI spun: Dacă un bărbat îşi lasă soţia şi ea pleacă de la el

şi devine a altui bărbat, se va întoarce el din nou la ea?
Nu va fi ţara aceea mult întinată? Dar tu ai făcut pe curva cu
mulţi apropiaţi; totuşi întoarce-te la mine, spune DOMNUL .
2 Ridică-ţi ochii spre înălţimi şi vezi unde nu te-ai culcat cu
cineva . Pe căi ai şezut pentru ei, precum arabul în pustie; şi
ai întinat ţara cu curviile tale şi cu stricăciunea ta .
3 De aceea ploile au fost oprite şi nu a fost ploaie târzie; şi tu
ai avut fruntea unei curve, ai refuzat să te ruşinezi .
4 Nu vrei de acum să strigi către mine: Tatăl meu, tu eşti că-
lăuza tinereţii mele?
5 Îşi va reţine el mânia pentru totdeauna? O va ţine el până la
sfârşit? Iată, ai vorbit şi ai făcut lucruri rele cât ai putut .
6 ¶ DOMNUL mi-a spus de asemenea în zilele împăratului
Iosia: Ai văzut ceea ce a făcut Israelul decăzut? S-a urcat pe
fiecare munte înalt şi sub fiecare copac verde şi acolo a făcut
pe curva .
7 Şi am spus după ce a făcut toate aceste lucruri: Întoarce-
te la mine . Dar nu s-a întors . Şi perfida ei soră Iuda a văzut
aceasta .
8  Şi  am  văzut  că,  după  ce  pentru  toate  motivele  prin  care
Israelul decăzut a comis adulter, am alungat-o şi i-am dat un
act de divorţ; totuşi perfida ei soră Iuda, nu s-a temut, ci a
mers şi de asemenea a făcut pe curva .
9 Şi s-a întâmplat prin uşurinţa curviei ei, că a întinat ţara şi
a comis adulter cu pietre şi cu trunchiuri .
10  Şi  cu  toate  acestea  perfida  ei  soră  Iuda  nu  s-a  întors  la
mine cu toată inima ei, ci cu prefăcătorie, spune DOMNUL .
11 Şi DOMNUL mi-a spus: Israelul decăzut s-a justificat mai
mult decât perfida lui soră, Iuda .
12  ¶  Du-te  şi  vesteşte  aceste  cuvinte  spre  nord  şi  spune:
Întoarce-te,  tu  Israele  decăzut,  spune  DOMNUL;  şi  nu  voi
face ca mânia mea să cadă peste voi; pentru că sunt milostiv,
spune DOMNUL şi nu voi ţine mânie pentru totdeauna .

433

Ieremia  4

13 Numai să îţi recunoşti nelegiuirea, că ai călcat legea îm-
potriva DOMNULUI Dumnezeului tău şi ţi-ai împrăştiat că-
ile către străini sub fiecare copac verde, şi voi nu aţi ascultat
de vocea mea, spune DOMNUL .
14 Întoarceţi-vă, voi copii decăzuţi, spune DOMNUL; pentru
că sunt căsătorit cu voi; şi vă voi lua pe unul dintr-o cetate şi
pe doi dintr-o familie şi vă voi aduce în Sion;
15  Şi  vă  voi  da  păstori  conform  cu  inima  mea  care  vă  vor
paşte cu cunoştinţă şi înţelegere .
16  Şi  se  va  întâmpla,  când  vă  veţi  înmulţi  şi  veţi  creşte  în
ţară,  în  acele  zile,  spune  DOMNUL,  că  ei  nu  vor  mai  spu-
ne: Chivotul legământului DOMNULUI: nici nu le va veni în
minte, nici nu îşi vor aminti de el; nici nu îl vor cerceta; nici
nu se va mai face aceasta .
17 În acel timp ei vor numi Ierusalimul tronul DOMNULUI; şi
toate naţiunile se vor aduna la el, pentru numele DOMNULUI,
la Ierusalim; şi nu vor mai umbla după închipuirea inimii lor
rele .
18 În acele zile casa lui Iuda va umbla cu casa lui Israel şi ei
vor veni împreună din ţara de la nord în ţara pe care am dat-
o ca moştenire taţilor voştri .
19 Dar eu am spus: Cum să te pun printre copii şi să îţi dau
o ţară plăcută, o moştenire frumoasă a oştirilor naţiunilor?
Şi am mai spus: Mă vei numi: Tatăl meu; şi nu te vei întoarce
de la mine .
20 ¶ Cu adevărat precum o soţie cu perfidie se depărtează de
soţul ei, tot astfel v-aţi purtat voi cu perfidie cu mine, casă a
lui Israel, spune DOMNUL .
21  O  voce  s-a  auzit  pe  înălţimi,  plâns  şi  cereri  ale  copii-
lor lui Israel; pentru că şi-au pervertit calea şi l-au uitat pe
DOMNUL Dumnezeul lor .
22  Întoarceţi-vă,  voi  copii  decăzuţi,  eu  vă  voi  vindeca  de-
căderile . Iată, noi venim la tine; pentru că tu eşti DOMNUL
Dumnezeul nostru .
23 Cu adevărat în zadar se aşteaptă salvare de la dealuri şi de
la mulţimea munţilor . Cu adevărat în DOMNUL Dumnezeul
nostru este salvarea lui Israel .
24 Fiindcă ruşinea a mistuit munca taţilor noştri din tinere-
ţea noastră: turmele lor şi cirezile lor, pe fiii lor şi pe fiicele
lor .
25 Noi zăcem în ruşinea noastră şi ocara noastră ne acoperă;
pentru  că  am  păcătuit  împotriva  DOMNULUI  Dumnezeul
nostru,  noi  şi  taţii  noştri,  din  tinereţea  noastră  şi  până  în
această zi şi nu am ascultat de vocea DOMNULUI Dumnezeul
nostru .

CApitoLuL 4

DACă te vei întoarce, Israele, spune DOMNUL, întoarce-

te la mine; şi dacă vei îndepărta urâciunile tale dinain-

tea vederii mele, atunci nu te vei mai clinti .
2 Şi vei jura: DOMNUL trăieşte, în adevăr, în judecată şi în
dreptate; şi naţiunile se vor binecuvânta în el şi în el se vor
făli .
3 ¶ Pentru că astfel spune DOMNUL către bărbaţii lui Iuda
şi  către  Ierusalim:  Desţeleniţi-vă  pământul  şi  nu  semănaţi
printre spini .
4  Circumcideţi-vă  pentru  DOMNUL  şi  îndepărtaţi  prepu-
ţurile  inimii  voastre,  voi  bărbaţi  ai  lui  Iuda  şi  locuitori  ai
Ierusalimului; ca nu cumva furia mea, ca un foc, să izbuc-
nească şi să ardă astfel încât nimeni să nu o poate stinge, din
cauza facerilor voastre de rău .
5 ¶ Vestiţi în Iuda şi faceţi cunoscut în Ierusalim şi spuneţi:

Sunaţi  trâmbiţa  în  ţară;  strigaţi,  strângeţi-vă  împreună  şi
spuneţi: Adunaţi-vă şi să intrăm în cetăţile apărate .
6 Înălţaţi steagul spre Sion; retrageţi-vă, nu vă opriţi; pentru
că voi aduce răul de la nord şi o mare nimicire .
7 Leul s-a ridicat din desişul lui şi nimicitorul neamurilor
este pe drum; el a ieşit din locul său ca să îţi prefacă ţara în
pustiu; şi cetăţile tale vor fi risipite, fără vreun locuitor .
8  Pentru  aceasta,  încingeţi-vă  cu  pânză  de  sac,  plângeţi  şi
urlaţi; pentru că mânia aprinsă a DOMNULUI nu s-a abătut
de la noi .
9 Şi se va întâmpla în acea zi, spune DOMNUL, că inima îm-
păratului va pieri şi de asemenea inima prinţilor; şi preoţii
vor fi înmărmuriţi şi profeţii se vor minuna .
10  Atunci  am  spus:  Ah,  Doamne  DUMNEZEULE!  Cu  ade-
vărat ai înşelat mult pe acest popor şi Ierusalimul, spunând:
Veţi avea pace; cu toate că sabia va ajunge până la suflet .
11 În acel timp se va spune acestui popor şi Ierusalimului:
Un vânt uscat din înălţimile din pustie spre fiica poporului
meu, nu ca să vânture, nici ca să cureţe,
12 Chiar un vânt puternic din acele locuri va veni la mine:
acum de asemenea, voi rosti judecăţi împotriva lor .
13 Iată, el se va înălţa ca norii şi carele lui vor fi ca un vârtej
de vânt; caii lui sunt mai iuţi decât acvilele . Vai nouă! pentru
că suntem jefuiţi .
14 Ierusalime, spală-ţi inima de stricăciune, ca să fii salvat .
Până când vor găzdui în tine gândurile tale deşarte?
15 Pentru că o voce face cunoscută din Dan şi face să se audă
nenorocirea din muntele Efraim .
16 Daţi de ştire naţiunilor; iată, faceţi să se audă împotriva
Ierusalimului, că paznici vin dintr-o ţară îndepărtată şi îşi
înalţă vocea împotriva cetăţilor lui Iuda .
17 Precum paznicii unui ogor, sunt ei împotriva lui de jur
împrejur;  pentru  că  el  s-a  răzvrătit  împotriva  mea,  spune
DOMNUL .
18 Calea ta şi facerile tale ţi-au adus aceste lucruri asupra ta;
aceasta  este  stricăciunea  ta;  deoarece  este  amară,  deoarece
ajunge până la inima ta .
19  ¶  Adâncurile  mele!  Adâncurile  mele!  Sunt  îndurerat
chiar în inima mea; inima mea vuieşte în mine; nu pot să
tac, deoarece tu ai  auzit;  suflete al  meu, sunetul trâmbiţei,
alarma de război!
20 Nimicire peste nimicire se strigă; pentru că toată ţara este
prădată; dintr-odată corturile mele sunt prădate şi într-o cli-
pă, covoarele mele .
21  Până  când  voi  vedea  steagul  şi  voi  auzi  sunetul
trâmbiţei?
22 Pentru că poporul meu este nebun, ei nu m-au cunoscut;
sunt copii prostuţi şi nu au înţelegere; sunt înţelepţi pentru a
face răul, dar pentru a face binele nu au cunoaştere .
23 Am privit pământul şi, iată, era fără formă şi gol; şi ceru-
rile, nici ele nu aveau lumină .
24 Am privit munţii şi, iată, tremurau; şi toate dealurile se
mişcau uşor .
25 Am privit şi, iată, nu era nici un om; şi toate păsările ce-
rurilor fugiseră .
26 Am privit şi, iată, locul roditor era o pustie şi toate cetăţile
lui erau dărâmate la prezenţa DOMNULUI şi înaintea mâniei
sale aprinse .
27 Pentru că astfel a spus DOMNUL: Toată ţara va fi pustiită;
totuşi nu o voi mistui deplin .
28  Pentru  aceasta  pământul  va  jeli  şi  cerurile  de  deasupra
vor fi negre; pentru că eu am vorbit aceasta, am hotărât-o şi

434

Ieremia  6

nu mă voi pocăi, nici nu mă voi întoarce înapoi de la ea .
29 Întreaga cetate va fugi de vuietul călăreţilor şi arcaşilor; ei
vor intra în desişuri şi se vor căţăra pe stânci: fiecare cetate
va fi părăsită şi nici un om nu va locui în ele .
30 Şi după ce eşti prădată, ce vei face? Chiar dacă te îmbraci
cu stacojiu, chiar dacă te împodobeşti cu ornamente de aur,
chiar dacă îţi vei mări ochii cu vopsea, în zadar te vei face
frumoasă: iubiţii tăi te vor dispreţui, îţi vor căuta viaţa .
31 Pentru că am auzit o voce ca a unei femei în durerile naş-
terii şi chinul ca a celei care naşte pe întâiul ei născut, vocea
fiicei Sionului, care se bate în piept, care îşi întinde mâinile,
spunând: Vai mie acum! Pentru că sufletul meu este obosit
din cauza ucigaşilor .

CApitoLuL 5

CUTREIERAŢI  străzile  Ierusalimului  şi  vedeţi  acum  şi

aflaţi  şi  căutaţi  în  pieţele  lui,  dacă  puteţi  găsi  un  om,
dacă este vreunul care face judecată, care caută adevărul; şi
îl voi ierta .
2  Şi  deşi  ei  spun:  DOMNUL  trăieşte;  cu  siguranţă  ei  jură
fals .
3 DOAMNE, nu sunt ochii tăi asupra adevărului? tu i-ai lo-
vit, dar ei nu sunt mâhniţi; i-ai mistuit, dar ei au refuzat să
primească  disciplinarea;  şi-au  făcut  feţele  mai  tari  decât  o
stâncă, au refuzat să se întoarcă .
4 De aceea eu am spus: Într-adevăr, aceştia sunt săraci şi sunt
nebuni; pentru că nu cunosc calea DOMNULUI, nici judeca-
ta Dumnezeului lor .
5 Mă voi duce la oamenii însemnaţi şi le voi vorbi; pentru că
ei au cunoscut calea DOMNULUI şi judecata Dumnezeului
lor; dar aceştia au rupt cu totul jugul şi au rupt legăturile .
6 Pentru aceea, un leu din pădure îi va ucide şi un lup al în-
serărilor îi va prăda, un leopard va pândi cetăţile lor; oricine
iese de acolo va fi sfâşiat în bucăţi; deoarece fărădelegile lor
sunt multe şi decăderile lor sunt înmulţite .
7 Cum să te iert pentru aceasta? Copiii tăi m-au părăsit şi
au jurat pe cei care nu sunt dumnezei; când eu i-am hrănit
pe deplin, atunci au comis adulter şi s-au adunat în cete la
casele curvelor .
8 Ei au fost precum cai hrăniţi dimineaţa; fiecare a nechezat
după soţia aproapelui său .
9 Să nu cercetez eu pentru aceste lucruri? spune DOMNUL; şi
să nu fie sufletul meu răzbunat pe o naţiune ca aceasta?
10  ¶  Urcaţi-vă  pe  zidurile  lui  şi  distrugeţi;  dar  să  nu  mis-
tuiţi  deplin;  luaţi-i  crenelurile,  pentru  că  ele  nu  sunt  ale
DOMNULUI .
11 Căci casa lui Israel şi casa lui Iuda s-au purtat foarte per-
fid împotriva mea, spune DOMNUL .
12  Ei  au  negat  pe  DOMNUL  şi  au  spus:  Nu  este  el;  nici  nu
va  veni  răul  asupra  noastră;  nici  nu  vom  vedea  sabie  sau
foamete;
13 Iar profeţii vor deveni vânt şi cuvântul nu este în ei; astfel
li se va face .
14  Pentru  aceea  astfel  spune  DOMNUL  Dumnezeul  oştiri-
lor: Deoarece voi vorbiţi acest cuvânt, iată, voi face cuvintele
mele în gura ta să fie foc şi pe acest popor să fie lemne, şi îi
va mistui .
15 Iată, casă a lui Israel, de departe voi aduce o naţiune asu-
pra voastră, spune DOMNUL; aceasta este o naţiune puter-
nică, este o naţiune străveche, o naţiune a cărei limbă nu o
cunoşti, nici nu înţelegi ce spun ei .
16  Tolba  lor  este  un  mormânt  deschis,  ei  sunt  toţi

războinici .
17  Şi  ei  îţi  vor  mânca  secerişul  şi  pâinea,  pe  care  fiii  tăi  şi
fiicele tale ar trebui să le mănânce; îţi vor mânca turmele şi
cirezile; îţi vor mânca viile şi smochinii; ei îţi vor sărăci cu
sabia cetăţile tale întărite, în care te încrezi .
18  Totuşi  în  acele  zile,  spune  DOMNUL,  nu  vă  voi  mistui
deplin .
19  Şi  se  va  întâmpla,  când  veţi  spune:  Pentru  ce  ne  face
DOMNUL Dumnezeul nostru toate acestea? atunci să le răs-
pundeţi: La fel cum voi m-aţi părăsit şi aţi servit unor dum-
nezei străini în ţara voastră, tot astfel veţi servi unor străini
într-o ţară care nu este a voastră .
20 Vestiţi aceasta casei lui Iacob şi faceţi să se audă aceasta
în Iuda, spunând:
21 Ascultaţi acum aceasta, voi popor nebun şi fără înţelege-
re; care aveţi ochi şi nu vedeţi, care aveţi urechi şi nu auziţi;
22 Nu vă temeţi de mine? Spune DOMNUL; nu tremuraţi în
prezenţa  mea,  cel  care  am  pus  nisipul  drept  graniţă  mării
printr-o hotărâre veşnică, încât aceasta nu poate trece peste
ea; şi deşi valurile ei se aruncă, totuşi nu o pot învinge; deşi
răcnesc, totuşi nu pot trece peste ea?
23 Dar acest popor are o inimă îndărătnică şi răzvrătită; ei
s-au abătut şi au plecat .
24  Nici  nu  spun  ei  în  inima  lor:  Să  ne  temem  acum  de
DOMNUL  Dumnezeul  nostru,  care  dă  ploaie  deopotrivă
timpurie şi târzie, la timpul său; el ne păstrează săptămânile
rânduite ale secerişului .
25 ¶ Nelegiuirile voastre au îndepărtat aceste lucruri şi păca-
tele voastre au oprit lucrurile bune de la voi .
26  Pentru  că  în  poporul  meu  se  găsesc  oameni  stricaţi;  ei
stau la pândă, precum cel care pune curse; ei pun o capcană,
ei prind oameni .
27 Precum o colivie plină de păsări, astfel casele lor sunt pline
de înşelăciune; de aceea au devenit mari şi s-au îmbogăţit .
28 S-au îngrăşat şi strălucesc; da, întrec faptele celor stricaţi;
cauza celui fără tată, această cauză ei nu o judecă, totuşi ei
prosperă; şi dreptul celor nevoiaşi ei nu îl judecă .
29 Să nu cercetez eu pentru aceste lucruri? spune DOMNUL,
să nu fie sufletul meu răzbunat pe o naţiune ca aceasta?
30 Un lucru uimitor şi groaznic este comis în ţară;
31 Profeţii profeţesc fals şi preoţii stăpânesc prin mijloacele
lor şi poporul meu iubeşte aceasta; şi ce veţi face la sfârşit?

CApitoLuL 6

VOI copii ai lui Beniamin, adunaţi-vă pentru a fugi din

mijlocul  Ierusalimului  şi  sunaţi  trâmbiţa  în  Tecoa  şi
înălţaţi un semn de foc în Bet-Hacherem; pentru că din nord
apare răul şi o mare nimicire .
2  Am  asemănat  pe  fiica  Sionului  cu  o  femeie  frumoasă  şi
delicată .
3 Păstorii cu turmele lor vor veni la ea; îşi vor înălţa corturile
împotriva ei de jur împrejur; vor paşte fiecare în locul lui .
4 Pregătiţi război împotriva ei; ridicaţi-vă şi să ne urcăm la
amiază . Vai nouă! pentru că ziua pleacă, pentru că umbrele
serii se întind .
5  Ridicaţi-vă,  să  ne  urcăm  noaptea  şi  să  îi  distrugem
palatele .
6 Pentru că astfel a spus DOMNUL oştirilor: Retezaţi copaci
şi aruncaţi un munte împotriva Ierusalimului; aceasta este
cetatea de cercetat; ea este în întregime oprimată în mijlocul
ei .
7  Precum  fântâna  îşi  varsă  apele,  tot  astfel  ea  îşi  varsă

435

Ieremia  7

stricăciunea: violenţă şi jefuire se aud în ea; înaintea mea se
află continuu mâhnire şi răni .
8  Instruieşte-te,  Ierusalime,  ca  nu  cumva  sufletul  meu  să
se  depărteze  de  tine;  ca  nu  cumva  să  te  fac  pustiu,  o  ţară
nelocuită .
9 ¶ Astfel spune DOMNUL oştirilor: Ei vor culege în întregi-
me rămăşiţa lui Israel ca pe o vie; întoarce-ţi înapoi mâna la
coşuri, ca un culegător .
10 Cui să îi vorbesc şi pe cine să avertizez, ca ei să asculte?
Iată, urechea lor este necircumcisă şi nu pot să dea asculta-
re; iată, cuvântul DOMNULUI este pentru ei o ocară; nu au
desfătare în el .
11 De aceea sunt plin de furia DOMNULUI; sunt obosit de
ţinerea ei; o voi turna asupra copiilor de afară şi asupra adu-
nării împreună a tinerilor; căci şi soţul cu soţia vor fi luaţi,
cel bătrân cu cel sătul de zile .
12  Şi  casele  lor  vor  fi  trecute  în  mâna  altora,  împreună  cu
câmpurile şi soţiile lor; pentru că îmi voi întinde mâna asu-
pra locuitorilor ţării, spune DOMNUL .
13 Pentru că de la cel mai mic al lor până la cel mai mare al
lor fiecare este dedat la poftire; şi de la profet până la preot
fiecare tratează cu falsitate .
14  Ei  au  vindecat  de  asemenea  vătămarea  fiicei  poporului
meu cu uşurătate, spunând: Pace, pace; când nu este pace .
15 Au fost ei ruşinaţi că au comis urâciune? Nu, nu au fost
deloc  ruşinaţi,  nici  nu  puteau  să  roşească;  de  aceea  ei  vor
cădea printre cei care cad; la timpul când îi cercetez vor fi
doborâţi, spune DOMNUL .
16 Astfel spune DOMNUL: Staţi pe căi şi vedeţi şi întrebaţi
de cărările cele vechi, unde este calea bună; şi umblaţi în ea
şi veţi găsi odihnă pentru sufletele voastre . Dar ei au spus:
Refuzăm să umblăm în ea .
17 De asemenea am pus paznici peste voi, spunând: Daţi as-
cultare la sunetul trâmbiţei . Dar ei au spus: Refuzăm să dăm
ascultare .
18 ¶ De aceea ascultaţi, voi naţiunilor; şi cunoaşte, tu aduna-
re, ce este printre ei .
19  Ascultă,  pământule;  iată,  voi  aduce  răul  asupra  acestui
popor, rodul gândurilor lor, pentru că nu au dat ascultare la
cuvintele mele, nici la legea mea, ci au respins-o .
20 Cu ce scop vine la mine tămâie din Seba şi trestia dulce
de zahăr dintr-o ţară îndepărtată? Ofrandele voastre arse nu
sunt bine primite, nici sacrificiile voastre nu îmi sunt dulci .
21 De aceea astfel spune DOMNUL: Iată, voi pune pietre de
poticnire înaintea acestui popor, şi taţii şi fiii împreună vor
cădea peste ele; vecinul şi prietenul lui vor pieri .
22  Astfel  spune  DOMNUL:  Iată,  un  popor  vine  din  ţara
de  nord  şi  o  naţiune  mare  va  fi  ridicată  de  la  marginile
pământului .
23 Ei vor apuca arcul şi suliţa; ei  sunt cruzi şi nu au milă;
vocea lor răcneşte ca marea; şi călăresc pe cai, desfăşuraţi ca
bărbaţi pentru război împotriva ta, fiică a Sionului .
24 Noi am auzit de faima lor, mâinile noastre slăbesc, chinul
ne-a apucat şi durere, ca a unei femei la naştere .
25 Nu ieşiţi la câmp, nici nu umblaţi pe cale; pentru că sabia
duşmanului şi frica este de fiecare parte .
26 Fiică a poporului meu, încinge-te cu pânză de sac şi tă-
văleşte-te în cenuşă; jeleşte, ca pentru singurul fiu, cea mai
amară  plângere;  pentru  că  prădătorul  va  veni  dintr-odată
asupra noastră .
27 Eu te-am pus ca un turn şi o fortăreaţă în poporul meu,
ca să le cunoşti şi să le încerci calea .

28 Ei sunt toţi răzvrătiţi apăsători, umblând cu defăimări, ei
sunt aramă şi fier; ei sunt toţi corupători .
29 Foalele sunt arse, plumbul este mistuit de foc; topitorul
topeşte în zadar; fiindcă cei stricaţi nu sunt smulşi .
30  Argint  lepădat  vor  fi  numiţi,  pentru  că  DOMNUL  i-a
lepădat .

CApitoLuL 7

spunând:

CUVâNTUL  care  a  venit  la  Ieremia  de  la  DOMNUL,

2 Stai în picioare la poarta casei DOMNULUI şi vesteşte acolo
acest  cuvânt  şi  spune:  Ascultaţi  cuvântul  DOMNULUI,  voi
toţi cei din Iuda care intraţi pe aceste porţi pentru a vă în-
china DOMNULUI .
3  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor,  Dumnezeul  lui  Israel:
Îndreptaţi-vă căile şi lucrările voastre şi vă voi face să locuiţi
în acest loc .
4 Nu vă încredeţi în cuvinte mincinoase, spunând: Templul
DOMNULUI,  Templul  DOMNULUI,  Templul  DOMNULUI
sunt acestea .
5 Pentru că dacă într-adevăr vă veţi îndrepta căile şi lucră-
rile voastre, dacă într-adevăr veţi face judecată între om şi
aproapele său;
6 Dacă nu veţi oprima pe străin, pe cel fără tată şi pe văduvă
şi nu veţi vărsa sânge nevinovat în acest loc, nici nu veţi um-
bla după alţi dumnezei spre vătămarea voastră;
7 Atunci vă voi face să locuiţi în acest loc, în ţara pe care am
dat-o taţilor voştri, pentru totdeauna şi întotdeauna .
8 Iată, voi vă încredeţi în cuvinte mincinoase, care nu sunt
de folos .
9 Veţi fura, veţi ucide şi veţi comite adulter şi veţi jura fals şi
veţi arde tămâie lui Baal şi veţi umbla după alţi dumnezei pe
care nu îi cunoaşteţi,
10 Şi veţi veni să staţi în picioare înaintea mea în această casă,
care este numită după numele meu şi veţi spune: Suntem eli-
beraţi! pentru a face toate aceste urâciuni?
11 A devenit această casă, numită după numele meu, o peş-
teră de tâlhari în ochii voştri? Iată, chiar eu am văzut aceas-
ta, spune DOMNUL .
12 Dar mergeţi acum la locul meu care era în Şilo, unde mi-
am pus numele la început, şi vedeţi ce i-am făcut din cauza
stricăciunii poporului meu Israel .
13  Şi  acum,  pentru  că  aţi  făcut  toate  aceste  lucrări,  spune
DOMNUL şi v-am vorbit, ridicându-mă devreme şi vorbind,
dar nu aţi ascultat, şi v-am chemat, dar nu aţi răspuns;
14 De aceea, voi face acestei case, care este numită după nu-
mele meu, în care vă încredeţi, şi locului pe care vi l-am dat
vouă şi taţilor voştri, precum i-am făcut lui Şilo .
15 Şi vă voi alunga dinaintea feţei mele, precum i-am alungat
pe toţi fraţii voştri, pe toată sămânţa lui Efraim .
16 ¶ De aceea nu te ruga pentru acest popor, nici nu ridica
strigăt nici rugăciune pentru ei, nici nu mijloci către mine:
pentru că nu te voi asculta .
17  Nu  vezi  tu  ce  fac  ei  în  cetăţile  lui  Iuda  şi  pe  străzile
Ierusalimului?
18 Copiii adună lemne şi taţii aprind focul şi femeile îşi fră-
mântă  aluatul,  pentru  a  face  turte  împărătesei  cerului  şi
pentru a turna ofrande de băutură altor dumnezei, ca să mă
mânie .
19 Ei pe mine mă mânie? spune DOMNUL; nu se provoacă pe
ei înşişi spre ruşinea feţelor lor?
20 De aceea astfel spune DOMNUL Dumnezeu: Iată, mânia

436

Ieremia  9

mea  şi  furia  mea  vor  fi  turnate  asupra  acestui  loc,  asupra
omului şi asupra animalului şi asupra copacilor câmpului şi
asupra rodului pământului; şi va arde şi nu se va stinge .
21 ¶ Astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel:
Puneţi  ofrandele  voastre  la  sacrificiile  voastre  şi  mâncaţi
carne .
22 Pentru că nu referitor la ofrande arse sau la sacrificii am
vorbit taţilor voştri, sau le-am poruncit în ziua în care i-am
scos din ţara Egiptului;
23 Ci acest lucru le-am poruncit, spunând: Ascultaţi de vo-
cea mea şi eu voi fi Dumnezeul vostru şi voi veţi fi poporul
meu; şi să umblaţi în toate căile pe care vi le-am poruncit, ca
să vă fie bine .
24 Dar ei nu au dat ascultare, nici nu şi-au plecat urechea, ci
au umblat în sfaturile şi în închipuirea inimii lor rele; şi au
mers înapoi, nu înainte .
25  Din  ziua  în  care  taţii  voştri  au  ieşit  din  ţara  Egiptului
până în această zi am trimis chiar pe toţi servitorii mei pro-
feţii, zilnic ridicându-mă devreme şi trimiţându-i;
26 Totuşi ei nu mi-au dat ascultare, nici nu şi-au plecat ure-
chea, ci şi-au împietrit gâtul; ei au făcut mai rău decât taţii
lor .
27 De aceea le vei vorbi toate aceste cuvinte iar ei nu îţi vor
da  ascultare;  de  asemenea  tu  îi  vei  chema  iar  ei  nu  îţi  vor
răspunde .
28 Dar tu să le spui: Aceasta este o naţiune care nu ascultă de
vocea DOMNULUI Dumnezeului ei, nici nu primeşte corec-
tare; adevărul a pierit şi este stârpit din gura lor .
29 ¶ Taie-ţi părul, Ierusalime, şi aruncă-l departe şi înalţă o
plângere pe înălţimi; pentru că DOMNUL a respins şi a pără-
sit generaţia furiei sale .
30 Deoarece copiii lui Iuda au făcut ce este rău înaintea feţei
mele, spune DOMNUL; şi-au pus urâciunile lor în casa, nu-
mită după numele meu, pentru a o întina .
31  Şi  au  zidit  înălţimile  Tofetului,  care  este  valea  fiului  lui
Hinom, pentru a-i arde pe fiii lor şi pe fiicele lor în foc, ceea
ce nu le-am poruncit, nici nu a ajuns la inima mea .
32 De aceea iată, vin zilele, spune DOMNUL, că nu va mai fi
numit, Tofet, nici valea fiului lui Hinom, ci valea măcelului;
fiindcă vor îngropa în Tofet până nu va mai fi loc .
33 Şi trupurile moarte ale acestui popor vor fi hrană pentru
păsările  cerului  şi  pentru  fiarele  pământului;  şi  nimeni  nu
le va speria .
34 Atunci voi face să înceteze din cetăţile lui Iuda şi de pe
străzile Ierusalimului vocea bucuriei şi vocea veseliei, vocea
mirelui şi vocea miresei; pentru că ţara va fi pustiită .

CApitoLuL 8

ÎN acel timp, spune DOMNUL, vor scoate oasele împăraţi-

lor lui Iuda şi oasele prinţilor lui şi oasele preoţilor şi oa-
sele profeţilor şi oasele locuitorilor Ierusalimului, din mor-
mintele lor;
2 Şi le vor întinde înaintea soarelui şi a lunii şi a întregii oş-
tiri a cerului, pe care le-au iubit şi cărora le-au servit şi după
care au umblat şi pe care le-au căutat şi cărora li s-au închi-
nat; nu vor fi adunate nici nu vor fi îngropate; vor fi ca balegă
pe faţa pământului .
3  Şi  moartea  va  fi  aleasă,  mai  degrabă  decât  viaţa,  de  toa-
tă rămăşiţa celor care rămân din această familie rea, de cei
care  rămân  în  toate  locurile  unde  îi  vor  fi  alungat,  spune
DOMNUL oştirilor .
4 ¶ Mai mult, tu să le spui: Astfel spune DOMNUL: Vor cădea

ei şi nu se vor ridica? Se va abate el şi nu se va întoarce?
5 De ce atunci, acest popor al Ierusalimului, a decăzut prin-
tr-o continuă decădere? Ei ţin tare înşelăciunea, refuză să se
întoarcă .
6 Eu am dat ascultare şi am auzit, dar ei nu au vorbit drept;
nimeni nu s-a pocăit de stricăciunea lui, spunând: Ce am fă-
cut? Fiecare s-a întors la alergarea lui, precum calul se arun-
că în bătălie .
7 Da, barza în cer cunoaşte timpurile ei rânduite; şi turtu-
rica  şi  cocorul  şi  rândunica  păzesc  timpul  venirii  lor;  dar
poporul meu nu cunoaşte judecata DOMNULUI .
8 Cum ziceţi: Noi suntem înţelepţi şi legea DOMNULUI este
cu noi? Iată, într-adevăr, în zadar a făcut-o; tocul scribilor
este în zadar .
9 Înţelepţii sunt ruşinaţi, ei sunt descurajaţi şi prinşi; iată, au
respins cuvântul DOMNULUI; şi ce înţelepciune este în ei?
10 De aceea voi da pe soţiile lor altora şi câmpurile lor celor
care le vor moşteni; pentru că fiecare, de la cel mai mic până
la cel mai mare, este dedat la lăcomie, de la profet până la
preot, fiecare se poartă fals .
11  Fiindcă  au  vindecat  vătămarea  fiicei  poporului  meu  cu
uşurătate, spunând: Pace, pace! când nu este pace .
12 Au fost ei ruşinaţi că au comis urâciune? Nu, nu au fost
deloc  ruşinaţi,  nici  nu  puteau  să  roşească;  de  aceea  ei  vor
cădea printre cei care cad; la timpul când îi cercetez vor fi
doborâţi, spune DOMNUL .
13  ¶  Îi  voi  mistui  într-adevăr,  spune  DOMNUL;  nu  vor  fi
struguri  în  viţă,  nici  smochine  în  smochin  şi  frunza  se  va
veşteji; şi lucrurile pe care le-am dat lor vor trece de la ei .
14 De ce şedem liniştiţi? Adunaţi-vă şi să intrăm în cetăţile
apărate şi să tăcem acolo; pentru că DOMNUL Dumnezeul
nostru ne-a amuţit şi ne-a dat apă cu fiere să bem, pentru că
am păcătuit împotriva DOMNULUI .
15 Am căutat pacea, dar nimic bun nu a venit; şi am căutat
un timp de sănătate dar, iată, tulburare .
16 Pufăitul cailor lui a fost auzit de la Dan; toată ţara a tre-
murat la sunetul nechezatului celor puternici ai lui; fiindcă
au venit şi au mâncat ţara şi tot ce este în ea; cetatea şi pe cei
care locuiau în ea .
17 Căci, iată, voi trimite printre voi şerpi, năpârci, ce nu vor
fi fermecate şi vă vor muşca, spune DOMNUL .
18 Când mă mângâi împotriva întristării mele, îmi este leşi-
nată inima în mine .
19 Iată, vocea strigătului fiicei poporului meu din cauza ce-
lor care locuiesc într-o ţară îndepărtată: Nu este DOMNUL
în Sion? Nu este împăratul lui în Sion? De ce m-au mâniat cu
chipurile lor cioplite şi cu deşertăciuni străine?
20  Secerişul  a  trecut,  vara  s-a  sfârşit  şi  noi  nu  suntem
salvaţi .
21 Pentru vătămarea fiicei poporului meu sunt eu vătămat;
sunt negru; m-a apucat înmărmurirea .
22 Nu este balsam în Galaad? Nu este un doctor acolo? De ce
atunci, nu se face vindecare fiicei poporului meu?

CApitoLuL 9

DE s-ar preface în ape, capul meu, şi o fântână de lacrimi,

ochii mei, ca să plâng zi şi noapte pentru cei ucişi ai fii-

cei poporului meu!
2 De aş fi avut în pustie un loc de găzduire pentru călători; ca
să las pe poporul meu şi să plec de la ei! Pentru că ei toţi sunt
adulteri, o adunare de oameni perfizi .
3 Şi ei îşi încordează limbile, arcul lor de minciuni; dar nu

437

Ieremia  10

sunt  viteji  pentru  adevărul  de  pe  pământ;  pentru  că  merg
din rău în rău şi nu mă cunosc, spune DOMNUL .
4 Luaţi bine seama, fiecare la aproapele său, şi să nu vă încre-
deţi în nici un frate; pentru că fiecare frate va piedica mult şi
fiecare prieten va umbla cu defăimări .
5 Şi fiecare va înşela pe aproapele său şi nu va vorbi adevărul;
şi-au învăţat limba să vorbească minciuni şi se obosesc ca să
facă nelegiuire .
6 Locuinţa ta este în mijlocul înşelăciunii; prin înşelăciune ei
refuză să mă cunoască, spune DOMNUL .
7 De aceea astfel spune DOMNUL oştirilor: Iată, îi voi topi şi
îi voi încerca; pentru că ce altceva aş putea face pentru fiica
poporului meu?
8 Limba lor este precum o săgeată trasă, vorbeşte înşelăciu-
ne; unul vorbeşte paşnic cu gura lui aproapelui său, dar în
inima lui el îşi întinde cursa .
9 Să nu îi cercetez eu pentru acestea? spune DOMNUL; să nu
fie sufletul meu răzbunat pe o naţiune ca aceasta?
10 Pentru munţi voi ridica plânset şi bocet; şi o plângere pen-
tru locuinţele pustiei, deoarece sunt arse de tot, încât nimeni
nu poate trece prin ele; nici nu se poate auzi vocea vitelor;
deopotrivă pasărea cerurilor şi fiara au fugit; s-au dus .
11 Şi eu voi face Ierusalimul ruine şi o groapă de dragoni; şi
voi face cetăţile lui Iuda un pustiu, fără vreun locuitor .
12 ¶ Cine este omul înţelept, ca să înţeleagă aceasta? Şi cui i-a
vorbit gura DOMNULUI, ca să vestească aceasta, pentru ce a
pierit ţara şi a ars ca o pustie, încât nimeni nu trece prin ea?
13 Şi DOMNUL spune: Deoarece ei au părăsit legea mea pe
care am pus-o înaintea lor, şi nu au ascultat de vocea mea,
nici nu au umblat în aceasta;
14  Ci  au  umblat  după  închipuirea  inimii  lor  şi  după  baali
precum i-au învăţat taţii lor;
15 De aceea astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui
Israel: Iată, îi voi hrăni, pe acest popor, cu pelin şi le voi da
să bea apă cu fiere .
16 Îi voi împrăştia printre păgâni, pe care nici ei nici taţii lor
nu i-au cunoscut; şi voi trimite o sabie după ei, până îi voi fi
mistuit .
17 Astfel spune DOMNUL oştirilor: Luaţi aminte şi chemaţi
femeile care jelesc, şi ele să vină; şi trimiteţi după femei iscu-
site, şi ele să vină;
18 Şi să se grăbească ele şi să înalţe un bocet pentru noi, ca
din ochii noştri să curgă lacrimi şi din pleoapele noastre să
ţâşnească ape .
19 Fiindcă o voce de jale se aude din Sion: Cum suntem pră-
daţi! Suntem foarte încurcaţi, deoarece am părăsit ţara, de-
oarece locuinţele noastre ne-au lepădat .
20 Totuşi ascultaţi cuvântul DOMNULUI, voi femeilor, şi să
primească urechea voastră cuvântul gurii lui şi învăţaţi-le pe
fiicele voastre bocetul şi fiecare, pe vecina ei, plângerea .
21  Pentru  că  moartea  s-a  urcat  prin  ferestrele  noastre  şi  a
intrat în palatele noastre, pentru a-i stârpi pe copiii de afară
şi pe tinerii de pe străzi .
22 Vorbeşte: Astfel spune DOMNUL: Chiar trupurile moarte
ale oamenilor vor cădea ca balega pe câmpul deschis şi  ca
snopul după secerător şi nimeni nu le va aduna .
23 ¶ Astfel spune DOMNUL: Să nu se laude înţeleptul cu în-
ţelepciunea lui, nici cel puternic să nu se fălească cu puterea
lui, bogatul să nu se fălească în bogăţiile lui;
24 Ci cel ce se făleşte să se fălească cu aceasta: că înţelege şi
că mă cunoaşte, că eu sunt DOMNUL, care lucrez cu bunăta-
te iubitoare, care fac judecată şi dreptate pe pământ; pentru

că în acestea mă desfătez, spune DOMNUL .
25 Iată, vin zilele, spune DOMNUL, că îi voi pedepsi pe toţi
cei circumcişi împreună cu cei necircumcişi;
26 Egiptul şi Iuda şi Edom şi copiii lui Amon şi Moab şi toţi
cei din cele mai îndepărtate colţuri, care locuiesc în pustie;
pentru că toate aceste naţiuni sunt necircumcise şi toată casa
lui Israel este necircumcisă în inimă .

CApitoLuL 10

casă a lui Israel;

ASCULTAŢI  cuvântul  pe  care  DOMNUL  vi-l  vorbeşte,

2 Astfel spune DOMNUL: Nu învăţaţi calea păgânilor şi nu
vă descurajaţi la semnele cerurilor; pentru că păgânii sunt
îngroziţi de ele .
3 Pentru că obiceiurile popoarelor sunt deşertăciune; pentru
că unul taie un copac din pădure, lucrarea mâinilor meşte-
şugarului, cu securea .
4 Ei îl împodobesc cu argint şi cu aur; îl întăresc cu cuie şi cu
ciocane, ca să nu se mişte .
5  Ei  sunt  drepţi  ca  un  palmier,  dar  nu  vorbesc;  trebuie  să
fie  căraţi,  deoarece  nu  pot  merge  singuri .  Nu  vă  temeţi  de
ei; căci nu pot face rău şi nici nu este în puterea lor să facă
bine .
6 Deoarece nu este nimeni asemenea ţie, DOAMNE; tu eşti
mare şi numele tău este mare în putere .
7 Cine nu s-ar teme de tine, Împărate al naţiunilor? Pentru
că ţie ţi se cuvine teama; deoarece printre toţi înţelepţii na-
ţiunilor şi în toate împărăţiile lor, nu este nimeni asemenea
ţie .
8  Dar  ei  sunt  cu  toţii  neghiobi  şi  nebuni;  trunchiul  este  o
doctrină a deşertăciunilor .
9 Argintul întins  în  plăci este adus din Tarşiş  şi  aurul din
Ufaz, lucrarea meşteşugarului şi a mâinilor topitorului; al-
bastru şi purpuriu este îmbrăcămintea lor; toate sunt lucra-
rea celor iscusiţi .
10  Dar  DOMNUL  este  adevăratul  Dumnezeu,  el  este
Dumnezeul cel viu şi un împărat veşnic; la furia lui pămân-
tul se va cutremura şi naţiunile nu vor fi în stare să suporte
indignarea lui .
11 Astfel să le spuneţi: Dumnezeii care nu au făcut ceruri-
le şi pământul, ei, chiar ei, vor pieri de pe pământ şi de sub
aceste ceruri .
12 El a făcut pământul prin puterea lui, el a întemeiat lumea
prin înţelepciunea lui şi a întins cerurile prin judecata lui .
13 Când face să îi răsune vocea, o mulţime de ape  sunt în
ceruri, şi el face aburii să se înalţe de la marginile pămân-
tului; el face fulgere împreună cu ploaia şi scoate vântul din
tezaurele lui .
14 Fiecare este neghiob în cunoaştere; fiecare topitor este în-
curcat de chipul cioplit; căci chipul lui turnat este falsitate şi
nu este suflare în ele .
15  Sunt  deşertăciune  şi  lucrarea  înşelătoriilor,  vor  pieri  în
timpul cercetării lor .
16 Partea lui Iacob nu este ca ei; pentru că el este făuritorul a
toate lucrurile; şi Israel este toiagul moştenirii lui: DOMNUL
oştirilor este numele lui .
17 ¶ Strânge-ţi lucrurile tale din ţară, locuitor al fortăreţei .
18 Pentru că astfel spune DOMNUL: Iată, de data aceasta voi
azvârli pe locuitorii ţării şi îi voi strâmtora, ca ei să afle cum
este .
19 Vai mie din cauza vătămării mele! Rana mea este apăsă-
toare; dar eu am spus: Cu adevărat aceasta este o durere şi

438

Ieremia  12

trebuie să o sufăr .
20 Cortul meu este prădat şi toate frânghiile mele sunt rup-
te; copiii mei au ieşit de la mine şi nu mai sunt; nu mai este
nimeni să îmi întindă cortul şi să îmi ridice perdele .
21 Pentru că păstorii au devenit neghiobi şi nu l-au căutat pe
DOMNUL; de aceea nu vor prospera şi toate turmele lor vor
fi împrăştiate .
22 Iată, zgomotul unui zvon a venit şi o mare mişcare din
ţara de nord, ca să prefacă cetăţile lui Iuda într-un pustiu şi
o groapă de dragoni .
23 DOAMNE, ştiu că nu în om este calea sa; nu ţine de omul
care umblă să îşi îndrepte paşii săi .
24 Corectează-mă, DOAMNE, dar cu judecată, nu în mânia
ta, ca nu cumva să mă nimiceşti .
25 Toarnă-ţi furia asupra păgânilor care nu te cunosc şi asu-
pra  familiilor  care  nu  cheamă  numele  tău;  pentru  că  l-au
mâncat pe Iacob şi l-au devorat şi l-au mistuit şi i-au pustiit
locuinţa .

CApitoLuL 11

spunând:

CUVâNTUL  care  a  venit  la  Ieremia  de  la  DOMNUL,

2  Ascultaţi  cuvintele  acestui  legământ  şi  vorbiţi  bărbaţilor
lui Iuda şi locuitorilor Ierusalimului;
3 Şi spune-le: Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel:
Blestemat  fie  omul  care  nu  ascultă  de  cuvintele  acestui
legământ,
4 Pe care l-am poruncit taţilor voştri în ziua în care i-am scos
din ţara Egiptului, din cuptorul de fier, spunând: Ascultaţi
de  vocea  mea  şi  faceţi-le,  conform  cu  toate  cele  ce  vă  po-
runcesc,  astfel  veţi  fi  poporul  meu  şi  eu  voi  fi  Dumnezeul
vostru;
5  Ca  să  împlinesc  jurământul  pe  care  l-am  jurat  taţilor
voştri, să le dau o ţară în care curge lapte şi miere, precum
este în această zi . Atunci am răspuns şi am spus: Aşa să fie,
DOAMNE .
6 Atunci  DOMNUL mi-a spus: Vesteşte toate aceste cuvin-
te în cetăţile lui Iuda şi pe străzile Ierusalimului, spunând:
Ascultaţi cuvintele acestui legământ şi faceţi-le .
7 Pentru că i-am avertizat cu stăruinţă pe taţii voştri în ziua
în care i-am scos din ţara Egiptului, până în această zi, scu-
lându-mă  devreme  şi  avertizându-i,  spunând:  Ascultaţi  de
vocea mea .
8 Totuşi ei nu au ascultat de mine, nici nu şi-au plecat ure-
chea, ci fiecare a umblat în închipuirea inimii lui rele; de ace-
ea voi aduce asupra lor toate cuvintele acestui legământ, pe
care li le-am poruncit să le facă; dar nu le-au făcut .
9 Şi DOMNUL mi-a spus: S-a găsit o uneltire printre bărbaţii
lui Iuda şi printre locuitorii Ierusalimului .
10 Ei s-au întors la nelegiuirile strămoşilor lor, care au refu-
zat să asculte cuvintele mele; şi au mers după alţi dumnezei,
pentru a le servi; casa lui Israel şi casa lui Iuda au rupt legă-
mântul meu pe care l-am făcut cu taţii lor .
11 ¶ De aceea astfel spune DOMNUL: Iată, voi aduce asupra
lor răul de care nu vor fi în stare să scape; şi chiar dacă vor
striga către mine, eu nu le voi da ascultare .
12  Atunci  cetăţile  lui  Iuda  şi  locuitorii  Ierusalimului  vor
merge şi vor striga către dumnezeii cărora le oferă tămâie;
dar nicidecum ei nu îi vor salva în timpul tulburării lor .
13 Căci conform cu numărul cetăţilor tale au fost dumnezeii
tăi, Iudo; şi conform cu numărul străzilor Ierusalimului aţi
ridicat  voi  altare  acelui  lucru  ruşinos,  altare  pentru  a  arde

tămâie lui Baal .
14 De aceea tu nu te ruga pentru acest popor, nici nu înălţa
strigăt sau rugăciune pentru ei; pentru că nu îi voi asculta
în timpul în care vor striga către mine din cauza tulburării
lor .
15 Ce are preaiubita mea a face în casa mea, văzând că ea a
lucrat cu viclenie cu mulţi şi carnea cea sfântă a trecut de la
tine? Când faci răul, atunci te bucuri .
16 DOMNUL ţi-a pus numele: Un măslin verde, frumos şi cu
rod plăcut; cu zgomotul unui mare tumult el a aprins focul
peste el şi ramurile lui sunt rupte .
17 Pentru că DOMNUL oştirilor, care te-a sădit, a pronunţat
răul împotriva ta, datorită răutăţii casei lui Israel şi casei lui
Iuda,  pe  care  au  făcut-o  împotriva  lor  înşişi,  pentru  a  mă
provoca la mânie prin oferirea de tămâie lui Baal .
18 ¶ Şi  DOMNUL mi-a dat cunoaşterea acesteia, şi eu ştiu;
atunci mi-ai arătat faptele lor .
19 Dar eu eram ca un miel sau un bou care este adus la mă-
celărire; şi nu am ştiut că ei plănuiau planuri împotriva mea,
spunând:  Să  distrugem  pomul  cu  rodul  lui  şi  să  îl  stârpim
din ţara celor vii, ca numele lui să nu mai fie amintit .
20 Dar tu, DOAMNE al oştirilor, care judeci cu dreptate, care
încerci rărunchii şi inima, lasă-mă să văd răzbunarea ta asu-
pra lor; pentru că ţie ţi-am descoperit cauza mea .
21  De  aceea  astfel  spune  DOMNUL  despre  bărbaţii  din
Anatot, care îţi caută viaţa, spunând: Să nu profeţeşti în nu-
mele DOMNULUI, ca să nu mori de mâna noastră;
22 De aceea astfel spune  DOMNUL oştirilor: Iată, eu îi voi
pedepsi;  tinerii  vor  muri  de  sabie;  fiii  lor  şi  fiicele  lor  vor
muri de foamete;
23 Şi nu va fi nici o rămăşiţă din ei; pentru că voi aduce răul
peste bărbaţii din Anatot, în anul cercetării lor .

CApitoLuL 12

DREPT eşti tu, DOAMNE, când pledez către tine; totuşi

lasă-mă să vorbesc cu tine despre judecăţile tale; Pentru
ce prosperă calea celor stricaţi? Pentru ce sunt fericiţi toţi cei
care se poartă foarte perfid?
2 Tu i-ai sădit, da, au prins rădăcină: cresc, da, ei aduc rod; tu
eşti aproape în gura lor şi departe de rărunchii lor .
3 Dar tu, DOAMNE, mă cunoşti; tu m-ai văzut şi mi-ai încer-
cat inima faţă de tine; trage-i afară ca pe oi pentru măcelări-
re şi pregăteşte-i pentru ziua măcelului .
4 Cât timp va jeli ţara şi se vor veşteji ierburile de pe fiecare
câmp, din cauza stricăciunii celor care locuiesc în ea? Fiarele
şi păsările sunt mistuite; pentru că ei au spus: El nu va vedea
ultimul nostru sfârşit .
5 Dacă ai alergat cu pedeştrii şi ei te-au obosit, atunci cum
poţi tu să te întreci cu caii? Şi dacă în ţara păcii, în care te
încrezi,  ei  te-au  obosit,  atunci  cum  vei  face  când  se  umflă
Iordanul?
6  Deoarece  chiar  fraţii  tăi  şi  casa  tatălui  tău,  chiar  ei  s-au
purtat  cu  perfidie  cu  tine;  da,  au  chemat  o  mulţime  după
tine; să nu îi crezi când îţi vorbesc cuvinte frumoase .
7 ¶ Mi-am părăsit casa, mi-am lăsat moştenirea; am dat-o pe
preaiubita sufletului meu în mâna duşmanilor ei .
8 Moştenirea mea este pentru mine ca un leu în pădure; stri-
gă împotriva mea: de aceea am urât-o .
9 Moştenirea mea este pentru mine ca o pasăre pestriţă, pă-
sările de jur împrejur sunt împotriva ei; Veniţi, adunaţi pe
toate fiarele câmpului, veniţi să mâncaţi .
10 Mulţi păstori au distrus via mea, au călcat în picioare partea

439

Ieremia  14

mea, au făcut din partea mea plăcută o pustie părăsită .
11  Ei  au  pustiit-o,  şi  fiind  pustiită,  aceasta  jeleşte  înaintea
mea; toată ţara este pustiită, pentru că nimeni nu o pune la
inimă .
12 Prădătorii au venit pe toate înălţimile, prin pustie; pentru
că sabia DOMNULUI va nimici de la o margine a ţării până la
cealaltă margine a ţării: nici o carne nu va avea pace .
13 Ei au semănat grâu dar vor secera spini; s-au supus dure-
rii dar nu le va folosi; şi vor fi ruşinaţi de veniturile voastre
din cauza mâniei aprinse a DOMNULUI .
14  Astfel  spune  DOMNUL  împotriva  tuturor  vecinilor  mei
cei răi, care se ating de moştenirea pe care am dat-o poporu-
lui meu Israel să o moştenească: Iată, îi voi smulge din ţara
lor şi voi smulge casa lui Iuda din mijlocul lor .
15 Şi se va întâmpla, după ce îi voi fi smuls că mă voi întoarce
şi voi avea milă de ei şi îi voi aduce înapoi, pe fiecare om la
moştenirea lui şi pe fiecare om în ţara lui .
16 Şi se va întâmpla, dacă vor învăţa cu toată atenţia căile po-
porului meu, ca să jure pe numele meu: DOMNUL trăieşte;
precum au învăţat pe poporul meu să jure pe Baal; atunci vor
fi zidiţi în mijlocul poporului meu .
17 Dar dacă nu vor asculta de mine, voi smulge în întregime
şi voi nimici acea naţiune, spune DOMNUL .

CApitoLuL 13

ASTFEL îmi spune DOMNUL: Du-te şi ia-ţi un brâu de in

şi pune-l pe coapsele tale, dar să nu îl pui în apă .

2 Astfel, am luat un brâu conform cuvântului DOMNULUI,
şi l-am pus pe coapsele mele .
3  Şi  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine  a  doua  oară,
spunând:
4 Ia brâul pe care l-ai luat, care este pe coapsele tale, şi ridică-
te, du-te la Eufrat şi ascunde-l acolo în crăpătura stâncii .
5  Astfel,  am  mers  şi  l-am  ascuns  lângă  Eufrat,  precum
DOMNUL mi-a poruncit .
6 Şi s-a întâmplat după multe zile, că DOMNUL mi-a spus:
Ridică-te, du-te la Eufrat şi ia de acolo brâul, despre care ţi-
am poruncit să îl ascunzi acolo .
7 Atunci am mers la Eufrat şi am săpat şi am luat brâul din
locul  în  care  l-am  ascuns;  şi,  iată,  brâul  era  stricat,  nu  era
bun de nimic .
8 Atunci cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
9 Astfel spune DOMNUL: În felul acesta voi strica mândria
lui Iuda şi mândria cea mare a Ierusalimului .
10  Acest  popor  rău,  care  refuză  să  asculte  cuvintele  mele,
care  umblă  după  închipuirea  inimii  lor  şi  umblă  după  alţi
dumnezei, pentru a le servi şi pentru a li se închina, va fi ca
acest brâu, care nu este bun de nimic .
11 Căci precum brâul se lipeşte de coapsele unui om, astfel
am lipit de mine toată casa lui Israel şi toată casa lui Iuda,
spune DOMNUL; ca să îmi fie popor şi nume şi ca laudă şi
glorie; dar ei au refuzat să asculte .
12  ¶  De  aceea  tu  să  le  vorbeşti  acest  cuvânt:  Astfel  spune
DOMNUL Dumnezeul lui Israel: Fiecare burduf va fi umplut
cu vin; şi ei îţi vor spune: Nu ştim noi, fără îndoială, că fieca-
re burduf va fi umplut cu vin?
13 Atunci tu să le spui: Astfel spune DOMNUL: Iată, voi um-
ple pe toţi locuitorii acestei ţări, chiar pe împăraţii care şed
pe tronul lui David şi pe preoţi şi pe profeţi şi pe toţi locuito-
rii Ierusalimului, cu beţie .
14 Şi îi voi zdrobi pe unul de altul, chiar pe taţi şi pe fii împre-
ună, spune DOMNUL; nu mă voi îndura, nici nu voi cruţa,

nici nu voi avea milă, ci îi voi nimici .
15  Ascultaţi  şi  aplecaţi  urechea,  nu  fiţi  mândri,  pentru  că
DOMNUL a vorbit .
16 Daţi glorie DOMNULUI Dumnezeului vostru, înainte ca
el să aducă întunericul şi înainte ca picioarele voastre să se
poticnească de munţii întunecaţi, şi, în timp ce căutaţi lumi-
nă, el o schimbă în umbra morţii şi o face întuneric gros .
17  Dar  dacă  nu  veţi  asculta  aceasta,  sufletul  meu  va  plân-
ge în locuri ascunse pentru mândria voastră; şi ochiul meu
va  plânge  amar  şi  îi  vor  curge  lacrimi,  pentru  că  turma
DOMNULUI este dusă în captivitate .
18 Spune împăratului şi împărătesei: Umiliţi-vă, aşezaţi-vă;
pentru că principalităţile voastre vor cădea, coroana gloriei
voastre .
19 Cetăţile sudului vor fi închise şi nimeni nu le va deschide;
Iuda va fi dus captiv cu totul, va fi dus captiv în întregime .
20 Ridicaţi-vă ochii şi priviţi la cei care vin din nord; unde
este turma care ţi-a fost dată, frumoasa ta turmă?
21 Ce vei spune când el te va pedepsi? Pentru că i-ai învăţat
să fie căpetenii şi ca mai mari peste tine; nu te vor cuprinde
întristări, ca pe o femeie în durerile naşterii?
22 ¶ Şi  dacă  tu  spui  în  inima  ta:  Pentru  ce  au  venit  aceste
lucruri asupra mea? Pentru mărimea nelegiuirii tale au fost
descoperite poalele tale şi călcâiele tale au fost dezgolite .
23 Poate etiopianul să îşi schimbe pielea, sau leopardul pe-
tele  lui?  Atunci  aţi  putea  să  faceţi  bine,  şi  voi  care  sunteţi
obişnuiţi să faceţi rău .
24 De aceea îi voi împrăştia ca pe pleava care trece cu vântul
pustiei .
25 Acesta este sorţul tău, partea măsurilor tale de la mine,
spune  DOMNUL;  pentru  că  m-ai  uitat  şi  te-ai  încrezut  în
falsitate .
26 De aceea îţi voi descoperi eu poalele tale peste faţa ta şi ţi
se va vedea ruşinea .
27 Am văzut adulterele tale şi nechezăturile tale, vicleniile
curviei tale şi urâciunile tale pe dealuri şi pe câmp . Vai ţie,
Ierusalime! Nu vei fi tu curăţit? Când se va întâmpla?

CApitoLuL 14

la secetă .

CUVâNTUL DOMNULUI care a venit la Ieremia referitor

2  Iuda  jeleşte  şi  porţile  acestuia  lâncezesc;  ele  sunt  negre
până la pământ; şi strigătul Ierusalimului s-a înălţat .
3 Şi nobilii lor au trimis pe cei mici ai lor la ape; ei au ajuns la
gropi şi nu au găsit apă; s-au întors cu vasele lor goale; au fost
ruşinaţi şi încurcaţi şi şi-au acoperit capetele .
4 Pentru că pământul este crăpat, pentru că nu a fost ploaie
pe pământ, plugarii s-au ruşinat, şi-au acoperit capetele .
5 Da, cerboaica a născut în câmp şi şi-a părăsit puii, pentru
că nu era iarbă .
6 Şi măgarii sălbatici au stat pe înălţimi, au adulmecat vân-
tul ca dragonii; ochii lor au slăbit, pentru că nu era iarbă .
7 DOAMNE, deşi nelegiuirile noastre mărturisesc împotriva
noastră, fă tu aceasta pentru numele tău, pentru că decăde-
rile noastre sunt multe; noi am păcătuit împotriva ta .
8 O, speranţa lui Israel, salvatorul acestuia în timp de tulbu-
rare, de ce să fii tu ca un străin în ţară şi ca un călător care se
abate să găzduiască pentru o noapte?
9 De ce să fii ca un om înmărmurit, ca un bărbat puternic
care  nu  poate  salva?  Totuşi  tu,  DOAMNE,  eşti  în  mijlocul
nostru şi noi ne numim după numele tău; nu ne lăsa .
10  ¶  Astfel  spune  DOMNUL  către  acest  popor:  Bine  le-a

440

Ieremia  16

plăcut  să  rătăcească,  nu  şi-au  oprit  picioarele,  de  aceea
DOMNUL nu îi primeşte; îşi va aminti acum nelegiuirea lor
şi va cerceta păcatele lor .
11 Atunci DOMNUL mi-a spus: Nu te ruga pentru acest po-
por pentru binele lor.
12 Când vor posti nu le voi asculta strigătul; şi când ei aduc
ofrandă arsă şi un dar, nu le voi primi; ci îi voi mistui cu sa-
bie şi cu foamete şi cu ciumă .
13 Atunci am spus: Ah, Doamne DUMNEZEULE! Iată, pro-
feţii le spun: Nu veţi vedea sabia, nici nu veţi avea foamete;
ci vă voi da pace sigură în acest loc .
14 Atunci DOMNUL mi-a spus: Profeţii profeţesc minciuni
în numele meu; nu eu i-am trimis, nici nu le-am poruncit,
nici nu le-am vorbit; ei vă profeţesc o viziune falsă şi ghicire
şi un lucru de nimic şi înşelăciunea inimii lor .
15 De aceea astfel spune DOMNUL referitor la profeţii care
profeţesc în numele meu şi pe care eu nu i-am trimis, totuşi
ei spun: Nu va fi sabie şi foamete în această ţară . Prin sabie şi
foamete vor fi acei profeţi mistuiţi .
16 Şi poporul către care ei profeţesc va fi aruncat pe străzile
Ierusalimului din cauza foametei şi a sabiei; şi nu vor avea
pe nimeni să îi îngroape pe ei, pe soţiile lor, pe fiii lor sau pe
fiicele lor; pentru că voi vărsa stricăciunea lor asupra lor .
17 ¶ De aceea tu să le spui acest cuvânt: Ochii mei să curgă
cu lacrimi noapte şi zi şi să nu înceteze; pentru că fiica fe-
cioară a poporului meu este zdrobită cu o mare spărtură, cu
o lovitură foarte apăsătoare .
18 Dacă ies la câmp, atunci, iată, pe cei ucişi cu sabia! Şi dacă
intru în cetate, atunci, iată, pe cei care sunt bolnavi de foa-
mete!  Da,  deopotrivă  profetul  şi  preotul  vor  merge  într-o
ţară pe care nu o cunosc .
19 Ai respins tu în întregime pe Iuda? a detestat sufletul tău
Sionul? De ce ne-ai lovit şi nu este vindecare pentru noi? Am
căutat pace şi nu este nici un bine; şi un timp de vindecare
şi, iată, tulburare!
20 Recunoaştem, DOAMNE, stricăciunea noastră şi nelegiu-
irea taţilor noştri; pentru că noi am păcătuit împotriva ta .
21  Nu  ne  detesta,  pentru  numele  tău,  nu  dezonora  tronul
gloriei tale; aminteşte-ţi, nu rupe legământul tău cu noi .
22 Sunt  printre  deşertăciunile  neamurilor  vreunii  care  pot
să dea ploaie? Sau pot cerurile să dea averse de ploi? Nu eşti
tu acela, DOAMNE Dumnezeul nostru? De aceea noi te vom
aştepta; pentru că tu ai făcut toate acestea .

CApitoLuL 15

ATUNCI  DOMNUL  mi-a  spus:  Chiar  dacă  Moise  şi

Samuel  ar  sta  în  picioare  înaintea  mea,  totuşi  mintea
mea nu ar putea fi spre acest popor; alungă-i de la faţa mea
şi lasă-i să plece .
2 Şi se va întâmpla, dacă îţi vor spune: Încotro să mergem?
atunci  tu  să  le  spui:  Astfel  spune  DOMNUL;  Cei  care  sunt
pentru  moarte,  la  moarte;  şi  cei  care  sunt  pentru  sabie,  la
sabie; şi cei care sunt pentru foamete, la foamete; şi cei care
sunt pentru captivitate, în captivitate .
3  Şi  voi  rândui  asupra  lor  patru  feluri  de  pedepse,  spu-
ne DOMNUL: sabia ca să ucidă, şi câinii ca să sfâşie, şi pă-
sările  cerului  şi  fiarele  pământului  ca  să  devoreze  şi  să
nimicească .
4 Şi îi voi da să fie împrăştiaţi în toate împărăţiile pământu-
lui, din cauza lui Manase fiul lui Ezechia împăratul lui Iuda,
pentru ceea ce a făcut în Ierusalim .
5 Fiindcă cine va avea milă de tine, Ierusalime? Sau cine te

va jeli? Sau cine se va abate pentru a te întreba ce mai faci?
6 Tu m-ai părăsit, spune DOMNUL, ai mers înapoi; de aceea
îmi  voi  întinde  mâna  împotriva  ta  şi  te  voi  nimici;  m-am
săturat de pocăinţă .
7 Şi îi voi vântura cu o furcă la porţile ţării; îi voi văduvi de
copii, voi nimici poporul meu: deoarece ei nu s-au întors de
la căile lor .
8 Văduvele lor mi s-au înmulţit mai mult decât nisipul mă-
rilor; am adus asupra lor, împotriva mamei tinerilor, un pră-
dător la amiază; l-am făcut să cadă asupra lor dintr-odată şi
terori asupra cetăţii .
9 Cea care a născut şapte, lâncezeşte; şi-a dat duhul; soarele
ei a apus pe când era încă ziuă; a fost ruşinată şi încurcată;
şi rămăşiţa lor o voi da sabiei înaintea duşmanilor lor, spune
DOMNUL .
10 ¶ Vai mie, mama mea, că m-ai născut un om al certei şi
un om al luptei pentru tot pământul! Nici nu am împrumu-
tat cu camătă, nici nu am împrumutat de la oameni cu ca-
mătă; totuşi fiecare dintre ei mă blestemă .
11 DOMNUL a spus: Cu adevărat va fi bine pentru rămăşiţa
ta; cu adevărat voi face ca duşmanul să se poarte bine cu tine
în timpul răului şi în timpul nenorocirii .
12 Se va frânge fierul? fierul de la nord şi arama?
13 Averea ta şi tezaurele tale le voi da ca pradă fără preţ; şi
aceasta  pentru  toate  păcatele  tale,  chiar  în  toate  graniţele
tale .
14 Şi te voi face să treci cu duşmanii tăi într-o ţară pe care
nu o cunoşti; pentru că în mânia mea s-a aprins un foc ce va
arde peste voi .
15 ¶ DOAMNE, tu ştii; aminteşte-ţi de mine şi cercetează-mă
şi răzbună-mă de persecutorii mei; pentru îndelunga ta răb-
dare, nu mă lua; ştii că pentru tine am suferit mustrare .
16 Cuvintele tale au fost găsite şi eu le-am mâncat; şi cuvântul
tău a fost pentru mine veselia şi bucuria inimii mele; pentru
că eu sunt chemat după numele tău, DOAMNE Dumnezeul
oştirilor .
17  Eu  nu  am  şezut  în  adunarea  batjocoritorilor,  nici  nu
m-am bucurat; am şezut singur din cauza mâinii tale, pen-
tru că m-ai umplut cu indignare .
18 De ce este durerea mea neîncetată şi rana mea incurabilă
şi refuză să fie vindecată? Vei fi tu în întregime pentru mine
ca un mincinos şi ca ape care lipsesc?
19 De aceea astfel spune DOMNUL: Dacă te întorci, atunci te
voi aduce înapoi şi vei sta în picioare înaintea mea; şi dacă
scoţi ce este preţios din ce este nemernic, vei fi precum gura
mea; să se întoarcă ei la tine, dar tu să nu te întorci la ei .
20  Şi  te  voi  face  pentru  acest  popor  un  zid  întărit  de  ara-
mă; şi ei vor lupta împotriva ta, dar nu te vor învinge; pen-
tru că eu sunt cu tine pentru a te salva şi a te elibera, spune
DOMNUL .
21 Şi te voi elibera din mâna celor stricaţi şi te voi răscumpă-
ra din mâna tiranilor .

CApitoLuL 16

spunând:

CUVâNTUL  DOMNULUI a venit de asemenea la mine,

2 Să nu îţi iei o soţie, nici să nu ai fii sau fiice în acest loc .
3 Pentru că astfel spune DOMNUL referitor la fiii şi referitor
la fiicele care s-au născut în acest loc şi referitor la mamele
lor care i-au născut şi referitor la taţii lor care i-au născut în
această ţară:
4 Vor muri de morţi apăsătoare; nu vor fi plânşi; nici nu vor

441

Ieremia  17

fi  îngropaţi;  ci  vor  fi  ca  balega  pe  faţa  pământului  şi  vor  fi
mistuiţi de sabie şi de foamete; şi trupurile lor moarte vor fi
hrană pentru păsările cerului şi pentru fiarele pământului .
5 Pentru că astfel spune DOMNUL: Nu intra în casa de jelire,
nici nu merge să îi plângi sau să îi jeleşti; pentru că am luat
pacea mea de la acest popor, spune DOMNUL, chiar bunăta-
tea iubitoare şi milele .
6 Deopotrivă cei mari şi cei mici vor muri în această ţară; ei
nu vor fi îngropaţi, nici oamenii nu vor plânge pentru ei, nici
nu se vor tăia, nici nu se vor face cheli pentru ei;
7 Nici nu se vor sfâşia oamenii pentru ei în jale, ca să îi mân-
gâie pentru cel mort; nici nu le vor da oamenii paharul mân-
gâierii să bea pentru tatăl lor sau pentru mama lor .
8 De asemenea să nu intri în casa de ospăţ, pentru a şedea cu
ei să mănânci şi să bei .
9 Pentru că astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui
Israel: Iată, voi face să înceteze din acest loc, în ochii voştri
şi în zilele voastre, vocea veseliei şi vocea bucuriei, vocea mi-
relui şi vocea miresei .
10 ¶ Şi se va întâmpla, când vei arăta acestui popor toate aces-
te cuvinte şi ei îţi vor spune: Pentru ce a pronunţat DOMNUL
tot acest mare rău împotriva noastră? Sau care este nelegiu-
irea noastră? Sau care este păcatul nostru pe care l-am făcut
împotriva DOMNULUI Dumnezeului nostru?
11 Atunci tu să le spui: Deoarece taţii voştri m-au părăsit,
spune  DOMNUL,  şi  au  umblat  după  alţi  dumnezei  şi  le-au
servit şi li s-au închinat şi m-au părăsit şi nu au păzit legea
mea;
12 Şi voi aţi făcut mai rău decât taţii voştri; fiindcă, iată, voi
umblaţi fiecare după închipuirea inimii lui rele, ca să nu îmi
dea ascultare;
13 De aceea vă voi arunca afară din această ţară, într-o ţară
pe care nu o cunoaşteţi, nici voi nici taţii voştri; şi veţi ser-
vi  altor  dumnezei  zi  şi  noapte,  acolo  unde  nu  vă  voi  arăta
favoare .
14 ¶ De aceea, iată, vin zilele, spune DOMNUL, că nu va mai
fi spus: DOMNUL trăieşte, cel care i-a scos pe copiii lui Israel
din ţara Egiptului;
15 Ci, DOMNUL trăieşte, cel care i-a scos pe copiii lui Israel
din ţara de la nord şi din toate ţările în care i-a alungat, şi îi
voi aduce din nou în ţara lor pe care am dat-o taţilor lor .
16 Iată, voi trimite după mulţi pescari, spune DOMNUL, şi
ei îi vor pescui; şi după aceea voi trimite după mulţi vânători
şi ei îi vor vâna de pe orice munte şi de pe orice deal şi din
găurile stâncilor .
17 Pentru că ochii mei sunt asupra tuturor căilor lor; ele nu
sunt ascunse de la faţa mea, nici nelegiuirea lor nu este as-
cunsă dinaintea ochilor mei .
18 Şi mai întâi le voi răsplăti dublu nelegiuirea lor şi păca-
tul  lor;  pentru  că  mi-au  întinat  ţara,  au  umplut  moşteni-
rea mea cu trupurile moarte ale lucrurilor lor detestabile şi
urâcioase .
19  DOAMNE,  puterea  mea  şi  fortăreaţa  mea  şi  adăpostul
meu  în  ziua  nenorocirii,  neamurile  vor  veni  la  tine  de  la
marginile pământului şi vor spune: Cu adevărat taţii noştri
au moştenit minciuni, deşertăciune şi lucruri care nu folo-
sesc la nimic .
20 Îşi va face un om dumnezei pentru el însuşi, şi ei nu sunt
dumnezei?
21 De aceea, iată, de data aceasta îi voi face să cunoască, îi
voi face să cunoască mâna mea şi puterea mea; şi vor cunoaş-
te că numele meu este DOMNUL .

CApitoLuL 17

păCATUL lui Iuda este scris cu un toc de fier şi cu vârful

unui diamant; este gravat pe tăbliţa inimii lor şi pe coar-

nele altarelor voastre;
2 În timp ce copiii lor îşi amintesc de altarele lor şi de altarele
lor lângă copacii verzi de pe dealurile înalte .
3 O, muntele meu în câmp, eu voi da averea ta şi toate teza-
urele tale ca pradă, şi înălţimile tale pentru păcat, în toate
graniţele tale .
4 Şi tu, chiar tu însuţi, vei renunţa la moştenirea ta pe care
ţi-o dădusem; şi te voi face să serveşti duşmanilor tăi în ţara
pe care nu o cunoşti; pentru că aţi aprins în mânia mea un
foc, ce va arde pentru totdeauna .
5 ¶ Astfel spune DOMNUL: Blestemat fie omul care se încre-
de în om şi care îşi face carnea braţ al său şi a cărui inimă se
depărtează de DOMNUL .
6 Fiindcă el va fi ca un rug într-un loc uscat, şi nu va vedea
când vine binele; ci va locui în locurile arse ale pustiei, într-
un pământ sărat şi nelocuit .
7  Binecuvântat  este  omul  care  se  încrede  în  DOMNUL  şi  a
cărui speranţă este DOMNUL .
8 Pentru că el va fi ca un copac sădit lângă ape şi care îşi în-
tinde rădăcinile lângă râu şi nu va vedea când vine arşiţa, ci
frunza lui va fi verde; şi nu se va îngrijora în anul de secetă,
nici nu va înceta de la a da rod .
9 Inima este nespus de înşelătoare şi fără nici o speranţă de
vindecare: cine o poate cunoaşte?
10  Eu  DOMNUL  cercetez  inima,  eu  încerc  rărunchii,  ca  să
dau fiecărui om conform căilor lui şi conform rodului face-
rilor sale .
11  Precum  potârnichea  cloceşte  ouă  pe  care  nu  le-a  făcut,
astfel  cel  care  obţine  bogăţii,  dar  nu  pe  drept,  le  va  lăsa  la
jumătatea zilelor lui şi la sfârşitul lui va fi un nebun .
12 ¶ Un tron înalt glorios de la început este locul sanctua-
rului nostru .
13 DOAMNE, speranţa lui Israel, toţi cei care te părăsesc vor
fi ruşinaţi, şi cei care se depărtează de mine vor fi scrişi pe
pământ, pentru că l-au părăsit pe DOMNUL, fântâna apelor
vii .
14 Vindecă-mă, DOAMNE, şi voi fi vindecat; salvează-mă, şi
voi fi salvat; pentru că tu eşti lauda mea .
15  Iată,  ei  îmi  spun:  Unde  este  cuvântul  DOMNULUI?  Să
vină acum .
16 Cât despre mine, eu nu m-am grăbit să încetez a fi un păs-
tor care te urmează; nici nu am dorit eu ziua cea jalnică; tu
ştii; ceea ce a ieşit de pe buzele mele a fost drept înaintea ta .
17 Nu fi o teroare pentru mine: tu eşti speranţa mea în ziua
răului .
18 Să fie încurcaţi cei care mă persecută, dar nu mă lăsa să
fiu eu încurcat; să fie ei descurajaţi, dar să nu fiu eu descu-
rajat;  adu  asupra  lor  ziua  răului  şi  nimiceşte-i  cu  o  dublă
nimicire .
19 ¶ Astfel mi-a spus DOMNUL: Du-te şi stai în picioare la
poarta copiilor poporului, prin care împăraţii lui Iuda intră
şi prin care ei ies afară, şi la toate porţile Ierusalimului;
20 Şi spune-le: Ascultaţi cuvântul DOMNULUI, voi împăraţi
ai lui Iuda şi tot Iuda şi toţi locuitorii Ierusalimului, care in-
traţi pe aceste porţi;
21 Astfel spune DOMNUL: Luaţi seama la voi şi nu purtaţi
nici o povară în ziua sabatului, nici nu o aduceţi pe porţile
Ierusalimului;
22  Nici  nu  scoateţi  vreo  povară  din  casele  voastre  în  ziua

442

Ieremia  19

sabatului, nici nu faceţi vreo lucrare, ci sfinţiţi ziua sabatu-
lui, precum am poruncit taţilor voştri .
23  Dar  ei  nu  au  făcut  ce  am  poruncit,  nici  nu  şi-au  plecat
urechea,  ci  şi-au  înţepenit  gâtul,  ca  să  nu  audă,  nici  să  nu
primească instruire .
24 Şi se va întâmpla, spune DOMNUL, dacă îmi veţi da ascul-
tare cu atenţie, să nu aduceţi vreo povară pe porţile acestei
cetăţi în ziua sabatului, ci să sfinţiţi ziua sabatului, pentru a
nu face nici o lucrare în ea;
25  Atunci  vor  intra  pe  porţile  cetăţii  acesteia  împăraţi  şi
prinţi şezând pe tronul lui David, stând în care şi pe cai, ei
şi prinţii lor, bărbaţii lui Iuda şi locuitorii Ierusalimului; şi
această cetate va rămâne pentru totdeauna .
26 Şi ei vor veni din cetăţile lui Iuda şi din locurile de lân-
gă Ierusalim şi din ţara lui Beniamin şi de la câmpie şi din
munţi şi de la sud, aducând ofrande arse şi sacrificii şi daruri
de mâncare şi tămâie şi aducând sacrificii de laudă în casa
DOMNULUI .
27 Dar dacă nu îmi veţi da ascultare pentru a sfinţi ziua sa-
batului şi a nu purta vreo povară, chiar intrând pe porţile
Ierusalimului în ziua sabatului; atunci voi aprinde un foc la
porţile  lui  care  va  mistui  palatele  Ierusalimului  şi  nu  va  fi
stins .

CApitoLuL 18

spunând:

CUVâNTUL  care  a  venit  la  Ieremia  de  la  DOMNUL,

2 Ridică-te şi coboară la casa olarului şi acolo te voi face să
auzi cuvintele mele .
3 Atunci am coborât la casa olarului şi, iată, el făcea o lucra-
re pe roţi .
4 Şi vasul pe care l-a făcut din lut s-a stricat în mâna olarului;
astfel, el l-a făcut din nou, alt vas, precum i s-a părut bine
olarului să îl facă .
5 Atunci cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
6 Casă a lui Israel, nu pot eu face cu voi ca acest olar? spune
DOMNUL . Iată, precum lutul este în mâna olarului, tot astfel
sunteţi voi în mâna mea, casă a lui Israel .
7  În  momentul  când  voi  vorbi  referitor  la  o  naţiune  şi  re-
feritor la o împărăţie, pentru a o smulge şi a o surpa şi a o
nimici;
8 Dacă acea naţiune, împotriva căreia am vorbit, se întoar-
ce de la răutatea ei, şi eu mă voi pocăi de răul pe care l-am
gândit să i-l fac .
9 Şi în momentul când voi vorbi referitor la o naţiune şi refe-
ritor la o împărăţie, pentru a o zidi şi pentru a o sădi;
10 Dacă aceasta face răul înaintea ochilor mei, încât nu as-
cultă de vocea mea, atunci şi eu mă voi pocăi de binele pe
care am spus că i-l voi face .
11 ¶ De aceea acum du-te, vorbeşte bărbaţilor lui Iuda şi lo-
cuitorilor  Ierusalimului,  spunând:  Astfel  spune  DOMNUL:
Iată, eu pregătesc răul împotriva voastră şi plănuiesc un plan
împotriva voastră; întoarceţi-vă acum, fiecare de la calea lui
rea, şi îndreptaţi-vă căile şi facerile .
12 Dar ei au spus: Nu este speranţă; ci noi vom umbla după
propriile noastre planuri şi vom face fiecare după închipui-
rea inimii lui rele .
13 De aceea, astfel spune DOMNUL: Întrebaţi acum printre
păgâni:  Cine  a  auzit  astfel  de  lucruri?  Fecioara  lui  Israel  a
făcut un lucru groaznic .
14 Va părăsi cineva zăpada Libanului, care vine din stânca
mare a câmpului? Sau apele curgătoare reci care vin dintr-

un alt loc vor fi uitate?
15  Pentru  că  poporul  meu  m-a  uitat,  ei  au  ars  tămâie  de-
şertăciunii  care  i-au  făcut  să  se  poticnească  pe  căile  lor  de
la  cărările  străvechi,  pentru  a  umbla  pe  cărări,  pe  o  cale
neumblată;
16 Pentru a face ţara lor pustie şi a o face un fluierat conti-
nuu; oricine trece prin ea va fi înmărmurit şi va clătina din
cap .
17 Eu îi voi împrăştia ca un vânt din est dinaintea duşmanu-
lui; le voi arăta spatele, şi nu faţa, în ziua nenorocirii lor .
18 ¶ Atunci au spus ei: Veniţi şi să plănuim planuri împo-
triva lui Ieremia; pentru că legea nu va pieri de la preot, nici
sfatul de la înţelept, nici cuvântul de la profet . Veniţi şi să îl
lovim cu limba şi să nu luăm seama la nici unul dintre cu-
vintele lui .
19 Ia seama la mine, DOAMNE, şi dă ascultare vocii celor ce
se ceartă cu mine .
20 Va fi răul răsplătit în locul binelui? Pentru că ei au săpat
o groapă sufletului meu . Aminteşte-ţi că am stat în picioare
înaintea ta pentru a vorbi bine pentru ei şi pentru a întoarce
furia ta de la ei .
21 De aceea dă-i pe copiii lor foametei şi revarsă sângele lor
prin forţa sabiei; şi soţiile lor să fie văduvite de copiii lor şi să
fie văduve; şi să fie daţi la moarte bărbaţii lor, tinerii lor să fie
ucişi de sabie în bătălie .
22 Să se audă un strigăt din casele lor, când vei aduce dintr-
odată o armată peste ei; pentru că au săpat o groapă pentru a
mă lua şi au ascuns curse pentru picioarele mele .
23  Totuşi,  DOAMNE,  tu  cunoşti  tot  sfatul  lor  împotriva
mea pentru a mă ucide; nu ierta nelegiuirea lor, nici nu le
şterge păcatul dinaintea feţei tale, ci să fie doborâţi înain-
tea ta; poartă-te astfel cu ei în timpul mâniei tale .

CApitoLuL 19

ASTFEL spune DOMNUL: Du-te şi ia un urcior de lut de

la olar şi ia dintre bătrânii poporului şi dintre bătrânii

preoţilor;
2 Şi ieşi la valea fiului lui Hinom, care este la intrarea porţii
de est şi vesteşte acolo cuvintele pe care ţi le voi zice,
3 Şi spune: Ascultaţi cuvântul DOMNULUI, împăraţi ai lui
Iuda şi locuitori ai Ierusalimului: Astfel spune DOMNUL oş-
tirilor, Dumnezeul lui Israel: Iată, voi aduce asupra acestui
loc, răul, de care îi vor ţiui urechile oricui aude .
4 Pentru că ei m-au părăsit şi au înstrăinat acest loc şi au ars
tămâie în el, altor dumnezei, pe care nici ei nici taţii lor nu
i-au cunoscut, nici împăraţii lui Iuda, şi au umplut acest loc
cu sângele celor nevinovaţi;
5 Au zidit de asemenea înălţimi lui Baal, ca să îi ardă pe fiii
lor cu foc ca ofrande arse lui Baal, ceea ce eu nu am poruncit,
nici nu am vorbit, nici nu mi-a venit în minte;
6 De aceea, iată, vin zilele, spune DOMNUL, când acest loc
nu va mai fi numit Tofet, nici valea fiului lui Hinom, ci Valea
măcelului .
7 Şi voi desfiinţa sfatul lui Iuda şi al Ierusalimului în acest
loc; şi îi voi face să cadă prin sabie înaintea duşmanilor lor şi
prin mâinile celor ce le caută vieţile; şi trupurile lor moarte
le  voi  da  ca  hrană  pentru  păsările  cerului  şi  pentru  fiarele
pământului .
8  Şi  voi  face  această  cetate  pustie  şi  un  motiv  de  fluierare:
oricine trece prin ea va fi înmărmurit şi va fluiera din cauza
tuturor plăgilor ei .
9 Şi îi voi face să mănânce carnea fiilor lor şi carnea fiicelor

443

Ieremia  21

lor şi vor mânca fiecare carnea prietenului său în asediul şi
în strâmtorarea cu care îi vor strâmtora duşmanii lor şi cei
care le caută viaţa .
10  ¶  Atunci  să  spargi  ulciorul  înaintea  ochilor  oamenilor
care merg cu tine,
11 Şi să le spui: Astfel spune DOMNUL oştirilor: Astfel voi
zdrobi  acest  popor  şi  această  cetate,  precum  cineva  sparge
un vas al olarului, care nu mai poate fi întregit; şi ei îi vor
îngropa în Tofet, până când nu va mai fi loc de îngropare .
12 Astfel voi face acestui loc, spune DOMNUL şi locuitorilor
lui, şi voi face chiar această cetate precum Tofetul;
13 Şi casele Ierusalimului şi casele împăraţilor lui Iuda vor
fi întinate ca locul Tofetului, din cauza tuturor caselor pe a
căror acoperişuri ei au ars tămâie întregii oştiri a cerului şi
au turnat daruri de băutură altor dumnezei .
14  Atunci  a  venit  Ieremia  din  Tofet,  unde  îl  trimisese
DOMNUL să profeţească; şi a stat în picioare în curtea casei
DOMNULUI; şi a spus întregului popor:
15  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor,  Dumnezeul  lui  Israel:
Iată, voi aduce asupra acestei cetăţi şi asupra tuturor oraşe-
lor ei tot răul pe care l-am pronunţat împotriva ei, pentru că
şi-au împietrit gâturile, ca să nu asculte cuvintele mele .

CApitoLuL 20

ŞI Paşhur, fiul lui Imer, preotul, care era de asemenea ma-

rele guvernator al casei DOMNULUI, a auzit că Ieremia a

profeţit aceste lucruri .
2 Atunci Paşhur l-a lovit pe Ieremia, profetul, şi l-a pus în
butucii  care  erau  la  poarta  înaltă  a  lui  Beniamin,  care  era
lângă casa DOMNULUI .
3 Şi s-a întâmplat a doua zi, că Paşhur l-a scos pe Ieremia din
butuci . Atunci Ieremia i-a spus: DOMNUL nu ţi-a pus nume-
le Paşhur, ci Magor-Misabib .
4 Pentru că astfel spune DOMNUL: Iată, te voi face o teroare
pentru tine însuţi şi pentru toţi prietenii tăi: şi ei vor cădea
prin sabia duşmanilor lor şi ochii tăi vor privi aceasta; şi voi
da  pe  tot  Iuda  în  mâna  împăratului  Babilonului  şi  el  îi  va
duce captivi în Babilon şi îi va ucide cu sabia .
5 Mai mult, eu voi da toată tăria acestei cetăţi şi toată munca
ei şi toate lucrurile preţioase ale ei şi toate tezaurele împă-
raţilor lui Iuda le voi da în mâna duşmanilor lor, care îi vor
prăda şi îi vor lua şi îi vor duce în Babilon .
6 Şi tu, Paşhur, şi toţi cei ce locuiesc în casa ta veţi merge în
captivitate; şi tu vei veni în Babilon şi acolo vei muri şi aco-
lo vei fi îngropat, tu şi toţi prietenii tăi, cărora le-ai profeţit
minciuni .
7 ¶ DOAMNE, tu m-ai înşelat şi eu am fost înşelat; tu eşti mai
tare decât mine şi ai învins; zilnic, eu sunt un lucru de râs,
fiecare mă batjocoreşte .
8 Pentru că de când am vorbit, am strigat, am strigat violenţă
şi pradă; căci cuvântul DOMNULUI a fost făcut o ocară pen-
tru mine şi, zilnic, un lucru de râs .
9 Atunci am spus: Nu îl voi da de ştire, nici nu voi mai vorbi
în numele lui . Dar cuvântul lui a fost în inima mea ca un foc
arzând, închis în oasele mele, şi am obosit purtându-l şi nu
mai puteam .
10 Pentru că am auzit defăimarea multora, frică de fiecare
parte . Vestiţi, spun ei, şi noi o vom vesti . Toţi cunoscuţii mei
au căutat şchiopătarea mea, spunând: Poate că va fi amăgit şi
îl vom învinge şi ne vom răzbuna pe el .
11 Dar DOMNUL este cu mine ca un viteaz puternic; de ace-
ea persecutorii mei se vor poticni şi nu vor învinge; ei vor fi

foarte ruşinaţi; pentru că nu vor prospera; dispreţuirea lor
veşnică nu va fi niciodată uitată .
12 Dar, DOAMNE al oştirilor, tu care încerci pe cel drept şi
vezi rărunchii şi inima, lasă-mă să văd răzbunarea ta asupra
lor; pentru că ţie ţi-am arătat cauza mea .
13 Cântaţi DOMNULUI, lăudaţi pe DOMNUL; pentru că el a
eliberat sufletul celui sărac din mâna făcătorilor de rău .
14 ¶ Blestemată fie ziua în care am fost născut; să nu fie bine-
cuvântată ziua în care mama mea m-a născut .
15 Blestemat fie omul care a adus veşti tatălui meu, spunând:
Un copil de parte bărbătească ţi s-a născut; înveselindu-l .
16 Şi acel om să fie ca cetăţile pe care DOMNUL le-a răstur-
nat şi nu s-a pocăit; şi să audă el plânset dimineaţa şi strigare
la amiază;
17 Pentru că nu m-a ucis din pântece; şi mama mea mi-ar
fi fost mormântul şi pântecele ei însărcinat întotdeauna cu
mine .
18 Pentru ce am ieşit din pântece, ca să văd osteneală şi în-
tristare, ca zilele mele să fie mistuite cu ruşine?

CApitoLuL 21

CUVâNTUL  care  a  venit  la  Ieremia,  de  la  DOMNUL,

când împăratul Zedechia a trimis la el pe Paşhur fiul lui

Malchiia şi pe Ţefania, fiul lui Maaseia, preotul, spunând:
2  Întreabă,  te  rog,  pe  DOMNUL  pentru  noi;  pentru  că
Nebucadneţar împăratul Babilonului, face război împotriva
noastră; poate că DOMNUL se va purta cu noi conform cu
toate lucrările lui minunate, ca Nebucadneţar să plece de la
noi .
3 Atunci Ieremia le-a spus: Astfel să îi spuneţi lui Zedechia:
4 Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel: Iată, voi în-
toarce înapoi armele de război care sunt în mâinile voastre,
cu care luptaţi împotriva împăratului Babilonului şi împo-
triva caldeenilor care vă asediază în afara zidului; şi le voi
aduna în mijlocul acestei cetăţi .
5  Şi  eu  însumi  voi  lupta  împotriva  voastră  cu  o  mână  în-
tinsă şi cu un braţ puternic, în mânie şi în furie şi în mare
indignare .
6 Şi voi lovi pe locuitorii acestei cetăţi, deopotrivă pe om şi
pe animal; aceştia vor muri de o ciumă cumplită .
7 Şi după aceea, spune DOMNUL, îl voi da pe Zedechia, îm-
păratul lui Iuda, şi pe servitorii lui şi pe popor şi pe cei care
au rămas în această cetate după ciumă, după sabie şi după
foamete, în mâna lui Nebucadneţar împăratul Babilonului,
şi în mâna duşmanilor lor şi în mâna celor ce le caută viaţa;
şi el îi va lovi cu tăişul sabiei: nu îi va cruţa, nici nu va avea
îndurare, nici nu va avea milă .
8  Şi  acestui  popor  să  îi  spui:  Astfel  spune  DOMNUL:  Iată,
pun înaintea voastră calea vieţii şi calea morţii .
9 Cel ce rămâne în această cetate va muri de sabie şi de foa-
mete şi de ciumă; dar cel care iese şi se predă caldeenilor care
vă asediază va trăi şi viaţa lui îi va fi drept pradă .
10  Pentru  că  mi-am  îndreptat  faţa  împotriva  acestei  cetăţi
pentru rău şi nu pentru bine, spune DOMNUL: ea va fi dată
în mâna împăratului Babilonului şi el o va arde cu foc .
11 Şi referitor la casa împăratului lui Iuda, spune: Ascultaţi
cuvântul DOMNULUI:
12 Casă a lui David, astfel spune DOMNUL: Faceţi judecată
dimineaţa şi eliberaţi-l pe cel prădat, din mâna opresorului,
ca nu cumva furia mea să izbucnească precum un foc şi să
ardă astfel încât să nu fie nimeni să îl poată stinge, din cauza
răutăţii facerilor voastre .

444

Ieremia  23

13 Iată, eu sunt împotriva ta, locuitoare a văii şi stânca mare
a câmpului, spune  DOMNUL; care spuneţi: Cine va coborî
împotriva noastră? Sau, cine va intra în locuinţele noastre?
14 Dar eu vă voi pedepsi conform cu rodul facerilor voastre,
spune DOMNUL; şi voi aprinde un foc în pădurea lui şi aces-
ta va mistui toate lucrurile de jur împrejurul lui .

CApitoLuL 22

ASTFEL  spune  DOMNUL:  Coboară  la  casa  împăratului

lui Iuda şi vorbeşte acolo acest cuvânt,

2  Şi  spune:  Ascultă  cuvântul  DOMNULUI,  împărate  al  lui
Iuda, care şezi pe tronul lui David, tu şi servitorii tăi şi po-
porul tău care intraţi pe porţile acestea;
3 Astfel spune  DOMNUL: Faceţi judecată şi dreptate şi eli-
beraţi pe cel prădat din mâna opresorului şi nu nedreptăţiţi,
nu asupriţi pe străin, pe cel fără tată, nici pe văduvă, nici nu
vărsaţi sânge nevinovat în acest loc .
4 Căci dacă veţi împlini, cu adevărat, acest lucru, atunci vor
intra pe porţile casei acesteia împăraţi şezând pe tronul lui
David, stând în care şi călărind pe cai, el şi servitorii lui şi
poporul lui .
5  Dar  dacă  nu  veţi  asculta  aceste  cuvinte,  jur  pe  mine  în-
sumi, spune DOMNUL, că această casă va deveni o pustiire .
6  Pentru  că  astfel  spune  DOMNUL  casei  împăratului  lui
Iuda: Tu îmi eşti Galaad şi capul Libanului; totuşi cu adevă-
rat te voi face o pustie şi cetăţi fără locuitori .
7 Şi voi pregăti nimicitori împotriva ta, pe fiecare cu armele
lui, şi vor tăia cedrii tăi aleşi şi îi vor arunca în foc .
8 Şi multe naţiuni vor trece pe lângă această cetate şi vor spu-
ne,  fiecare  om  aproapelui  său:  Pentru  ce  a  făcut  DOMNUL
astfel acestei mari cetăţi?
9 Atunci ei vor răspunde: Pentru că au părăsit legământul
DOMNULUI Dumnezeului lor şi s-au închinat altor dumne-
zei şi le-au servit .
10 ¶ Nu plângeţi pe cel mort, nici nu îl jeliţi; ci plângeţi tare
pentru cel care se duce, pentru că nu se va mai întoarce, nici
nu va mai vedea ţara lui de naştere .
11 Pentru că astfel spune DOMNUL, referitor la Şalum, fiul
lui Iosia, împăratul lui Iuda, care a domnit în locul lui Iosia
tatăl  său,  care  a  ieşit  din  acest  loc:  Nu  se  va  mai  întoarce
aici;
12 Ci va muri în locul în care l-au dus captiv şi nu va mai
vedea această ţară .
13 Vai celui care îşi zideşte casa prin nedreptate şi camerele
lui  pe  nedrept;  care  foloseşte  serviciul  aproapelui  său  fără
plată şi nu îi dă pentru munca lui;
14  Care  spune:  Îmi  voi  zidi  o  casă  largă  şi  camere  încăpă-
toare şi îşi taie ferestre; şi aceasta este căptuşită cu cedru şi
vopsită cu roşu aprins .
15 Vei domni tu, pentru că te închizi în cedru? Nu a mâncat
şi a băut tatăl tău şi nu a făcut el judecată şi dreptate? Şi apoi
i-a fost bine?
16 El a judecat cauza săracului şi a nevoiaşului; atunci îi era
bine; nu a făcut toate acestea pentru a mă cunoaşte? spune
DOMNUL .
17 Dar ochii tăi şi inima ta nu sunt decât pentru lăcomia ta şi
pentru a vărsa sânge nevinovat şi pentru oprimare şi pentru
a face violenţă .
18 De aceea astfel spune DOMNUL referitor la Ioiachim fiul
lui Iosia împăratul lui Iuda: Ei nu vor plânge pentru el, spu-
nând: Ah fratele meu! sau: Ah soră! Ei nu vor plânge pentru
el, spunând: Ah doamne! sau: Ah gloria sa!

19 El va fi îngropat cu îngroparea unui măgar, tras şi aruncat
dincolo de porţile Ierusalimului .
20 ¶ Urcă în Liban şi strigă; şi ridică-ţi vocea în Basan şi stri-
gă din trecători; pentru că toţi iubiţii tăi sunt nimiciţi .
21 Ţi-am vorbit în prosperitatea ta, dar tu ai spus: Nu voi as-
culta . Aceasta a fost calea ta din tinereţea ta, că nu ai ascultat
de vocea mea .
22 Vântul va mânca pe toţi păstorii tăi şi iubiţii tăi vor mer-
ge în captivitate; negreşit, atunci, vei fi ruşinată şi încurcată
pentru toată stricăciunea ta .
23 Locuitor al Libanului, care îţi faci cuibul în cedri, cât de
graţios vei fi tu când vor veni junghiuri asupra ta; chinul ca
al unei femei în durerile naşterii!
24 Precum eu trăiesc, spune  DOMNUL, dacă însuşi Conia,
fiul lui Ioiachim, împăratul lui Iuda, ar fi un sigiliu pe mâna
mea dreaptă, totuşi te-aş smulge de acolo;
25 Şi te voi da în mâna celor care îţi caută viaţa şi în mâna ace-
lora de ale căror feţe te temi, chiar în mâna lui Nebucadneţar
împăratul Babilonului şi în mâna caldeenilor .
26  Şi  te  voi  arunca  afară,  pe  tine  şi  pe  mama  ta  care  te-a
născut, într-o altă ţară, în care nu v-aţi născut şi acolo veţi
muri .
27 Dar în ţara în care ei doresc să se întoarcă, acolo nu se
vor întoarce .
28 Este acest bărbat, Conia, un idol spart şi dispreţuit? Este
el un vas în care nu este plăcere? Pentru ce sunt ei aruncaţi,
el  şi  sămânţa  lui,  şi  sunt  aruncaţi  într-o  ţară  pe  care  nu  o
cunosc?
29  O  pământule,  pământule,  pământule,  ascultă  cuvântul
DOMNULUI .
30 Astfel spune DOMNUL: Înscrieţi pe acest om ca fără copii,
un om ce nu va prospera în zilele lui; pentru că nici un om
din sămânţa lui nu va prospera, şezând pe tronul lui David
şi conducând vreodată în Iuda .

CApitoLuL 23

mele! spune DOMNUL .

VAI  de  păstorii  care  nimicesc  şi  împrăştie  oile  păşunii

2 De aceea astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel îm-
potriva păstorilor care păstoresc pe poporul meu: Voi aţi îm-
prăştiat oile turmei mele şi le-aţi alungat şi nu le-aţi cercetat;
iată, eu voi cerceta asupra voastră răutatea facerilor voastre,
spune DOMNUL .
3 Şi voi aduna rămăşiţa turmei mele din toate ţările unde le-
am alungat şi le voi aduce din nou la staulele lor; şi ei vor fi
roditori şi se vor înmulţi .
4 Şi voi pune păstori peste ei care îi vor păstori; şi nu se vor
mai teme, nici nu se vor descuraja şi nici unul nu va lipsi,
spune DOMNUL .
5 Iată, vin zilele, spune DOMNUL, când îi voi ridica lui David
un Lăstar al Dreptăţii şi un Împărat va domni şi va prospera
şi va face judecată şi dreptate pe pământ .
6 În zilele lui Iuda va fi salvat şi Israel va locui în siguran-
ţă; şi acesta este numele lui, prin care va fi numit: DOMNUL
DREPTATEA NOASTRă .
7 De aceea, iată, vin zilele, spune DOMNUL, că nu vor mai
spune: DOMNUL trăieşte, care i-a scos pe copiii lui Israel din
ţara Egiptului,
8 Ci: DOMNUL trăieşte, care a scos şi care a condus sămânţa
casei lui Israel din ţara de la nord şi din toate ţările în care îi
alungasem; şi ei vor locui în propria lor ţară .
9 ¶ Inima mea este frântă în mine din cauza profeţilor; toate

445

Ieremia  24

oasele mele tremură; sunt ca un om beat şi ca un om pe care
vinul l-a învins, din cauza DOMNULUI şi din cauza cuvin-
telor sfinţeniei lui .
10 Pentru că ţara este plină de adulteri; pentru că din cauza
blestemelor ţara jeleşte; locurile plăcute ale pustiei sunt us-
cate şi alergarea lor este rea şi forţa lor nu este dreaptă .
11 Pentru că deopotrivă profetul şi preotul sunt întinaţi; da,
în casa mea am găsit stricăciunea lor, spune DOMNUL .
12 Pentru aceea, calea lor va fi pentru ei precum căile alune-
coase în întuneric; vor fi alungaţi şi vor cădea pe ea; pentru
că voi aduce răul asupra lor, chiar anul cercetării lor, spune
DOMNUL .
13 Şi am văzut nebunie în profeţii din Samaria; ei au profeţit
prin Baal şi au rătăcit pe poporul meu Israel .
14 Am văzut de asemenea în profeţii din Ierusalim un lucru
groaznic, ei comit adulter şi umblă în minciuni, ei întăresc
de asemenea mâinile făcătorilor de rău, încât nimeni nu se
întoarce de la stricăciunea lui; ei sunt cu toţii pentru mine ca
Sodoma şi locuitorii lui ca Gomora .
15 De aceea astfel spune DOMNUL oştirilor referitor la pro-
feţi: Iată, îi voi hrăni cu pelin şi îi voi face să bea apă cu fiere;
pentru că de la profeţii Ierusalimului pângărirea s-a răspân-
dit în toată ţara .
16 Astfel spune DOMNUL oştirilor: Nu daţi ascultare la cu-
vintele profeţilor care vă profeţesc: ei vă fac deşerţi; ei vorbesc
o viziune a propriii lor inimi şi nu din gura DOMNULUI .
17 Ei încă spun celor care mă dispreţuiesc: DOMNUL a spus:
Veţi avea pace; şi spun fiecăruia care umblă după închipui-
rea inimii lui: Nici un rău nu va veni asupra voastră .
18  Fiindcă  cine  a  stat  la  sfatul  DOMNULUI  şi  a  priceput  şi
a  auzit  cuvântul  său?  Cine  a  însemnat  cuvântul  său  şi  l-a
auzit?
19 Iată, un vârtej de vânt al DOMNULUI a ieşit în furie, chiar
un vârtej de vânt apăsător; acesta va cădea cu apăsare peste
capul celor stricaţi .
20 Mânia DOMNULUI nu se va întoarce, până nu o va împli-
ni şi până nu va fi împlinit gândurile inimii sale, în zilele de
pe urmă voi veţi înţelege aceasta cu desăvârşire .
21 Eu nu am trimis pe aceşti profeţi, totuşi ei au alergat; eu
nu le-am vorbit, totuşi ei au profeţit .
22 Dar dacă ar fi stat în sfatul meu şi ar fi făcut pe poporul
meu  să  asculte  cuvintele  mele,  atunci  ei  i-ar  fi  întors  de  la
calea lor rea şi de la răutatea facerilor lor .
23 Sunt eu un Dumnezeu de aproape, spune DOMNUL şi nu
un Dumnezeu de departe?
24 Poate cineva să se ascundă în locuri secrete ca eu să nu
îl  văd?  spune  DOMNUL .  Nu  umplu  eu  cerul  şi  pământul?
spune DOMNUL .
25 Am auzit ce au spus profeţii, care profeţesc minciuni în
numele meu, spunând: Am visat, am visat .
26  Până  când  va  fi  aceasta  în  inima  profeţilor  care  profe-
ţesc minciuni? Da, ei sunt profeţi ai înşelăciunii propriii lor
inimi;
27 Care gândesc să facă pe poporul meu să uite numele meu
prin visurile lor pe care le spune fiecare om aproapelui său,
precum  taţii  lor  au  uitat  numele  meu  pentru  numele  lui
Baal .
28 Profetul care are un vis, să spună el un vis; şi cel care are
cuvântul meu, să vorbească el cuvântul meu cu credincioşie .
Ce este pleava pentru grâu? spune DOMNUL .
29 Nu este cuvântul meu ca un foc? spune DOMNUL; şi ca un
ciocan care sparge stânca în bucăţi?

30  De  aceea,  iată,  eu  sunt  împotriva  profeţilor,  spune
DOMNUL,  care  fură,  fiecare  de  la  aproapele  său,  cuvintele
mele .
31 Iată, spune DOMNUL, eu sunt împotriva profeţilor care
îşi folosesc limba şi spun: El spune .
32 Iată, spune DOMNUL, eu sunt împotriva celor care pro-
feţesc  visuri  false  şi  care  le  spun  şi  fac  pe  poporul  meu  să
rătăcească prin minciunile lor şi prin uşurinţa lor; totuşi eu
nu i-am trimis, nici nu le-am poruncit; de aceea ei nu vor fi
de nici un folos acestui popor, spune DOMNUL .
33 ¶ Şi când acest popor, sau un profet, sau un preot, te va în-
treba, spunând: Care este povara DOMNULUI? tu atunci să
le spui: Ce povară? Eu chiar vă voi părăsi, spune DOMNUL .
34 Şi cât despre profetul şi preotul şi poporul care va spune:
Povara  DOMNULUI;  eu  chiar  voi  pedepsi  pe  omul  acela  şi
casa lui .
35 Astfel să spuneţi fiecare aproapelui său şi fiecare fratelui
său: Ce a răspuns DOMNUL? şi: Ce a vorbit DOMNUL?
36 Şi povara DOMNULUI să nu o mai amintiţi; căci cuvân-
tul  fiecărui  om  va  fi  povara  lui;  pentru  că  voi  aţi  pervertit
cuvintele  Dumnezeului  cel  viu,  ale  DOMNULUI  oştirilor
Dumnezeul nostru .
37 Astfel să spui profetului: Ce ţi-a răspuns DOMNUL? şi: Ce
a vorbit DOMNUL?
38 Dar deoarece voi spuneţi: Povara DOMNULUI; de aceea
astfel spune DOMNUL: Pentru că voi spuneţi acest cuvânt:
Povara DOMNULUI; şi eu am trimis la voi, spunând: Să nu
spuneţi: Povara DOMNULUI;
39 De aceea, iată, eu, chiar eu, vă voi uita cu totul şi vă voi
părăsi şi cetatea pe care v-am dat-o vouă şi taţilor voştri; şi
vă voi arunca afară din prezenţa mea;
40 Şi voi aduce o ocară veşnică asupra voastră, şi o ruşine
veşnică, ce nu vor fi uitate .

CApitoLuL 24

DOMNUL  mi-a  arătat  şi,  iată,  două  coşuri  cu  smochi-

ne  erau  puse  înaintea  templului  DOMNULUI,  după
ce  Nebucadneţar,  împăratul  Babilonului,  dusese  captiv  pe
Ieconia, fiul lui Ioiachim, împăratul lui Iuda, şi pe prinţii lui
Iuda,  împreună  cu  tâmplarii  şi  fierarii  din  Ierusalim,  şi  îi
adusese la Babilon .
2 Un coş avea smochine foarte bune, ca smochinele coapte
întâi; şi celălalt coş avea smochine foarte rele, care nu puteau
fi mâncate, de rele ce erau .
3 Atunci DOMNUL mi-a spus: Ce vezi tu, Ieremia? Şi eu am
spus: Smochine; smochinele bune, foarte bune; şi cele rele,
foarte rele, care nu pot fi mâncate, de rele ce sunt .
4 Din nou cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
5  Astfel  spune  DOMNUL,  Dumnezeul  lui  Israel:  Ca  aceste
smochine bune, astfel îi voi deosebi pe cei duşi captivi din
Iuda, pe care i-am trimis din locul acesta în ţara caldeenilor,
pentru binele lor .
6 Pentru că mi-am pus ochii mei asupra lor pentru bine şi
îi voi aduce din nou în această ţară; şi îi voi zidi şi nu îi voi
surpa; şi îi voi sădi şi nu îi voi smulge .
7  Şi  le  voi  da  o  inimă  pentru  a  mă  cunoaşte,  că  eu  sunt
DOMNUL; şi ei vor fi poporul meu şi eu voi fi Dumnezeul
lor; pentru că se vor întoarce la mine cu toată inima lor .
8 Şi ca smochinele rele, ce nu pot fi mâncate, de rele ce sunt
ele;  într-adevăr  astfel  spune  DOMNUL:  Astfel  voi  da  pe
Zedechia împăratul lui Iuda, şi pe prinţii lui şi rămăşiţa din
Ierusalim, care rămâne în această ţară şi pe cei care locuiesc

446

Ieremia  25

în ţara Egiptului;
9 Şi îi voi da să fie împrăştiaţi în toate împărăţiile pământu-
lui spre vătămarea lor, pentru a fi o ocară şi un proverb, o zi-
cătoare şi un blestem, în toate locurile în care îi voi alunga .
10 Şi voi trimite sabia, foametea şi ciuma printre ei, până vor
fi mistuiţi din ţara pe care le-am dat-o lor şi taţilor lor .

CApitoLuL 25

CUVâNTUL  care  a  venit  la  Ieremia  referitor  la  tot  po-

porul  lui  Iuda  în  anul  al  patrulea  al  lui  Ioiachim,  fiul
lui  Iosia,  împăratul  lui  Iuda,  care  a  fost  anul  întâi  al  lui
Nebucadneţar, împăratul Babilonului;
2 Cuvânt pe care profetul Ieremia l-a vorbit către tot poporul
lui Iuda şi către toţi locuitorii Ierusalimului, spunând:
3  Din  anul  al  treisprezecelea  al  lui  Iosia,  fiul  lui  Amon,
împăratul lui Iuda, chiar până în această zi, al douăzeci şi
treilea an, cuvântul DOMNULUI a venit la mine şi eu v-am
vorbit, ridicându-mă devreme şi vorbind; dar voi nu aţi dat
ascultare .
4 Şi DOMNUL i-a trimis la voi pe toţi servitorii săi, profeţii,
ridicându-i devreme şi trimiţându-i; dar voi nu aţi dat ascul-
tare, nici nu v-aţi aplecat urechea să ascultaţi .
5 Ei au spus: Întoarceţi-vă acum, din nou, fiecare de la calea
lui cea rea şi de la răutatea facerilor voastre şi locuiţi în ţara
pe care DOMNUL v-a dat-o vouă şi taţilor voştri pentru tot-
deauna şi întotdeauna;
6 Şi nu mergeţi după alţi dumnezei pentru a le servi şi a vă
închina lor şi nu mă provocaţi la mânie cu lucrările mâinilor
voastre; iar eu nu vă voi vătăma .
7 Totuşi, voi nu mi-aţi dat ascultare, spune DOMNUL; ca să
mă provocaţi la mânie cu lucrările mâinilor voastre spre vă-
tămarea voastră .
8 ¶ De aceea astfel spune DOMNUL oştirilor: Pentru că nu
aţi ascultat cuvintele mele,
9 Iată, voi trimite şi voi lua toate familiile din nord, spune
DOMNUL, şi pe Nebucadneţar împăratul Babilonului, servi-
torul meu, şi îi voi aduce împotriva acestei ţări şi împotriva
locuitorilor ei şi împotriva tuturor acestor naţiuni de jur îm-
prejur şi le voi nimici cu totul şi le voi face o înmărmurire şi
un motiv de fluierare şi pustiiri veşnice .
10 Mai mult, voi lua de la ei vocea bucuriei şi vocea veseliei,
vocea mirelui şi vocea miresei, sunetul pietrelor de moară şi
lumina lămpii .
11 Şi toată această ţară va fi o pustiire şi o înmărmurire; şi
aceste naţiuni vor servi împăratului Babilonului şaptezeci de
ani .
12 Şi se va întâmpla, după ce se vor împlini şaptezeci de ani,
că voi pedepsi pe împăratul Babilonului şi acea naţiune, spu-
ne DOMNUL, pentru nelegiuirea lor şi ţara caldeenilor şi o
voi face pustiiri veşnice .
13 Şi voi aduce asupra acelei ţări toate cuvintele mele pe care
le-am rostit împotriva ei, tot ce este scris în această carte, pe
care Ieremia a profeţit-o împotriva tuturor naţiunilor .
14 Pentru că multe naţiuni şi împăraţi mari le vor servi de
asemenea; şi eu le voi răsplăti conform cu faptele lor şi con-
form cu lucrările propriilor mâini .
15 ¶ Pentru că astfel îmi spune mie DOMNUL Dumnezeul
lui Israel: Ia paharul vinului acestei furii din mâna mea şi fă
toate naţiunile la care te voi trimite, să îl bea .
16 Şi ele vor bea şi se vor clătina şi vor înnebuni din cauza
sabiei pe care o voi trimite printre ele .
17 Atunci am luat paharul din mâna DOMNULUI şi am făcut

toate naţiunile, la care DOMNUL m-a trimis, să îl bea;
18 Adică, Ierusalimul şi cetăţile lui Iuda şi pe împăraţii lui şi
pe prinţii lui, pentru a-i face o pustiire, o înmărmurire, un
fluierat şi un blestem; precum este în această zi;
19  Pe  Faraon  împăratul  Egiptului  şi  pe  servitorii  lui  şi  pe
prinţii lui şi pe tot poporul lui;
20 Şi pe tot poporul amestecat şi pe toţi împăraţii din ţara Uţ
şi pe toţi împăraţii din ţara filistenilor şi Ascalonul şi Aza şi
Ecronul şi rămăşiţa Asdodului,
21 Edomul şi Moabul şi pe copiii lui Amon,
22 Şi pe toţi împăraţii Tirului şi pe toţi împăraţii Sidonului şi
pe împăraţii insulelor care sunt dincolo de mare,
23 Dedanul şi Tema şi Buzul şi pe toţi care sunt în colţurile
cele mai îndepărtate,
24 Şi pe toţi împăraţii Arabiei şi pe toţi împăraţii poporului
amestecat care locuiesc în pustie,
25 Şi pe toţi împăraţii din Zimri şi pe toţi împăraţii Elamului
şi pe toţi împăraţii mezilor,
26 Şi pe toţi împăraţii din nord, de aproape şi de departe, pe
unul cu altul, şi toate împărăţiile lumii, care sunt pe faţa pă-
mântului; şi împăratul Şeşacului va bea după ei .
27  De  aceea tu să le spui: Astfel spune  DOMNUL oştirilor,
Dumnezeul lui Israel: Beţi şi îmbătaţi-vă şi vărsaţi şi cădeţi
şi să nu vă mai ridicaţi, din cauza sabiei pe care o voi trimite
printre voi .
28 Şi va fi astfel: dacă ei vor refuza să ia paharul din mâna ta
pentru a bea, atunci să le spui: Astfel spune DOMNUL oşti-
rilor: Să beţi negreşit .
29 Pentru că, iată, eu încep să aduc răul asupra cetăţii care se
numeşte după numele meu; şi voi să fiţi cu totul nepedepsiţi?
Nu  veţi  fi  nepedepsiţi;  pentru  că  voi  chema  o  sabie  asupra
tuturor locuitorilor pământului, spune DOMNUL oştirilor .
30 ¶ De aceea profeţeşte împotriva lor toate aceste cuvinte şi
spune-le: DOMNUL va răcni din înălţime şi va face să răsune
vocea lui din locuinţa lui sfântă; va răcni cu putere asupra lo-
cuinţei lui; el va scoate un strigăt, ca cei care calcă strugurii,
împotriva tuturor locuitorilor pământului .
31  Un  zgomot  va  ajunge  până  la  marginile  pământului;
pentru  că  DOMNUL  are  o  neînţelegere  cu  naţiunile,  el  va
pleda cu toată făptura; îi va da pe cei stricaţi sabiei, spune
DOMNUL .
32 Astfel spune DOMNUL oştirilor: Iată, răul va merge de la
naţiune la naţiune şi un mare vârtej de vânt va fi ridicat de la
marginile pământului .
33 Şi cei ucişi de DOMNUL vor fi în acea zi de la o margine
a pământului chiar până la cealaltă margine a pământului:
ei nu vor fi plânşi, nici adunaţi, nici îngropaţi; vor fi balegă
pe pământ .
34 Urlaţi, voi păstori, şi strigaţi; şi tăvăliţi-vă în cenuşă, voi,
stăpâni  ai  turmei;  pentru  că  zilele  măcelului  vostru  şi  ale
împrăştierii  voastre  sunt  împlinite;  şi  veţi  cădea  ca  un  vas
plăcut .
35 Şi păstorii nu vor avea cale să fugă, nici stăpânii turmei
să scape .
36 O voce de strigăt a păstorilor şi un urlet al stăpânilor tur-
mei va fi auzit; pentru că DOMNUL le-a prădat păşunea .
37 Şi locuinţele paşnice sunt stârpite din cauza mâniei aprin-
se a DOMNULUI .
38 El şi-a părăsit adăpostul, ca un leu; pentru că ţara lor este
pustiită din cauza sălbăticiei opresorului şi din cauza mâniei
sale aprinse .

447

Ieremia  27

CApitoLuL 26

LA începutul domniei lui Ioiachim fiul lui Iosia, împăratul

lui Iuda, a venit acest cuvânt de la DOMNUL, spunând:
2  Astfel  spune  DOMNUL:  Stai  în  picioare  în  curtea  casei
DOMNULUI şi vorbeşte tuturor cetăţilor lui Iuda care vin să
se închine în casa DOMNULUI, toate cuvintele pe care ţi le
poruncesc să le vorbeşti lor; să nu scazi nici un cuvânt;
3 Şi dacă ei vor da ascultare şi se vor întoarce fiecare om de
la calea lui rea, atunci mă voi pocăi de răul pe care plănuiesc
să li-l fac din cauza răutăţii facerilor lor .
4 Şi să le spui: Astfel spune DOMNUL: Dacă nu îmi veţi da
ascultare, pentru a umbla în legea mea pe care am pus-o în-
aintea voastră,
5 Pentru a da ascultare cuvintelor servitorilor mei, profeţii,
pe care i-am trimis la voi, deopotrivă ridicându-i devreme şi
trimiţându-i, iar voi nu aţi dat ascultare;
6 Atunci voi face această casă ca Şilo şi voi face această cetate
un blestem pentru toate naţiunile pământului .
7  ¶  Astfel  preoţii  şi  profeţii  şi  tot  poporul  l-au  auzit  pe
Ieremia vorbind aceste cuvinte în casa DOMNULUI .
8 Şi s-a întâmplat, după ce Ieremia a terminat de vorbit tot
ceea ce DOMNUL îi poruncise să vorbească întregului popor,
că preoţii şi profeţii şi tot poporul l-au apucat, spunând: Vei
muri negreşit .
9 De ce ai profeţit în numele DOMNULUI, spunând: Această
casă  va  fi  ca  Şilo  şi  această  cetate  va  fi  pustiită,  fără  vreun
locuitor? Şi tot poporul s-a adunat împotriva lui Ieremia în
casa DOMNULUI .
10 Când prinţii lui Iuda au auzit aceste lucruri, atunci s-au
urcat din casa împăratului la casa DOMNULUI şi au şezut la
intrarea porţii noi a casei DOMNULUI .
11 Atunci preoţii şi profeţii au vorbit prinţilor şi întregului
popor, spunând: Acest om este demn de moarte pentru că a
profeţit împotriva acestei cetăţi, precum aţi auzit cu urechile
voastre .
12 Atunci Ieremia a vorbit tuturor prinţilor şi întregului po-
por, spunând: DOMNUL m-a trimis să profeţesc împotriva
acestei case şi împotriva acestei cetăţi, toate cuvintele pe care
le-aţi auzit .
13  De  aceea  acum,  îndreptaţi-vă  căile  şi  facerile  voastre
şi  ascultă  de  vocea  DOMNULUI  Dumnezeului  vostru;  şi
DOMNUL se va pocăi de răul pe care el l-a vorbit împotriva
voastră .
14 Cât despre mine, iată, eu sunt în mâna voastră; faceţi cu
mine precum vi se pare bine şi precum vă este cuvenit .
15 Dar să ştiţi cu siguranţă, că dacă mă daţi la moarte, veţi
aduce  negreşit  sânge  nevinovat  asupra  voastră  şi  asupra
acestei cetăţi şi asupra locuitorilor ei; pentru că, în adevăr,
DOMNUL m-a trimis la voi să vorbesc toate aceste cuvinte
în urechile voastre .
16 ¶ Atunci prinţii şi tot poporul au spus preoţilor şi profeţi-
lor: Acest om nu este demn să moară; pentru că el ne-a vorbit
în numele DOMNULUI Dumnezeului nostru .
17 Atunci s-au ridicat unii dintre bătrânii ţării şi au vorbit
întregii adunări a poporului, spunând:
18 Mica din Moreşet profeţea în zilele lui Ezechia, împăratul
lui  Iuda,  şi  a  vorbit  întregului  popor  al  lui  Iuda,  spunând:
Astfel spune DOMNUL oştirilor: Sionul va fi arat ca un câmp
şi Ierusalimul va deveni mormane şi muntele casei ca înăl-
ţimile unei păduri .
19  L-a  pus  Ezechia,  împăratul  lui  Iuda,  şi  întregul  Iuda,
cumva la moarte? Nu s-a temut el de DOMNUL şi a implorat

pe DOMNUL şi DOMNUL s-a pocăit de răul pe care îl vorbi-
se împotriva lor? Astfel am face noi un mare rău împotriva
sufletelor noastre .
20 Şi a mai fost de asemenea un om care profeţea în numele
DOMNULUI: Urie, fiul lui Şemaia, din Chiriat-Iearim, care
a  profeţit  împotriva  acestei  cetăţi  şi  împotriva  acestei  ţări,
conform cu toate cuvintele lui Ieremia;
21 Şi când împăratul Ioiachim, împreună cu toţi războinicii
lui şi toţi prinţii, au auzit cuvintele lui, împăratul a căutat să
îl dea la moarte; dar când Urie a auzit aceasta, s-a temut şi a
fugit şi a mers în Egipt;
22 Şi Ioiachim împăratul a trimis oameni în Egipt, adică, pe
Elnatan, fiul lui Acbor, şi pe anumiţi bărbaţi, împreună cu
el, în Egipt .
23 Şi ei l-au scos pe Urie din Egipt şi l-au adus la împăratul
Ioiachim, care l-a ucis cu sabia şi i-a aruncat trupul său mort
în mormintele oamenilor de rând .
24 Totuşi, mâna lui Ahicam, fiul lui Şafan, a fost cu Ieremia,
ca  ei  să  nu  îl  dea  în  mâna  poporului  pentru  a  fi  dat  la
moarte .

CApitoLuL 27

LA  începutul  domniei  lui  Ioiachim,  fiul  lui  Iosia,  îm-

păratul  lui  Iuda  a  venit  acest  cuvânt  de  la  DOMNUL  la

împăratului  Edomului  şi

Ieremia, spunând:
2 Astfel îmi spune DOMNUL: Fă-ţi legături şi juguri şi pune-
le pe gâtul tău,
împăratului
3  Şi  trimite-le
Moabului şi împăratului amoniţilor şi împăratului Tirului
şi împăratului Sidonului, prin mâna mesagerilor care vin la
Ierusalim la Zedechia, împăratul lui Iuda;
4  Şi  porunceşte-le  să  spună  stăpânilor  lor:  Astfel  spune
DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel: Astfel să spuneţi
stăpânilor voştri:
5 Eu am făcut pământul, pe omul şi pe animalul care sunt pe
pământ, prin marea mea putere şi prin braţul meu întins şi
l-am dat cui mi s-a părut cuvenit mie .
6 Şi acum am dat eu toate aceste ţări în mâna lui Nebucadneţar,
împăratul Babilonului, servitorul meu; şi fiarele câmpului i
le-am dat, de asemenea, pentru a-l servi .
7 Şi toate naţiunile îl vor servi pe el şi pe fiul său şi pe fiul
fiului său, până când timpul ţării lui va veni; şi atunci multe
naţiuni şi împăraţi mari se vor servi de el .
8 Şi se va întâmpla, că naţiunea şi împărăţia care nu va servi
pe acel Nebucadneţar, împăratul Babilonului, şi care nu îşi
va pune gâtul sub jugul împăratului Babilonului, pe acea na-
ţiune o voi pedepsi, spune DOMNUL, cu sabia şi cu foametea
şi cu ciuma, până îi voi fi mistuit prin mâna lui .
9 De aceea să nu daţi ascultare profeţilor voştri, nici ghicito-
rilor voştri, nici visătorilor voştri, nici fermecătorilor voştri,
nici vrăjitorilor voştri, care vă vorbesc, spunând: Voi nu veţi
servi împăratului Babilonului;
10 Pentru că ei vă profeţesc o minciună, pentru a vă duce de-
parte de ţara voastră; şi ca eu să vă alung şi să pieriţi .
11 Dar pe naţiunile care îşi aduc gâtul sub jugul împăratu-
lui Babilonului şi îi vor servi, pe acelea le voi lăsa să rămână
încă în propria lor ţară, spune DOMNUL; şi o vor ara şi vor
locui în ea .
12  ¶  I-am  vorbit  de  asemenea  lui  Zedechia,  împăratul  lui
Iuda, conform cu toate aceste cuvinte, spunând: Aduceţi-vă
gâturile sub jugul împăratului Babilonului şi serviţi-i lui şi
poporului lui, şi trăiţi .

448

Ieremia  29

13 De ce să muriţi, tu şi poporul tău, de sabie, de foamete şi
de ciumă, precum a vorbit DOMNUL împotriva naţiunii care
nu îi va servi împăratului Babilonului?
14 De aceea nu daţi ascultare la cuvintele profeţilor care vă
vorbesc, spunând: Voi nu veţi servi împăratului Babilonului;
pentru că ei vă profeţesc o minciună .
15 Pentru că eu nu i-am trimis, spune  DOMNUL, totuşi ei
profeţesc o minciună în numele meu; ca eu să vă alung şi să
pieriţi, voi şi profeţii care vă profeţesc .
16 De asemenea am vorbit preoţilor şi la tot acest popor, spu-
nând: Astfel spune DOMNUL: Nu daţi ascultare la cuvintele
profeţilor voştri care vă profeţesc, spunând: Iată, vasele casei
DOMNULUI vor fi aduse în curând înapoi din Babilon, pen-
tru că ei vă profeţesc o minciună .
17  Nu  le  daţi  ascultare;  serviţi  împăratului  Babilonului  şi
trăiţi; pentru ce să fie lăsată această cetate pustiită?
18 Dar dacă ei sunt profeţi şi dacă cuvântul DOMNULUI este
cu ei, să mijlocească ei acum la DOMNUL oştirilor, ca vasele
lăsate în casa DOMNULUI şi în casa împăratului lui Iuda şi
la Ierusalim, să nu fie duse la Babilon .
19  Pentru  că  astfel  spune  DOMNUL  oştirilor  referitor  la
stâlpi şi referitor la mare şi referitor la postamente şi referi-
tor la restul vaselor care rămân în această cetate,
20  Pe  care  Nebucadneţar,  împăratul  Babilonului,  nu  le-a
luat, când a dus captiv pe Ieconia, fiul lui Ioiachim, împăra-
tul lui Iuda, de la Ierusalim la Babilon, şi pe toţi nobilii lui
Iuda şi ai Ierusalimului;
21 Da, astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel,
referitor la vasele care au fost lăsate în casa DOMNULUI şi în
casa împăratului lui Iuda şi al Ierusalimului:
22 Ele vor fi duse în Babilon şi vor fi acolo până în ziua când
eu le voi cerceta, spune DOMNUL; atunci le voi scoate şi le
voi înapoia acestui loc .

CApitoLuL 28

ŞI  s-a  întâmplat  în  acelaşi  an,  la  începutul  domniei  lui

Zedechia, împăratul lui Iuda, în anul al patrulea, în luna
a  cincea,  că  Hanania,  fiul  lui  Azur,  profetul,  care  era  din
Gabaon, mi-a vorbit în casa DOMNULUI, în prezenţa preoţi-
lor şi a întregului popor, spunând:
2 Astfel vorbeşte DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel,
spunând: Am zdrobit jugul împăratului Babilonului .
3  În  doi  ani  întregi  voi  aduce  înapoi  în  acest  loc  toate  va-
sele  casei  DOMNULUI,  pe  care  Nebucadneţar,  împăratul
Babilonului, le-a luat din acest loc şi le-a dus în Babilon .
4 Şi voi aduce din nou în acest loc pe Ieconia, fiul lui Ioiachim,
împăratul lui Iuda, cu toţi captivii din Iuda care au mers în
Babilon, spune DOMNUL; pentru că voi zdrobi jugul împă-
ratului Babilonului .
5  Atunci  profetul  Ieremia  i-a  spus  profetului  Hanania  în
prezenţa preoţilor şi în prezenţa întregului popor care stătea
în picioare în casa DOMNULUI,
6 Chiar profetul Ieremia a spus: Amin; DOMNUL să facă ast-
fel; DOMNUL să împlinească cuvintele tale pe care tu le-ai
profeţit, pentru a aduce, din nou, din Babilon, în acest loc,
toate vasele casei DOMNULUI şi pe toţi cei duşi acolo .
7 Totuşi, ascultă acum acest cuvânt pe care îl vorbesc în ure-
chile tale şi în urechile întregului popor;
8 Profeţii care au fost înainte de mine şi înainte de tine din
vechime au profeţit deopotrivă împotriva multor ţări şi îm-
potriva a mari împărăţii, despre război şi despre rău şi des-
pre ciumă .

9 Profetul care profeţeşte despre pace, când cuvântul profe-
tului se va întâmpla, atunci profetul va fi cunoscut, că, într-
adevăr, DOMNUL l-a trimis .
10 ¶ Atunci profetul Hanania a luat jugul de pe gâtul profe-
tului Ieremia şi l-a zdrobit .
11  Şi  Hanania  a  vorbit  în  prezenţa  întregului  popor,  spu-
nând:  Astfel  spune  DOMNUL:  Astfel  voi  zdrobi  jugul  lui
Nebucadneţar,  împăratul  Babilonului,  de  pe  gâtul  tuturor
naţiunilor înainte să împlinească doi ani întregi . Şi profetul
Ieremia a mers pe calea sa .
12 Atunci cuvântul DOMNULUI a venit la profetul Ieremia,
după ce profetul Hanania zdrobise jugul de pe gâtul profe-
tului Ieremia, spunând:
13  Du-te  şi  spune-i  lui  Hanania,  zicând:  Astfel  spune
DOMNUL: Tu ai zdrobit jugurile de lemn; dar vei face în lo-
cul lor juguri de fier .
14  Pentru  că  astfel  spune  DOMNUL  oştirilor,  Dumnezeul
lui  Israel:  Am  pus  un  jug  de  fier  pe  gâtul  tuturor  acestor
naţiuni  ca  ele  să  îi  servească  lui  Nebucadneţar,  împăratul
Babilonului; şi ele îl vor servi; şi i-am dat, de asemenea, fia-
rele câmpului .
15  Atunci  profetul  Ieremia  i-a  spus  profetului  Hanania:
Ascultă acum, Hanania; DOMNUL nu te-a trimis pe tine; ci
tu faci pe acest popor să se încreadă într-o minciună .
16 De aceea astfel spune DOMNUL: Iată, te voi arunca de pe
faţa pământului; anul acesta vei muri negreşit, pentru că ai
învăţat pe popor răzvrătire împotriva DOMNULUI .
17  Astfel  profetul  Hanania  a  murit  în  acelaşi  an  în  luna  a
şaptea .

CApitoLuL 29

ŞI acestea sunt cuvintele scrisorii pe care profetul Ieremia a

trimis-o de la Ierusalim către rămăşiţa bătrânilor care au
fost duşi captivi şi către preoţi şi către profeţi şi către tot po-
porul pe care Nebucadneţar îl dusese captiv de la Ierusalim
în Babilon;
2  (După  ce  împăratul  Ieconia  şi  împărăteasa  şi  famenii,
prinţii lui Iuda şi ai Ierusalimului, şi tâmplarii şi fierarii ple-
caseră din Ierusalim;)
3  Prin  mâna  lui  Eleasa,  fiul  lui  Şafan,  şi  Ghemaria  fiul  lui
Hilchia (pe care Zedechia, împăratul lui Iuda îi trimisese la
Babilon la Nebucadneţar, împăratul Babilonului) spunând:
4 Astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel, că-
tre  toţi  cei  care  sunt  duşi  captivi,  pe  care  i-am  făcut  să  fie
duşi de la Ierusalim în Babilon:
5 Zidiţi-vă case şi locuiţi în ele; şi sădiţi grădini şi mâncaţi
rodul lor;
6 Luaţi-vă soţii şi naşteţi fii şi fiice; şi luaţi soţii pentru fiii
voştri şi daţi pe fiicele voastre unor soţi, ca ele să nască fii şi
fiice; ca să vă înmulţiţi acolo şi să nu vă împuţinaţi .
7 Şi căutaţi pacea cetăţii în care v-am făcut să fiţi duşi captivi
şi rugaţi-vă DOMNULUI pentru ea; pentru că în pacea ei veţi
avea pace .
8  ¶  Pentru  că  astfel  spune  DOMNUL  oştirilor,  Dumnezeul
lui Israel: Să nu vă înşele profeţii voştri şi ghicitorii voştri,
care sunt în mijlocul vostru, nici nu daţi ascultare la visurile
voastre pe care voi le faceţi să fie visate .
9 Pentru că ei vă profeţesc fals în numele meu: eu nu i-am
trimis, spune DOMNUL .
10 Pentru că astfel spune DOMNUL: Că după ce şaptezeci de
ani vor fi împliniţi la Babilon, vă voi cerceta şi voi împlini
cuvântul meu cel bun faţă de voi, făcându-vă să vă întoarceţi

449

Ieremia  30

în acest loc .
11 Pentru că eu cunosc gândurile pe care le gândesc faţă de
voi, spune DOMNUL, gânduri de pace şi nu de răutate, pen-
tru a vă da un sfârşit aşteptat .
12 Atunci mă veţi chema şi veţi merge şi mă veţi ruga, iar eu
vă voi da ascultare .
13 Şi mă veţi căuta şi mă veţi găsi, când mă veţi căuta cu toa-
tă inima voastră .
14 Şi voi fi găsit de voi, spune DOMNUL; şi mă voi întoarce la
captivitatea voastră şi vă voi aduna dintre toate naţiunile şi
din toate locurile în care v-am alungat, spune DOMNUL; şi
vă voi aduce din nou în locul de unde v-am dus captivi .
15  ¶  Deoarece  aţi  spus:  DOMNUL  ne-a  ridicat  profeţi  în
Babilon;
16 Să cunoaşteţi că astfel spune DOMNUL despre împăratul
care şade pe tronul lui David şi despre tot poporul care locu-
ieşte în această cetate şi despre fraţii voştri care nu au mers
cu voi în captivitate;
17 Astfel spune DOMNUL oştirilor: Iată, voi trimite asupra
lor sabia, foametea şi ciuma, şi îi voi face ca smochine strica-
te, care nu pot fi mâncate, de rele ce sunt .
18  Şi  îi  voi  persecuta  cu  sabia,  cu  foametea  şi  cu  ciuma  şi
îi voi da să fie îndepărtaţi în toate împărăţiile pământului,
pentru  a  fi  un  blestem  şi  o  înmărmurire  şi  un  fluierat  şi  o
ocară printre toate naţiunile unde îi voi fi alungat;
19 Pentru că ei nu au dat ascultare cuvintelor mele, spune
DOMNUL, pe care le-am trimis la ei prin servitorii mei, pro-
feţii, ridicându-i devreme şi trimiţându-i; dar voi aţi refuzat
să ascultaţi, spune DOMNUL .
20  Ascultaţi  de  aceea  cuvântul  DOMNULUI,  voi  toţi  cei  ai
captivităţii, pe care v-am trimis din Ierusalim în Babilon:
21  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor,  Dumnezeul  lui  Israel,
despre  Ahab,  fiul  lui  Colaia,  şi  despre  Zedechia,  fiul  lui
Maaseia, care vă profeţesc o minciună în numele meu: Iată, îi
voi preda în mâna lui Nebucadneţar, împăratul Babilonului;
şi el îi va ucide înaintea ochilor voştri;
22 Şi din ei va fi luat un blestem de către toată captivitatea
lui Iuda, care sunt în Babilon, spunând: DOMNUL să îţi facă
precum lui Zedechia şi precum lui Ahab, pe care împăratul
Babilonului i-a prăjit în foc;
23 Pentru că ei au comis nebunie în Israel şi au comis adul-
ter cu soţiile celor apropiaţi ai lor şi au vorbit în numele meu
cuvinte mincinoase pe care eu nu le-am poruncit; chiar eu
ştiu şi sunt martor, spune DOMNUL .
24 ¶ Astfel să îi vorbeşti lui Şemaia nehelamitul, spunând:
25 Astfel vorbeşte DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel,
spunând:  Fiindcă  ai  trimis  scrisori  în  numele  tău  către
tot  poporul  care  este  la  Ierusalim  şi  către  Ţefania,  fiul  lui
Maaseia, preotul, şi către toţi preoţii, spunând:
26  DOMNUL  te-a  făcut  pe  tine  preot  în  locul  lui  Iehoiada
preotul ca voi să fiţi ofiţeri în casa DOMNULUI, pentru orice
om care este nebun şi se face pe el însuşi profet, ca să îl pui în
închisoare şi în butuci .
27 De aceea acum de ce nu l-ai mustrat pe Ieremia din Anatot
care se face pe el însuşi un profet pentru voi?
28 Pentru că el a trimis la noi în Babilon, spunând: Această
captivitate este lungă; zidiţi-vă case şi locuiţi în ele şi sădiţi
grădini şi mâncaţi rodul lor .
29 Şi Ţefania preotul a citit această scrisoare în urechile pro-
fetului Ieremia .
30  Atunci  a  venit  cuvântul  DOMNULUI
spunând:

la  Ieremia,

31 Trimite la toţi cei captivi, spunând: Astfel spune DOMNUL
referitor la Şemaia, nehelamitul: Fiindcă Şemaia v-a profeţit
vouă fără ca eu să îl trimit şi v-a făcut să vă încredeţi într-o
minciună;
32  De  aceea  astfel  spune  DOMNUL:  Iată,  îl  voi  pedepsi  pe
Şemaia, nehelamitul, şi sămânţa lui; nu va avea vreun bărbat
să locuiască printre poporul acesta; nici nu va vedea binele pe
care îl voi face pentru poporul meu, spune DOMNUL; deoa-
rece el a învăţat pe popor răzvrătire împotriva DOMNULUI .

CApitoLuL 30

spunând:

CUVâNTUL  care  a  venit  la  Ieremia  de  la  DOMNUL,

2 Astfel vorbeşte DOMNUL Dumnezeul lui Israel, spunând:
Scrie-ţi toate cuvintele pe care ţi le-am vorbit, într-o carte .
3 Fiindcă, iată, vin zilele, spune DOMNUL când mă voi în-
toarce din nou cu cei din captivitate ai poporului meu Israel
şi Iuda, spune DOMNUL; şi îi voi face să se întoarcă în ţara
pe care am dat-o taţilor lor şi ei o vor stăpâni .
4 Şi acestea sunt cuvintele pe care DOMNUL le-a vorbit refe-
ritor la Israel şi referitor la Iuda .
5  Pentru  că  astfel  spune  DOMNUL:  Noi  am  auzit  o  voce  a
cutremurării, a fricii şi nu a păcii .
6 Întrebaţi acum şi vedeţi dacă un bărbat are durerile naş-
terii? Pentru ce văd pe fiecare bărbat cu mâinile pe coapsele
sale, ca o femeie în durerile naşterii, şi toate feţele au devenit
palide?
7 Vai! pentru că  acea zi este  mare, astfel încât nici una nu
este asemenea ei; acesta este chiar timpul de tulburare al lui
Iacob; dar el va fi salvat de acest timp .
8 Fiindcă se va întâmpla în acea zi, spune DOMNUL oştirilor,
că voi sfărâma jugul lui de pe gâtul tău şi îţi voi rupe legătu-
rile; şi străinii nu se vor mai servi de el;
9 Ci ei vor servi DOMNULUI Dumnezeului lor şi lui David
împăratul lor, pe care li-l voi ridica .
10  ¶ De  aceea  nu  te  teme,  tu,  servitorul  meu  Iacob,  spune
DOMNUL; nici nu te descuraja, Israele; pentru că, iată, te voi
salva de departe, pe tine şi pe sămânţa ta din ţara captivităţii
lor; şi Iacob se va întoarce şi se va odihni şi va fi liniştit, şi
nimeni nu îl va înspăimânta .
11 Pentru că eu sunt cu tine, spune  DOMNUL, pentru a te
salva; deşi voi mistui deplin toate naţiunile unde te-am îm-
prăştiat, totuşi nu voi termina de tot cu tine; ci te voi disci-
plina cu măsură şi nu te voi lăsa cu totul nepedepsit .
12  Pentru  că  astfel  spune  DOMNUL:  Vânătaia  ta  este  fără
vindecare şi rana ta este apăsătoare .
13 Nu este nimeni să pledeze cauza ta, pentru a-ţi lega rana;
nu ai medicamente vindecătoare .
14 Toţi iubiţii tăi te-au uitat; ei nu te caută; pentru că te-am
rănit  cu  rana  unui  duşman,  cu  pedeapsa  unuia  crud,  pen-
tru mulţimea nelegiuirilor tale: pentru că păcatele tale s-au
înmulţit .
15 De ce strigi pentru nenorocirea ta? Tristeţea ta este fără
vindecare din cauza mulţimii nelegiuirilor tale; ţi-am făcut
aceste lucruri pentru că păcatele tale s-au înmulţit .
16 De aceea toţi cei care te mănâncă vor fi mâncaţi; şi toţi
potrivnicii tăi, fiecare dintre ei, vor merge în captivitate; şi
cei ce te jefuiesc vor fi o jefuire şi pe toţi cei care te prădează
îi voi da ca pradă .
17  Pentru  că  îţi  voi  da  înapoi  sănătatea  şi  te  voi  vindeca
de  rănile  tale,  spune  DOMNUL;  deoarece  te-au  numit  Cel
Alungat, spunând: Acesta este Sionul, pe care nici un om nu

450

Ieremia  31

îl caută .
18 ¶ Astfel spune DOMNUL: Iată, voi întoarce din nou cor-
turile lui Iacob din captivitate şi voi avea milă de locuinţele
lui; şi cetatea va fi zidită pe propriul ei morman şi palatul va
rămâne după felul său .
19 Şi din ele vor ieşi aducere de mulţumire şi vocea celor care
se veselesc; şi îi voi înmulţi şi ei nu vor fi puţini; de asemenea
îi voi glorifica şi ei nu vor fi mici .
20 Copiii lor vor fi de asemenea ca înainte şi adunarea lor
va fi întemeiată înaintea mea şi voi pedepsi pe toţi cei ce îi
oprimă .
21 Şi nobilii lor vor ieşi din Iacob şi guvernatorul lor va ieşi
din mijlocul lor; şi îl voi face să se apropie, şi el se va apropia
de mine; pentru că cine este acesta care şi-a dedicat inima să
se apropie de mine? spune DOMNUL .
22 Şi voi veţi fi poporul meu şi eu voi fi Dumnezeul vostru .
23 Iată, vârtejul de vânt al DOMNULUI iese cu furie, un vâr-
tej de vânt continuu; acesta va cădea cu durere peste capul
celor stricaţi .
24 Mânia aprinsă a DOMNULUI nu se va întoarce, până nu
va fi făcut aceasta şi până nu va fi împlinit planurile inimii
sale; în zilele de pe urmă veţi lua aminte la aceasta .

CApitoLuL 31

tOT atunci, spune DOMNUL, eu voi fi Dumnezeul tutu-

ror familiilor lui Israel şi ei vor fi poporul meu .

2 Astfel spune DOMNUL: Poporul care a scăpat de sabie a gă-
sit favoare în pustie; da, Israel, când eu DOMNUL, am mers
să îi dau odihnă .
3 DOMNUL mi s-a arătat din vechime, spunând: Da, te-am
iubit cu o iubire veşnică; de aceea cu bunătate iubitoare te-
am atras .
4 Te voi zidi din nou şi tu vei fi zidită, fecioară a lui Israel; vei
fi din nou împodobită cu tamburinele tale şi vei ieşi la dan-
surile celor ce se veselesc .
5 Vei sădi din nou vii pe munţii Samariei: cei ce sădesc vor
sădi şi le vor mânca precum lucruri obişnuite .
6  Pentru  că  va  fi  o  zi, când  paznicii  de  pe  muntele  Efraim
vor  striga:  Ridicaţi-vă  şi  să  urcăm  la  Sion,  la  DOMNUL
Dumnezeul nostru .
7 Pentru că astfel spune DOMNUL: Cântaţi cu veselie pen-
tru Iacob şi strigaţi înaintea mai marelui naţiunilor; vestiţi,
lăudaţi şi spuneţi: DOAMNE, salvează poporul tău, rămăşiţa
lui Israel .
8 Iată, îi voi aduce din ţara nordului şi îi voi aduna din ţi-
nuturile pământului şi cu ei, pe orb şi pe şchiop, pe femeia
însărcinată şi pe cea care suferă durerile naşterii, împreună:
o mare adunare se va întoarce aici .
9 Ei vor veni cu plâns, şi cu cereri îi voi aduce; îi voi face să
umble pe lângă râurile de ape, într-o cale dreaptă, pe care nu
se vor poticni; pentru că eu sunt tată lui Israel; şi Efraim este
întâiul meu născut .
10 ¶ Ascultaţi cuvântul DOMNULUI, voi naţiuni, şi faceţi-l
cunoscut  în  insulele  îndepărtate  şi  spuneţi:  Cel  care  a  îm-
prăştiat pe Israel îl va aduna şi îl va păstra precum un păstor
face cu turma sa .
11 Pentru că DOMNUL l-a răscumpărat pe Iacob şi l-a răs-
cumpărat din mâna celui mai tare decât el .
12 De aceea vor veni şi vor cânta pe înălţimea Sionului şi vor
curge împreună la bunătatea DOMNULUI, la grâu şi la vin şi
la untdelemn, şi la cei tineri din turmă şi din cireadă; şi su-
fletul lor va fi ca o grădină udată; şi ei nu se vor mai întrista

vreodată .
13 Atunci se va bucura fecioara în dans, deopotrivă tinerii
şi bătrânii împreună; fiindcă voi întoarce jalea lor în bucurie
şi îi voi mângâia şi îi voi face să se bucure, întorcându-i din
întristarea lor .
14 Şi voi sătura sufletul preoţilor cu grăsime şi poporul meu
va fi săturat cu bunătatea mea, spune DOMNUL .
15 Astfel spune DOMNUL: O voce s-a auzit în Rama, tângui-
re şi amar plânset; Rahela plângea pentru copiii ei, refuzând
să fie mângâiată pentru copiii ei, pentru că nu mai erau .
16 Astfel spune DOMNUL: Opreşte-ţi vocea de la plânset şi
ochii  tăi  de  la  lacrimi;  pentru  că  lucrarea  ta  va  fi  răsplăti-
tă,  spune  DOMNUL;  şi  ei  se  vor  întoarce  din  nou  din  ţara
duşmanului .
17 Şi este speranţă în sfârşitul tău, spune DOMNUL, că ai tăi
copii vor veni înapoi înăuntrul graniţei lor .
18 ¶ Am  auzit,  într-adevăr,  pe  Efraim  jelindu-se  astfel:  Tu
m-ai pedepsit şi eu am fost pedepsit, ca un taur neobişnuit
cu  jugul;  întoarce-mă  şi  mă  voi  întoarce;  pentru  că  tu  eşti
DOMNUL Dumnezeul meu .
19 Într-adevăr, după ce m-am întors, m-am pocăit; şi după
ce am fost instruit, mi-am lovit coapsa; am fost ruşinat, da,
chiar încurcat, deoarece am purtat ocara tinereţii mele .
20 Este Efraim fiul meu drag? Este el un copil plăcut? Pentru
că de când am vorbit împotriva lui, neîncetat îmi tot amin-
tesc de el; de aceea mi s-au tulburat adâncurile pentru el; cu
siguranţă voi avea milă de el, spune DOMNUL .
21  Aşează-ţi  semne  pe  cale,  fă-ţi  grămezi  înalte;  îndreaptă-ţi
inima  spre  drumul  cel  mare,  drumul  pe  care  ai  mers:  în-
toarce-te din nou, fecioară a lui Israel, întoarce-te din nou la
aceste cetăţi ale tale .
22 Până când vei merge încoace şi încolo, tu, fiică decăzută?
Pentru că DOMNUL a creat un lucru nou pe pământ: O fe-
meie va învinge un bărbat .
23  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor,  Dumnezeul  lui  Israel:
Încă  odată  ei  vor  folosi  această  vorbire  în  ţara  lui  Iuda  şi
în  cetăţile  lui,  când  îi  voi  întoarce  din  nou  din  captivitate:
DOMNUL să te binecuvânteze, pe tine, locuinţa dreptăţii şi
pe tine, muntele sfinţeniei .
24 Şi acolo, agricultorii şi cei care ies cu turmele, vor locui
împreună, în Iuda şi în toate cetăţile lui .
25 Pentru că am săturat sufletul obosit şi am umplut fiecare
suflet întristat .
26 La aceasta m-am trezit şi am privit; şi somnul mi-a fost
dulce .
27 ¶ Iată, vin zilele, spune DOMNUL, când voi semăna casa
lui Israel şi casa lui Iuda cu sămânţă de om şi cu sămânţă de
animal .
28 Şi se va întâmpla, că precum i-am păzit, pentru a smulge
şi pentru a dărâma şi pentru a surpa şi pentru a distruge şi
pentru a chinui; tot astfel voi păzi asupra lor pentru a zidi şi
pentru a sădi, spune DOMNUL .
29 În acele zile ei nu vor mai spune: Taţii au mâncat strugure
acru şi dinţii copiilor s-au strepezit .
30 Dar fiecare va muri pentru propria lui nelegiuire; fiecare
om care mănâncă strugure acru, dinţii lui se vor strepezi .
31 Iată, vin zilele, spune DOMNUL, când voi face un nou le-
gământ cu casa lui Israel şi cu casa lui Iuda:
32  Nu  conform  cu  legământul  pe  care  l-am  făcut  cu  taţii
lor, în ziua în care i-am luat de mână ca să îi scot din ţara
Egiptului; legământ al meu pe care ei l-au rupt, deşi le eram
soţ, spune DOMNUL;

451

Ieremia  32

33 Ci acesta va fi legământul pe care îl voi face cu casa lui
Israel: După acele zile, spune DOMNUL, voi pune legea mea
în părţile lor ascunse şi o voi scrie în inimile lor; şi eu voi fi
Dumnezeul lor şi ei vor fi poporul meu .
34 Şi nu vor mai învăţa fiecare om pe aproapele său şi fiecare
om pe fratele său, spunând: Cunoaşteţi pe DOMNUL; pentru
că toţi mă vor cunoaşte, de la cel mai mic al lor şi până la cel
mai mare al lor, spune DOMNUL; pentru că voi ierta nelegiu-
irea lor şi nu îmi voi mai aminti păcatul lor .
35 ¶ Astfel spune DOMNUL, care dă soarele ca lumină ziua
şi rânduielile lunii şi ale stelelor ca lumină noaptea; care des-
parte marea când valurile ei răcnesc; DOMNUL oştirilor este
numele său:
36 Dacă acele rânduieli se depărtează dinaintea mea, spune
DOMNUL, atunci sămânţa lui Israel de asemenea va înceta
de la a fi o naţiune înaintea mea pentru totdeauna .
37 Astfel spune DOMNUL: Dacă cerul de deasupra poate fi
măsurat şi temeliile pământului pot fi cercetate dedesubt, eu
de asemenea voi lepăda toată sămânţa lui Israel pentru tot ce
au făcut ei, spune DOMNUL .
38 Iată, vin zilele, spune DOMNUL, când cetatea va fi zidită
pentru DOMNUL, de la turnul lui Hananeel până la poarta
colţului .
39 Şi frânghia de măsurat va ieşi încă prin faţa ei peste dealul
Gareb şi se va întoarce la Goat .
40 Şi toată valea trupurilor moarte şi a cenuşii şi toate câm-
purile  până  la  pârâul  Chedron,  până  la  colţul  porţii  cailor
spre est, vor fi sfinte pentru DOMNUL: aceasta nu va mai fi
smulsă, nici nu vor mai fi surpate pentru totdeauna .

CApitoLuL 32

CUVâNTUL, de la DOMNUL, care a venit la Ieremia în

anul al zecelea al lui Zedechia, împăratul lui Iuda, care

era anul al optsprezecelea al lui Nebucadneţar .
2  Fiindcă  atunci  armata  împăratului  Babilonului  asedia
Ierusalimul; şi profetul Ieremia era închis în curtea închiso-
rii, care era în casa împăratului lui Iuda .
3  Pentru  că  Zedechia,  împăratul  lui  Iuda,  îl  închisese,
spunând:  Pentru  ce  profeţeşti  tu  spunând:  Astfel  spune
DOMNUL:  Iată,  voi  da  această  cetate  în  mâna  împăratului
Babilonului şi el o va lua;
4  Şi  Zedechia  împăratul  lui  Iuda  nu  va  scăpa  din  mâna
caldeenilor,  ci  va  fi  cu  siguranţă  dat  în  mâna  împăratului
Babilonului şi va vorbi cu el gură către gură şi ochii săi vor
vedea ochii lui;
5 Şi el îl va duce pe Zedechia la Babilon şi acolo va fi el până
când îl voi cerceta, spune DOMNUL; deşi o să luptaţi cu cal-
deenii, nu veţi prospera .
6 Şi Ieremia a spus: Cuvântul DOMNULUI a venit la mine,
spunând:
7 Iată, Hanameel, fiul lui Şalum, unchiul tău, va veni la tine,
spunând: Cumpără câmpul meu care este în Anatot; pentru
că dreptul de răscumpărare este al tău ca să îl cumperi .
8  Astfel  Hanameel,  fiul  unchiului  meu,  a  venit  la  mine  în
curtea  închisorii  conform  cuvântului  DOMNULUI,  şi  mi-a
spus: Cumpără câmpul meu, te rog, care este în Anatot, care
este în ţinutul lui Beniamin; pentru că dreptul de moştenire
este al tău şi răscumpărarea este a ta; cumpără-l pentru tine .
Atunci am cunoscut că acesta era cuvântul DOMNULUI .
9  Şi  am  cumpărat  câmpul  de  la  Hanameel,  fiul  unchiului
meu, care este în Anatot şi i-am cântărit banii, şaptesprezece
şekeli de argint .

10 Şi am semnat dovada şi am sigilat-o şi am luat martori şi
i-am cântărit banii în balanţă .
11  Astfel,  am  luat  dovada  de  cumpărare,  deopotrivă  pe
cea  care  era  sigilată  conform  legii  şi  obiceiului;  şi  pe  cea
deschisă;
12 Şi i-am dat dovada de cumpărare lui Baruc, fiul lui Neriia,
fiul lui Mahseia, înaintea ochilor lui Hanameel, fiul unchiu-
lui meu; şi în prezenţa martorilor care au semnat cartea de
cumpărare, înaintea tuturor iudeilor care şedeau în curtea
închisorii .
13 Şi i-am poruncit lui Baruc înaintea lor, spunând:
14 Astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel: Ia
aceste dovezi, această dovadă de cumpărare, deopotrivă cea
sigilată şi această dovadă deschisă; şi pune-le într-un vas de
lut, ca ele să se păstreze multe zile .
15  Pentru  că  astfel  spune  DOMNUL  oştirilor,  Dumnezeul
lui Israel: Case şi câmpuri şi vii vor fi stăpânite din nou în
această ţară .
16 ¶ Şi, după ce i-am dat dovada de cumpărare lui Baruc, fiul
lui Neriia, m-am rugat DOMNULUI, spunând:
17 Ah, Doamne DUMNEZEULE! Iată, tu ai făcut cerul şi pă-
mântul prin marea ta putere şi prin braţul tău întins şi nimic
nu este prea greu pentru tine;
18 Tu arăţi bunătate iubitoare la mii şi răsplăteşti nelegiuirea
taţilor în sânul copiilor lor după ei: Marele, Atotputernicul
Dumnezeu, DOMNUL oştirilor, este numele lui,
19 Măreţ în sfat şi puternic în lucrare; fiindcă ai tăi ochi sunt
deschişi asupra tuturor căilor fiilor oamenilor; pentru a da
fiecăruia conform căilor lui şi conform rodului facerilor lui;
20 Care ai făcut semne şi minuni în ţara Egiptului, care ră-
mân până în această zi şi în Israel şi printre alţi oameni; şi
ţi-ai făcut un nume, precum în această zi;
21  Şi  ai  scos  pe  poporul  tău,  Israel,  din  ţara  Egiptului,  cu
semne şi cu minuni şi cu o mână tare şi cu un braţ întins şi
cu mare groază;
22 Şi le-ai dat această ţară, pe care ai jurat taţilor lor că le-o
vei da, o ţară în care curge lapte şi miere;
23 Şi ei au intrat şi au stăpânit-o; dar nu au ascultat de vocea
ta, nici nu au umblat în legea ta; nu au făcut nimic din tot ce
le-ai poruncit să facă; de aceea tu ai făcut ca tot acest rău să
vină asupra lor;
24 Iată, valurile de pământ, ei au ajuns până la cetate, să o ia;
şi cetatea este dată în mâna caldeenilor, care luptă împotriva
ei, din cauza sabiei şi a foametei şi a ciumei; şi ce ai vorbit s-a
întâmplat; şi, iată, tu vezi aceasta .
25 Şi tu mi-ai spus, Doamne DUMNEZEULE: Cumpără câm-
pul cu bani şi ia martori; fiindcă cetatea este dată în mâna
caldeenilor .
26  ¶  Atunci  a  venit  cuvântul  DOMNULUI  la  Ieremia,
spunând:
27 Iată, eu sunt DOMNUL Dumnezeul a toată făptura; este
ceva prea greu pentru mine?
28 De aceea astfel spune DOMNUL: Iată, eu dau această ceta-
te în mâna caldeenilor şi în mâna lui Nebucadneţar, împăra-
tul Babilonului, şi el o va lua .
29 Şi caldeenii, care luptă împotriva acestei cetăţi, vor veni şi
vor pune foc acestei cetăţi şi o vor arde împreună cu casele,
pe a căror acoperişuri ei au ars tămâie lui Baal şi au turnat
daruri de băutură altor dumnezei, pentru a mă provoca la
mânie .
30 Căci copiii lui Israel şi copiii lui Iuda au făcut numai rău
înaintea  mea  din  tinereţea  lor;  căci  copiii  lui  Israel  numai

452

Ieremia  33

m-au  provocat  la  mânie  cu  lucrarea  mâinilor  lor,  spune
DOMNUL .
31 Pentru că această cetate a fost pentru mine ca o provocare
a mâniei mele şi a furiei mele din ziua în care au zidit-o până
în această zi; ca să o îndepărtez dinaintea feţei mele,
32 Pentru tot răul pe care copiii lui Israel şi copiii lui Iuda,
l-au  făcut  pentru  a  mă  provoca  la  mânie,  ei,  împăraţii  lor,
prinţii lor, preoţii lor şi profeţii lor şi bărbaţii lui Iuda şi lo-
cuitorii Ierusalimului .
33 Şi ei şi-au întors spre mine spatele, nu faţa; deşi i-am învă-
ţat, ridicându-mă devreme şi învăţându-i, totuşi ei nu au dat
ascultare pentru a primi instrucţiune .
34 Ci au pus urâciunile lor în casa care se numeşte după nu-
mele meu, pentru a o spurca .
35 Şi au zidit înălţimile lui Baal, care sunt în valea fiului lui
Hinom, pentru a face pe fiii lor şi pe fiicele lor să treacă prin
foc, lui Moloh; ceea ce eu nu le-am poruncit, nici nu a venit
în mintea mea, ca ei să facă această urâciune, să facă pe Iuda
să păcătuiască .
36 Şi acum de aceea, astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui
Israel referitor la această cetate, despre care voi spuneţi: Va
fi  dată  în  mâna  împăratului  Babilonului  prin  sabie  şi  prin
foamete şi prin ciumă:
37 Iată, îi voi aduna din toate ţările în care i-am alungat în
mânia mea şi în furia mea şi în mare indignare; şi îi voi în-
toarce în acest loc şi îi voi face să locuiască în siguranţă .
38 Şi ei vor fi poporul meu şi eu voi fi Dumnezeul lor;
39 Şi le voi da o singură inimă şi o singură cale, ca să se tea-
mă de mine pentru totdeauna, pentru binele lor şi al copiilor
lor după ei;
40 Şi voi face un legământ veşnic cu ei, că nu mă voi întoarce
de la ei, pentru a le face bine; şi voi pune frica mea în inimile
lor, ca să nu se depărteze de mine .
41 Da, mă voi bucura de ei pentru a le face bine şi îi voi sădi
în această ţară într-adevăr cu toată inima mea şi cu tot su-
fletul meu .
42  Pentru  că  astfel  spune  DOMNUL:  Precum  am  adus  tot
acest mare rău asupra acestui popor, tot astfel voi aduce asu-
pra lor tot binele pe care li l-am promis .
43 Şi câmpuri se vor cumpăra în această ţară, despre care voi
spuneţi: Este pustie fără om sau animal; este dată în mâna
caldeenilor .
44 Oamenii vor cumpăra cu bani, câmpuri şi vor semna do-
vezi şi le vor sigila şi vor lua martori în ţara lui Beniamin şi
în locurile dimprejurul Ierusalimului şi în cetăţile lui Iuda
şi în cetăţile munţilor şi în cetăţile văii şi în cetăţile din sud;
pentru că voi face pe cei captivi dintre ei să se întoarcă, spu-
ne DOMNUL .

CApitoLuL 33

MAI  mult,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  Ieremia  a

doua oară, în timp ce el era încă închis în curtea în-

chisorii, spunând:
2 Astfel spune DOMNUL făcătorul acestei cetăţi, DOMNUL
care a format-o, pentru a o întemeia; DOMNUL este numele
lui:
3 Cheamă-mă şi îţi voi răspunde şi îţi voi arăta lucruri mari
şi puternice, pe care nu le cunoşti .
4 Pentru că astfel spune DOMNUL, Dumnezeul lui Israel re-
feritor la casele acestei cetăţi şi referitor la casele împăraţilor
lui Iuda, care sunt dărâmate prin valurile de pământ şi prin
sabie;

5  Ei  vin  să  lupte  cu  caldeenii,  dar  aceasta  este  pentru  a  le
umple cu trupurile moarte ale oamenilor pe care i-am ucis
în mânia mea şi în furia mea şi pentru toţi cei a căror strică-
ciune, mi-am ascuns faţa de această cetate .
6 Iată, îi voi aduce sănătate şi vindecare, şi îi voi vindeca şi le
voi descoperi abundenţa păcii şi adevărului .
7 Şi îi voi face să se întoarcă pe cei captivi ai lui Iuda şi pe cei
captivi ai lui Israel şi îi voi zidi ca la început .
8 Şi îi voi curăţi de toată nelegiuirea lor cu care au păcătuit
împotriva mea; şi le voi ierta toate nelegiuirile, prin care au
păcătuit împotriva mea şi prin care au călcat legea împotriva
mea .
9 Şi aceasta îmi va fi un nume de bucurie, o laudă şi o onoare
înaintea tuturor naţiunilor pământului, care vor auzi despre
tot binele pe care îl fac pentru ei; şi ei se vor teme şi se vor
cutremura pentru toată bunătatea şi pentru toată prosperi-
tatea pe care i-o dau .
10 ¶ Astfel spune DOMNUL: Din nou se va auzi în acest loc,
despre care voi spuneţi că va fi pustiit, fără om şi fără ani-
mal, în cetăţile lui Iuda şi pe străzile Ierusalimului, care sunt
pustii, fără om şi fără locuitor şi fără animal,
11  Vocea  bucuriei  şi  vocea  veseliei,  vocea  mirelui  şi  vocea
miresei, vocea celor care vor spune: Lăudaţi pe DOMNUL oş-
tirilor, pentru că DOMNUL este bun, pentru că mila lui dăi-
nuieşte pentru totdeauna; şi a celor care vor aduce sacrificiul
de laudă în casa DOMNULUI . Pentru că voi face să se întoar-
că pe cei captivi ai ţării, ca la început, spune DOMNUL .
12  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor:  Din  nou,  în  acest  loc,
care este pustiit, fără om şi fără animal; şi în toate cetăţile
lui, va fi o locuinţă de păstori care vor face turmele lor să se
odihnească .
13  În  cetăţile  din  munţi,  în  cetăţile  din  vale  şi  în  cetăţile
de la sud şi în ţara lui Beniamin şi în locurile dimprejurul
Ierusalimului şi în cetăţile lui Iuda vor trece din nou turmele
pe sub mâinile celui care le numără, spune DOMNUL .
14 Iată, vin zilele, spune DOMNUL, când voi împlini acel lu-
cru bun pe care l-am promis casei lui Israel şi casei lui Iuda .
15 În acele zile şi în acel timp voi face Lăstarul dreptăţii să
crească  pentru  David;  şi  el  va  face  judecată  şi  dreptate  în
ţară .
16 În acele zile Iuda va fi salvat şi Ierusalimul va locui în si-
guranţă; şi acesta este numele cu care va fi numit: DOMNUL
dreptatea noastră .
17 ¶ Pentru că astfel spune DOMNUL: Lui David nu îi va lipsi
niciodată un bărbat să şadă pe tronul casei lui Israel;
18 Nici preoţilor, leviţilor, nu le va lipsi un bărbat înaintea
mea pentru a oferi ofrande arse şi pentru a aprinde daruri
de mâncare şi pentru a face sacrificii continuu .
19 Şi cuvântul DOMNULUI a venit la Ieremia, spunând:
20 Astfel spune DOMNUL: Dacă puteţi să rupeţi legământul
meu  referitor  la  ziuă  şi  legământul  meu  referitor  la  noapte
astfel încât să nu fie zi şi noapte la timpul lor;
21  Atunci  poate  de  asemenea  fi  rupt  legământul  meu  cu
David, servitorul meu, ca el să nu aibă fiu să domnească pe
tronul lui; şi cu leviţii, preoţii, servitorii mei .
22 Aşa cum oştirea cerului nu poate fi numărată, nici nisipul
mării măsurat; tot astfel voi înmulţi sămânţa lui David, ser-
vitorul meu, şi pe leviţii care îmi servesc .
23  Mai  mult,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  Ieremia,
spunând:
24 Nu ai luat aminte la ceea ce acest popor a vorbit, spunând:
Cele două familii pe care DOMNUL le-a ales, le-a lepădat el?

453

Ieremia  35

Astfel, ei au dispreţuit pe poporul meu, ca ei să nu mai fie o
naţiune înaintea lor .
25 Astfel spune DOMNUL: Dacă legământul meu nu este nici
cu ziua, nici cu noaptea; şi dacă eu nu am rânduit rânduielile
cerului şi ale pământului;
26 Atunci voi lepăda eu sămânţa lui Iacob şi pe David, ser-
vitorul meu, astfel încât să nu iau pe vreunii din sămânţa lui
să fie conducători peste sămânţa lui Avraam, Isaac şi Iacob,
pentru că îi voi face să se întoarcă din captivitate şi voi avea
milă de ei .

CApitoLuL 34

CUVâNTUL care a venit la Ieremia de la DOMNUL, când

Nebucadneţar,  împăratul  Babilonului  şi  toată  armata
lui  şi  toate  împărăţiile  pământului  ale  domniei  lui  şi  toate
popoarele,  au  luptat  împotriva  Ierusalimului  şi  împotriva
tuturor cetăţilor lui, spunând:
2 Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel: Du-te şi vor-
beşte-i  lui  Zedechia  împăratul  lui  Iuda,  şi  spune-i:  Astfel
spune DOMNUL: Iată, voi da această cetate în mâna împăra-
tului Babilonului şi el o va arde cu foc;
3  Şi  tu  nu  vei  scăpa  din  mâna  lui,  ci,  negreşit,  vei  fi  prins
şi  dat  în  mâna  lui;  şi  ochii  tăi  vor  privi  ochii  împăratului
Babilonului  şi  el  va  vorbi  cu  tine  gură  către  gură  şi  tu  vei
merge în Babilon .
4  Totuşi  ascultă  cuvântul  DOMNULUI,  Zedechia,  împăra-
te al lui Iuda: Astfel spune DOMNUL despre tine: tu nu vei
muri de sabie;
5 Ci vei muri în pace; şi cu arderile taţilor tăi, a împăraţilor
dinainte care au fost înaintea ta, tot astfel ei vor arde mires-
me pentru tine; şi te vor plânge, spunând: Ah, doamne! pen-
tru că eu am vestit cuvântul, spune DOMNUL .
6  Atunci  profetul  Ieremia  a  vorbit  toate  aceste  cuvinte  lui
Zedechia, împăratul lui Iuda, în Ierusalim,
7 Când armata împăratului Babilonului a luptat împotriva
Ierusalimului şi împotriva tuturor cetăţilor lui Iuda care au
rămas, împotriva Lachisului şi împotriva Azechei, pentru că
aceste cetăţi apărate au rămas dintre cetăţile lui Iuda .
8 ¶ Acesta este cuvântul care a venit la Ieremia de la DOMNUL,
după ce împăratul Zedechia făcuse un legământ cu tot po-
porul care era în Ierusalim, pentru a le vesti libertatea;
9 Ca fiecare om să lase pe servitorul său şi fiecare om pe ser-
vitoarea sa, fiind un evreu sau o evreică, să plece liberi; ca
nimeni să nu se servească de ei, adică, de un iudeu, fratele
său .
10  Şi,  când  toţi  prinţii  şi  tot  poporul  care  intrase  în  legă-
mânt, au auzit porunca împăratului, că fiecare să lase pe ser-
vitorul său şi fiecare pe servitoarea sa, să plece liberi, ca ni-
meni să nu se mai servească de ei, atunci au dat ascultare şi
i-au lăsat să plece .
11 Dar după aceea s-au întors şi i-au făcut pe servitorii şi pe
servitoarele, pe care îi lăsaseră să plece liberi, să se întoarcă,
şi i-au adus în supunere ca servitori şi servitoare .
12  De  aceea  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  Ieremia  de  la
DOMNUL, spunând:
13 Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel: Am înche-
iat un legământ cu taţii voştri în ziua când i-am scos din ţara
Egiptului, din casa robilor, spunând,
14 La sfârşitul a şapte ani, fiecare să lăsaţi să plece, pe fratele
său, un evreu, care ţi s-a fost vândut; şi după ce ţi-a servit
şase ani, să îl laşi să plece liber de la tine; dar taţii voştri nu
mi-au dat ascultare, nici nu şi-au plecat urechea .

15 Şi voi v-aţi întors acum şi aţi făcut ce este drept înaintea
ochilor mei, vestind, fiecare, libertatea aproapelui său; şi aţi
încheiat un legământ înaintea mea în casa care este numită
după numele meu;
16 Dar voi, v-aţi întors şi aţi întinat numele meu şi fiecare, aţi
făcut pe servitorul său şi fiecare, pe servitoarea sa, cărora le-
aţi dat libertate după plăcerea lor, să se întoarcă şi i-aţi adus
în supunere, să vă fie ca servitori şi servitoare .
17 De aceea astfel spune DOMNUL: Voi nu mi-aţi dat ascul-
tare, vestind fiecare, libertatea fratelui său şi fiecare, aproa-
pelui său; iată, eu, spune DOMNUL, vă vestesc libertatea sa-
biei, a ciumei şi a foametei; şi vă voi da spre apăsare în toate
împărăţiile pământului .
18 Şi voi da pe oamenii care au călcat legământul meu, care
nu au împlinit cuvintele legământului pe care îl făcuseră în-
aintea mea, când au tăiat viţelul în două şi au trecut printre
părţile lui,
19 Pe prinţii lui Iuda şi pe prinţii Ierusalimului, pe fameni şi
pe preoţi şi pe tot poporul ţării care a trecut printre părţile
viţelului;
20 Îi voi da chiar în mâna duşmanilor lor şi în mâna celor
care  le  caută  viaţa;  şi  trupurile  lor  moarte  vor  fi  ca  hrană
pentru păsările cerului şi pentru fiarele pământului .
21 Şi pe Zedechia împăratul lui Iuda şi pe prinţii lui îi voi da
în mâna duşmanilor lor şi în mâna celor care le caută viaţa
şi  în  mâna  armatei  împăratului  Babilonului  care  au  plecat
de la voi .
22  Iată,  eu  poruncesc,  spune  DOMNUL,  şi  îi  voi  face  să  se
întoarcă la această cetate; şi ei vor lupta împotriva ei şi o vor
lua şi o vor arde cu foc; şi voi face cetăţile lui Iuda o pustiire
fără vreun locuitor .

CApitoLuL 35

CUVâNTUL  care  a  venit  la  Ieremia  de  la  DOMNUL  în

zilele  lui  Ioiachim,  fiul  lui  Iosia,  împăratul  lui  Iuda,

spunând:
2  Du-te  la  casa  recabiţilor  şi  vorbeşte-le  şi  adu-i  în  casa
DOMNULUI într-una din camere şi dă-le vin să bea .
3 Atunci am luat pe Iaazania, fiul lui Ieremia, fiul lui Habaţinia
şi pe fraţii săi şi pe toţi fiii săi şi toată casa recabiţilor;
4  Şi  i-am  adus  în  casa  DOMNULUI,  în  camera  fiilor  lui
Hanan, fiul lui Igdalia, un om al lui Dumnezeu, care era lân-
gă camera prinţilor, care era deasupra camerei lui Maaseia,
fiul lui Şalum, păzitorul uşii;
5 Şi am pus, înaintea fiilor casei recabiţilor, oale pline cu vin,
şi pahare, şi le-am spus: Beţi vin .
6 Dar ei au spus: Refuzăm să bem vin; fiindcă Ionadab, fiul
lui  Recab,  tatăl  nostru  ne-a  poruncit,  spunând:  Să  nu  beţi
vin, nici voi, nici fiii voştri, pentru totdeauna;
7 Nici să zidiţi casă, nici să semănaţi sămânţă, nici să sădiţi
vie, nici să aveţi vreuna; ci în toate zilele voastre să locuiţi în
corturi; ca să trăiţi multe zile în ţara unde sunteţi străini .
8 Astfel, noi am ascultat de vocea lui Ionadab fiul lui Recab
tatăl nostru în tot ce ne-a poruncit, ca să nu bem vin în toa-
te  zilele  noastre,  noi,  soţiile  noastre,  fiii  noştri  sau  fiicele
noastre;
9  Nici  să  zidim  case  pentru  noi  pentru  a  le  locui;  nici  nu
avem vie, nici câmp, nici sămânţă;
10  Ci  am  locuit  în  corturi  şi  am  dat  ascultare  şi  am  făcut
conform cu tot ceea ce Ionadab, tatăl nostru, ne-a poruncit .
11  Dar  s-a  întâmplat,  când  Nebucadneţar,  împăratul
Babilonului,  a  urcat  în  ţară,  că  noi  am  spus:  Veniţi  şi  să

454

Ieremia  36

mergem la Ierusalim de frica armatei caldeenilor şi de frica
armatei sirienilor; astfel, noi locuim la Ierusalim .
12  ¶  Atunci  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  Ieremia,
spunând:
13 Astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel: Du-
te şi spune bărbaţilor lui Iuda şi locuitorilor Ierusalimului:
Nu voiţi să primiţi instruire pentru a da ascultare cuvintelor
mele? spune DOMNUL .
14  Cuvintele  lui  Ionadab,  fiul  lui  Recab,  prin  care  le-a  po-
runcit fiilor săi să nu bea vin, sunt împlinite; fiindcă până în
această zi ei nu beau deloc, ci au ascultat de porunca tatălui
lor;  totuşi  v-am  vorbit,  ridicându-mă  devreme  şi  vorbind;
dar voi nu mi-aţi dat ascultare .
15 V-am trimis de asemenea pe toţi servitorii mei profeţii,
ridicându-i devreme şi trimiţându-i, spunând: Întoarceţi-vă
acum, fiecare de la calea lui rea şi îndreptaţi-vă facerile şi nu
mergeţi după alţi dumnezei pentru a le servi şi veţi locui în
ţara pe care v-am dat-o vouă şi taţilor voştri; dar voi nu v-aţi
plecat urechea, nici nu mi-aţi dat ascultare .
16 Deoarece fiii lui Ionadab, fiul lui Recab, au împlinit po-
runca tatălui lor, pe care el le-a poruncit-o; dar acest popor
nu mi-a dat ascultare;
17  De  aceea  astfel  spune  DOMNUL  Dumnezeul  oştirilor,
Dumnezeul lui Israel: Iată, voi aduce asupra lui Iuda şi asu-
pra tuturor locuitorilor Ierusalimului, tot răul pe care l-am
pronunţat împotriva lor; deoarece le-am vorbit, dar ei nu au
ascultat; şi i-am chemat, dar ei nu au răspuns .
18 Şi Ieremia a spus casei recabiţilor: Astfel spune DOMNUL
oştirilor, Dumnezeul lui Israel: Pentru că aţi ascultat de po-
runca tatălui vostru, Ionadab, şi aţi păzit toate preceptele lui
şi aţi făcut conform cu tot ce el v-a poruncit;
19 De aceea astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui
Israel: lui Ionadab, fiul lui Recab, nu îi va lipsi un bărbat care
să stea înaintea mea, pentru totdeauna .

CApitoLuL 36

ŞI  s-a  întâmplat  în  anul  al  patrulea  al  lui  Ioiachim,  fiul

lui  Iosia,  împăratul  lui  Iuda,  că  acest  cuvânt  a  venit  la

Ieremia de la DOMNUL, spunând:
2 Ia-ţi un sul de carte şi scrie pe el toate cuvintele pe care ţi
le-am vorbit împotriva lui Israel şi împotriva lui Iuda şi îm-
potriva  tuturor  naţiunilor,  din  ziua  când  ţi-am  vorbit,  din
zilele lui Iosia, chiar până în această zi .
3 Poate că va auzi casa lui Iuda tot răul pe care am de gând să
li-l fac; ca să se întoarcă fiecare de la calea lui rea; ca să le iert
nelegiuirea şi păcatul .
4 Atunci Ieremia l-a chemat pe Baruc, fiul lui Neriia; şi Baruc
a  scris,  pe  un  sul  de  carte,  toate  cuvintele  DOMNULUI,  pe
care el i le vorbise, prin gura lui Ieremia .
5 Şi Ieremia i-a poruncit lui Baruc, spunând: Eu sunt închis;
nu pot să intru în casa DOMNULUI;
6  De  aceea  intră  şi  citeşte  în  urechile  poporului,  în  casa
DOMNULUI,  în  ziua  de  post,  sulul,  cuvintele  DOMNULUI,
pe care le-ai scris din gura mea; şi de asemenea să le citeşti în
urechile tuturor celor din Iuda, care vin din cetăţile lor .
7 Poate că ei vor prezenta cererea lor înaintea DOMNULUI
şi se vor întoarce, fiecare de la calea lui rea; pentru că mare
este mânia şi furia pe care DOMNUL a pronunţat-o împotri-
va acestui popor .
8  Şi  Baruc,  fiul  lui  Neriia,  a  făcut  conform  cu  toate  câte
profetul  Ieremia  îi  poruncise,  citind  din  carte,  cuvintele
DOMNULUI, în casa DOMNULUI .

9 ¶ Şi s-a întâmplat în anul al cincilea al lui Ioiachim, fiul
lui  Iosia,  împăratul  lui  Iuda,  în  luna  a  noua,  că  ei  au  pro-
clamat un post înaintea DOMNULUI pentru tot poporul din
Ierusalim şi pentru tot poporul care a venit din cetăţile lui
Iuda la Ierusalim .
10  Atunci  Baruc  a  citit  din  carte,  cuvintele  lui  Ieremia,  în
casa  DOMNULUI,  în  camera  lui  Ghemaria,  fiul  lui  Şafan,
scribul,  în  curtea  superioară,  la  intrarea  porţii  noi  a  casei
DOMNULUI, în urechile întregului popor .
11 Când Micaia, fiul lui Ghemaria, fiul lui Şafan, a auzit, din
carte, toate cuvintele DOMNULUI,
12 Atunci el a coborât în casa împăratului, în camera scri-
bului; şi, iată, toţi prinţii şedeau acolo, chiar Elişama, scri-
bul,  şi  Delaia,  fiul  lui  Şemaia,  şi  Elnatan,  fiul  lui  Acbor,  şi
Ghemaria, fiul lui Şafan, şi Zedechia, fiul lui Hanania, şi toţi
prinţii .
13 Atunci Micaia le-a vestit toate cuvintele pe care le auzise,
când Baruc a citit cartea în urechile poporului .
14 De aceea toţi prinţii au trimis pe Iehudi, fiul lui Netania,
fiul lui Şelemia, fiul lui Cuşi, la Baruc, spunând: Ia în mâna
ta sulul din care ai citit în urechile poporului şi vino . Astfel,
Baruc, fiul lui Neriia, a luat sulul în mâna şi a venit la ei .
15 Iar ei i-au spus: Şezi şi citeşte-l în urechile noastre . Astfel,
Baruc l-a citit în urechile lor .
16 Şi s-a întâmplat, după ce au auzit toate cuvintele, că s-au
înspăimântat, deopotrivă unul şi altul şi i-au spus lui Baruc:
Negreşit vom spune împăratului toate aceste cuvinte .
17 Şi l-au întrebat pe Baruc, spunând: Spune-ne acum: Cum
ai scris toate aceste cuvinte din gura lui?
18 Atunci Baruc le-a răspuns: El mi-a zis toate aceste cuvinte
cu gura lui şi eu le-am scris cu cerneală în carte .
19 Atunci prinţii i-au spus lui Baruc: Du-te, ascunde-te, tu şi
Ieremia, şi să nu ştie nimeni unde sunteţi .
20 ¶ Şi au mers la împărat în curte, dar au pus sulul în came-
ra lui Elişama, scribul; şi au spus toate cuvintele în urechile
împăratului .
21 Astfel, împăratul l-a trimis pe Iehudi să aducă sulul; iar
el l-a luat din camera lui Elişama, scribul . Şi Iehudi l-a citit
în urechile împăratului şi în urechile tuturor prinţilor care
stăteau în picioare lângă împărat .
22 În acel timp împăratul şedea în casa de iarnă în luna a
noua; şi acolo era, în vatră, un foc, arzând înaintea lui .
23 Şi s-a întâmplat după ce Iehudi citea trei sau patru foi, că
împăratul le tăia cu cuţitul scribului şi le arunca în focul care
era în vatră, până când tot sulul a fost mistuit în focul care
era în vatră .
24 Totuşi ei nu s-au înspăimântat, nici nu şi-au rupt hainele,
nici împăratul, nici vreunul dintre servitorii lui care auzise-
ră toate aceste cuvinte .
25 Totuşi Elnatan şi Delaia şi Ghemaria făcuseră mijlocire la
împărat să nu ardă sulul; dar el a refuzat să îi asculte .
26 Iar împăratul a poruncit lui Ierahmeel, fiul lui Hamelec,
şi lui Seraia, fiul lui Azriel, şi lui Şelemia, fiul lui Abdeel, să îi
prindă pe scribul Baruc şi pe profetul Ieremia; dar DOMNUL
i-a ascuns .
27 Atunci cuvântul DOMNULUI a venit la Ieremia, după ce
împăratul arsese sulul şi cuvintele pe care le scrisese Baruc
din gura lui Ieremia, spunând:
28 Ia-ţi din nou un alt sul şi scrie pe el toate cuvintele di-
nainte care fuseseră pe sulul dintâi, pe care Ioiachim, împă-
ratul lui Iuda, îl arsese .
29 Şi să îi spui lui Ioiachim, împăratul lui Iuda: Astfel spune

455

Ieremia  38

DOMNUL: Tu ai ars acest sul, spunând: De ce ai scris pe el,
spunând:  Împăratul  Babilonului  va  veni  negreşit  şi  va  dis-
truge această ţară şi va face să dispară din ea om şi animal?
30 De aceea astfel spune DOMNUL despre Ioiachim împăra-
tul lui Iuda: El nu va avea pe nimeni care să şadă pe tronul
lui David; şi trupul lui mort va fi aruncat afară, ziua pentru
arşiţă şi noaptea pentru frig .
31 Şi îl voi pedepsi pe el şi sămânţa lui şi pe servitorii lui pen-
tru nelegiuirea lor; şi voi aduce asupra lor şi asupra locuitori-
lor Ierusalimului şi asupra bărbaţilor lui Iuda tot răul pe care
l-am pronunţat împotriva lor; dar ei nu au dat ascultare .
32 Atunci Ieremia a luat un alt sul şi l-a dat scribului Baruc,
fiul  lui  Neriia;  care  a  scris  în  el,  din  gura  lui  Ieremia,  toa-
te cuvintele cărţii pe care Ioiachim împăratul lui Iuda o ar-
sese  în  foc;  şi  s-au  mai  adăugat  pe  lângă  ele  multe  cuvinte
asemănătoare .

CApitoLuL 37

ŞI împăratul Zedechia, fiul lui Iosia, a domnit în locul lui

Ieconia, fiul lui Ioiachim, pe care Nebucadneţar, împăra-

tul Babilonului, îl făcuse împărat în ţara lui Iuda .
2 Dar nici el, nici servitorii lui, nici poporul ţării, nu au dat
ascultare  cuvintelor  DOMNULUI  pe  care  el  le  vorbise  prin
profetul Ieremia .
3  Şi  împăratul  Zedechia  a  trimis  pe  Iucal,  fiul  lui  Şelemia,
şi pe Ţefania, fiul lui Maaseia, preotul, la profetul Ieremia,
spunând: Roagă-te acum DOMNULUI Dumnezeului nostru
pentru noi .
4 Şi Ieremia intra şi ieşea în mijlocul poporului; pentru că nu
îl puseseră în închisoare .
5 Atunci armata lui Faraon ieşise din Egipt; şi când caldeenii
care asediau Ierusalimul au auzit veştile despre ei, s-au de-
părtat de Ierusalim .
6 Atunci a venit cuvântul  DOMNULUI la profetul Ieremia,
spunând:
7 Astfel spune DOMNUL, Dumnezeul lui Israel: Astfel să îi
spuneţi împăratului lui Iuda care v-a trimis la mine să mă
întrebaţi: Iată, armata lui Faraon, care a ieşit să vă ajute, se
va întoarce în Egipt, în ţara lor .
8 Şi caldeenii vor veni din nou şi vor lupta împotriva acestei
cetăţi şi o vor lua şi o vor arde cu foc .
9 Astfel spune DOMNUL: Nu vă înşelaţi, spunând: Caldeenii
vor pleca cu siguranţă de la noi; fiindcă nu vor pleca .
10  Căci  deşi  aţi  fi  lovit  întreaga  armată  a  caldeenilor  care
luptă împotriva voastră şi ar fi rămas numai bărbaţi răniţi
printre ei, totuşi ei s-ar ridica, fiecare din cortul lui, şi ar arde
această cetate cu foc .
11 ¶ Şi s-a întâmplat, după ce armata caldeenilor s-a împrăş-
tiat din Ierusalim, de frica armatei lui Faraon,
12  Că  Ieremia  a  ieşit  din  Ierusalim  să  meargă  în  ţara  lui
Beniamin, pentru a se pierde acolo în popor .
13 Şi când a ajuns la poarta lui Beniamin, era acolo o căpe-
tenie a gărzii, a cărui nume era Iriia, fiul lui Şelemia, fiul lui
Hanania; şi el l-a luat pe profetul Ieremia, spunând: Tu treci
la caldeeni .
14 Atunci Ieremia a spus: Nu este adevărat; nu trec la calde-
eni . Dar el nu i-a dat ascultare; astfel Iriia l-a luat pe Ieremia
şi l-a adus la prinţi .
15 Şi prinţii au fost furioşi pe Ieremia şi l-au lovit şi l-au pus
în închisoare, în casa lui Ionatan, scribul; pentru că făcuseră
din ea închisoarea .
16 Atunci Ieremia a intrat în groapă şi în celule şi Ieremia a

rămas acolo multe zile;
17  Atunci  Zedechia  împăratul  a  trimis  şi  l-a  scos  afară;  şi
împăratul l-a întrebat în secret, în casa lui şi a spus: Este vre-
un cuvânt de la DOMNUL? Şi Ieremia a spus: Este; fiindcă, a
spus el: Tu vei fi dat în mâna împăratului Babilonului .
18 Mai mult, Ieremia i-a spus împăratului Zedechia: Cu ce
am  păcătuit  eu  împotriva  ta  sau  împotriva  servitorilor  tăi
sau împotriva acestui popor de m-aţi pus în închisoare?
19  Unde  sunt  profeţii  voştri  care  v-au  profeţit,  spunând:
Împăratul  Babilonului  nu  va  veni  împotriva  voastră,  nici
împotriva acestei ţări?
20 De aceea, ascultă acum, te rog, domnul meu împărate; să
fie cererea mea, te rog, primită înaintea ta; ca să nu faci să
mă întorc la casa lui Ionatan, scribul, ca nu cumva să mor
acolo .
21 Atunci împăratul Zedechia a poruncit să îl dea pe Ieremia
în curtea închisorii şi să îi dea zilnic o bucată de pâine din
strada brutarilor, până când toată pâinea din cetate se termi-
nă . Astfel Ieremia a rămas în curtea închisorii .

CApitoLuL 38

ATUNCI  Şefatia,  fiul  lui  Matan,  şi  Ghedalia,  fiul  lui

Paşhur,  şi  Iucal,  fiul  lui  Şelemia,  şi  Paşhur,  fiul  lui
Malchiia, au auzit cuvintele pe care Ieremia le vorbise între-
gului popor, spunând:
2 Astfel spune DOMNUL: Cel ce rămâne în această cetate va
muri de sabie, de foamete sau de ciumă; dar cel ce iese la cal-
deeni va trăi; fiindcă va avea viaţa lui ca pradă şi va trăi .
3 Astfel spune DOMNUL: Această cetate va fi dată într-ade-
văr în mâna armatei împăratului Babilonului, care o va lua .
4  De  aceea  prinţii  i-au  spus  împăratului:  Te  implorăm,  să
fie acest om dat la moarte; fiindcă astfel el slăbeşte mâinile
războinicilor care au rămân în această cetate şi mâinile în-
tregului popor, vorbindu-le astfel de cuvinte; pentru că acest
om nu caută bunăstarea acestui popor, ci vătămarea .
5  Atunci  împăratul  Zedechia  a  spus:  Iată,  el  este  în  mâna
voastră; pentru că împăratul nu poate face nimic împotriva
voastră .
6  Atunci  l-au  luat  pe  Ieremia  şi  l-au  aruncat  în  groapa  lui
Malchiia,  fiul  lui  Hamelec,  care  era  în  curtea  închisorii;  şi
l-au coborât pe Ieremia cu frânghii . Şi în groapă nu era apă,
ci mocirlă; astfel, Ieremia s-a scufundat în mocirlă .
7 Şi când Ebed-Melec, etiopianul, unul dintre famenii care
erau în casa împăratului, a  auzit că l-au pus  pe  Ieremia în
groapă; împăratul şezând atunci la poarta lui Beniamin;
8 Ebed-Melec a ieşit din casa împăratului şi i-a vorbit împă-
ratului, spunând:
9 Domnul meu, împărate, aceşti oameni au făcut rău în tot
ceea ce i-au făcut profetului Ieremia, pe care l-au aruncat în
groapă; şi va muri de foame în locul unde este; pentru că nu
mai este pâine în cetate .
10 Atunci împăratul i-a poruncit lui Ebed-Melec, etiopianul,
spunând: Ia de aici treizeci de bărbaţi cu tine şi scoate-l afară
pe profetul Ieremia din groapă, înainte ca el să moară .
11 Astfel Ebed-Melec i-a luat pe bărbaţi cu el şi a intrat în
casa împăratului, de sub trezorerie, şi a luat de acolo petice
aruncate şi zdrenţe vechi putrezite şi le-a coborât cu frânghii
în groapă la Ieremia .
12 Şi Ebed-Melec etiopianul i-a spus lui Ieremia: Pune acum
aceste haine vechi aruncate şi zdrenţe putrezite sub subsuo-
rile tale, sub frânghii . Şi Ieremia a făcut astfel .
13 Astfel ei l-au tras pe Ieremia cu frânghii şi l-au scos din

456

Ieremia  40

groapă; şi Ieremia a rămas în curtea închisorii .
14  ¶  Atunci  împăratul  Zedechia  a  trimis  şi  l-a  adus  pe
profetul  Ieremia  la  el,  la  intrarea  a  treia  care  este  în  casa
DOMNULUI; şi împăratul i-a spus lui Ieremia: Te voi întreba
un lucru, nu îmi ascunde nimic .
15 Atunci Ieremia i-a spus lui Zedechia: Dacă îţi spun aceas-
ta, nu mă vei da într-adevăr la moarte? Iar dacă îţi dau sfat,
nu îmi vei da ascultare .
16 Astfel Zedechia împăratul i-a jurat în secret lui Ieremia,
spunând:  Precum  DOMNUL  trăieşte,  care  ne-a  făcut  acest
suflet, nu te voi da la moarte, nici nu te voi da în mâna aces-
tor oameni care îţi caută viaţa .
17  Atunci  Ieremia  i-a  spus  lui  Zedechia:  Astfel  spune
DOMNUL, Dumnezeul oştirilor, Dumnezeul lui Israel: Dacă
vei ieşi într-adevăr la prinţii împăratului Babilonului, atunci
sufletul tău va trăi şi această cetate nu va fi arsă cu foc; şi vei
trăi şi casa ta;
18  Dar  dacă  nu  vei  ieşi  la  prinţii  împăratului  Babilonului,
atunci această cetate va fi dată în mâna caldeenilor şi ei o vor
arde cu foc, iar tu nu vei scăpa din mâna lor .
19 Şi împăratul Zedechia i-a spus lui Ieremia: Mă tem de iu-
deii care au trecut la caldeeni, ca nu cumva ei să mă dea în
mâna lor şi să mă batjocorească .
20 Dar Ieremia a spus: Nu te vor da . Te implor, ascultă de
vocea DOMNULUI, pe care ţi-o vorbesc; astfel îţi va fi bine şi
sufletul tău va trăi .
21  Dar  dacă  refuzi  să  ieşi,  acesta  este  cuvântul  pe  care
DOMNUL mi l-a arătat:
22 Şi, iată, toate femeile care au rămas în casa împăratului
lui Iuda vor fi aduse la prinţii împăratului Babilonului şi ace-
le femei vor spune: Prietenii tăi te-au înşelat şi te-au învins;
picioarele tale sunt scufundate în mocirlă şi ei sunt întorşi
înapoi .
23 Astfel ei vor scoate afară pe toate soţiile tale şi pe copiii tăi
la caldeeni; şi tu nu vei scăpa din mâna lor, ci vei fi luat prin
mâna împăratului Babilonului şi vei face ca această cetate să
fie arsă cu foc .
24 Atunci Zedechia i-a spus lui Ieremia: Să nu ştie nimeni
despre aceste cuvinte şi nu vei muri .
25 Dar dacă prinţii aud că eu am vorbit cu tine şi vin la tine
şi îţi spun: Vesteşte-ne acum ce i-ai spus împăratului, nu as-
cunde aceasta de la noi şi nu te vom da la moarte; de aseme-
nea şi ce ţi-a spus împăratul;
26 Atunci să le spui: Eu mi-am prezentat cererea înaintea îm-
păratului, ca să nu mă facă să mă întorc în casa lui Ionatan,
să mor acolo .
27 Atunci au venit toţi prinţii la Ieremia şi l-au întrebat; şi el
le-a spus conform cu toate aceste cuvinte pe care împăratul
i le poruncise . Astfel ei au încetat să vorbească cu el, pentru
că lucrul nu a fost înţeles .
28 Astfel Ieremia a locuit în curtea închisorii până în ziua
când în care Ierusalimul a fost luat: şi a fost acolo în timp ce
Ierusalimul a fost luat .

CApitoLuL 39

ÎN anul al nouălea al lui Zedechia, împăratul lui Iuda, în

luna a zecea, a venit Nebucadneţar, împăratul Babilonului,

şi toată armata lui împotriva Ierusalimului şi l-au asediat .
2 Şi în anul al unsprezecelea al lui Zedechia, în luna a patra,
în a noua zi a lunii, cetatea a fost spartă .
3  Şi  toţi  prinţii  împăratului  Babilonului  au  intrat  şi  au  şe-
zut la poarta din mijloc, chiar Nergal-Şareţer, Samgar-Nebu,

Sarsechim,  Rabsaris,  Nergal-Şareţer,  Rabmag,  cu  toată  ră-
măşiţa prinţilor împăratului Babilonului .
4 Şi s-a întâmplat, când i-au văzut Zedechia, împăratul lui
Iuda, şi toţi bărbaţii de război, că au fugit şi au ieşit din ceta-
te noaptea, pe calea grădinii împăratului, prin poarta dintre
cele două ziduri; şi el a ieşit pe calea câmpiei .
5 Dar armata caldeenilor i-a urmărit şi l-a ajuns pe Zedechia
în  câmpiile  Ierihonului;  şi  după  ce  l-au  prins,  l-au  adus
la  Nebucadneţar,  împăratul  Babilonului,  la  Ribla  în  ţara
Hamatului, unde el a dat judecata asupra lui .
6 Atunci împăratul Babilonului i-a ucis pe fiii lui Zedechia,
în  Ribla,  înaintea  ochilor  lui;  de  asemenea  împăratul
Babilonului a ucis pe toţi nobilii lui Iuda .
7 ¶ Mai mult, el i-a scos ochii lui Zedechia şi l-a legat cu lan-
ţuri, pentru a-l duce în Babilon .
8 Şi caldeenii au ars casa împăratului şi casele poporului cu
foc şi au dărâmat zidurile Ierusalimului .
9  Atunci  Nebuzaradan,  căpetenia  gărzii,  a  dus  captivă  în
Babilon, rămăşiţa poporului care rămăsese în cetate şi pe cei
care fugiseră, care căzuseră în mâinile lui, împreună cu re-
stul poporului care rămăsese .
10 Dar Nebuzaradan, căpetenia gărzii, a lăsat dintre cei să-
raci din popor, care nu aveau nimic, în ţara lui Iuda; şi în acel
timp le-a dat vii şi câmpuri .
11 ¶ Şi Nebucadneţar, împăratul Babilonului, a dat porun-
că,  referitor  la  Ieremia,  lui  Nebuzaradan  căpetenia  gărzii,
spunând:
12 Ia-l şi ai grijă de el şi să nu îi faci nici o vătămare; ci să îi
faci precum îţi va spune .
13  Astfel  Nebuzaradan,  căpetenia  gărzii,  a  trimis,  şi
Nebuşazban,  Rabsaris  şi  Nergal-Şareţer,  Rabmag,  şi  toţi
prinţii împăratului Babilonului;
14 Chiar ei au trimis şi l-au luat pe Ieremia din curtea închi-
sorii şi l-au dat lui Ghedalia, fiul lui Ahicam, fiul lui Şafan, ca
să îl ducă acasă; astfel el a locuit printre popor .
15 Şi cuvântul DOMNULUI a venit la Ieremia, în timp ce el
era închis în curtea închisorii, spunând:
16  Du-te şi vorbeşte-i lui Ebed-Melec  etiopianul,  spunând:
Astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel: Iată,
voi aduce cuvintele mele asupra acestei cetăţi spre rău şi nu
spre bine; şi ele vor fi împlinite în acea zi înaintea ta .
17 Dar pe tine te voi elibera în acea zi, spune DOMNUL; şi nu
vei fi dat în mâna oamenilor de care te temi .
18 Pentru că te voi elibera într-adevăr şi tu nu vei cădea prin
sabie, ci viaţa ta va fi ca pradă pentru tine; deoarece ţi-ai pus
încrederea în mine, spune DOMNUL .

CApitoLuL 40

CUVâNTUL care a venit la Ieremia de la DOMNUL, după

ce Nebuzaradan, căpetenia gărzii, îl lăsase să plece din
Rama, când îl luase, el fiind legat în lanţuri printre toţi cei
care  erau  duşi  captivi  din  Ierusalim  şi  din  Iuda,  care  erau
duşi captivi în Babilon .
2 Şi căpetenia gărzii l-a luat pe Ieremia şi i-a spus: DOMNUL
Dumnezeul tău a pronunţat acest rău asupra acestui loc .
3  Şi,  DOMNUL  a  adus  aceasta  şi  a  făcut  conform  cu  ce  a
spus; pentru că voi aţi păcătuit împotriva DOMNULUI şi nu
aţi ascultat de vocea lui, de aceea acest lucru a venit asupra
voastră .
4 Şi acum, iată, te dezleg în această zi de lanţurile care erau
pe mâna ta . Dacă ţi se pare cuvenit să vii cu mine la Babilon,
vino;  şi  ochiul  meu  va  fi  asupra  ta;  dar  dacă  nu  ţi  se  pare

457

Ieremia  42

cuvenit să vii cu mine la
Babilon, atunci să nu vii; iată, toată ţara este înaintea ta; unde
îţi pare bine şi cuvenit să mergi, acolo să mergi .
5 Şi până el nu se întorsese înapoi, a  spus: Du-te înapoi  la
Ghedalia, fiul lui Ahicam, fiul lui Şafan, pe care împăratul
Babilonului l-a făcut guvernator peste cetăţile lui Iuda şi lo-
cuieşte cu el în mijlocul poporului; sau mergi oriunde ţi se
pare cuvenit să mergi . Astfel căpetenia gărzii i-a dat merinde
şi o răsplată şi l-a lăsat să plece .
6  Atunci  Ieremia  s-a  dus  la  Ghedalia,  fiul  lui  Ahicam,  la
Miţpa, şi a locuit cu el în mijlocul poporului care era rămas
în ţară .
7 ¶ Şi când toate căpeteniile armatelor, care erau în câmpii,
ei şi oamenii lor, au auzit că împăratul Babilonului îl făcu-
se  pe  Ghedalia,  fiul  lui  Ahicam,  guvernator  în  ţară  şi  că  îi
încredinţase  bărbaţi  şi  femei  şi  copii  şi  dintre  săracii  ţării,
dintre cei care nu fuseseră duşi captivi la Babilon;
8 Atunci ei au venit la Ghedalia la Miţpa, chiar Ismael, fiul
lui Netania, şi Iohanan şi Ionatan, fiii lui Careah, şi Seraia,
fiul lui Tanhumet, şi fiii lui Efai, netofatitul; şi Iezania, fiul
unui maacatit, ei şi oamenii lor .
9 Şi Ghedalia, fiul lui Ahicam, fiul lui Şafan, le-a jurat lor şi
oamenilor lor, spunând: Nu vă temeţi să serviţi caldeenilor;
locuiţi  în  ţară  şi  serviţi  împăratului  Babilonului  şi  vă  va  fi
bine .
10 Cât despre mine, iată, eu voi locui la Miţpa, pentru a servi
caldeenilor, care vor veni la noi; dar voi adunaţi vin şi fructe
de vară şi untdelemn şi puneţi-le în vasele voastre şi locuiţi
în cetăţile voastre pe care le-aţi luat .
11 De asemenea când toţi iudeii care erau în Moab şi printre
amoniţi şi în Edom şi care erau în toate ţările, au auzit că îm-
păratul Babilonului lăsase o rămăşiţă din Iuda şi că îl pusese
peste ei pe Ghedalia, fiul lui Ahicam, fiul lui Şafan;
12  Toţi  iudeii  s-au  întors  din  toate  locurile  unde  fuseseră
alungaţi şi au venit în ţara lui Iuda, la Ghedalia, la Miţpa şi
au adunat vin şi foarte multe fructe de vară .
13 Mai mult, Iohanan, fiul lui Careah, şi toate căpeteniile ar-
matelor, care erau în câmpii au venit la Ghedalia la Miţpa,
14 Şi i-au spus: Ştii tu într-adevăr că Baalis, împăratul amo-
niţilor, l-a trimis pe Ismael, fiul lui Netania, să te ucidă? Dar
Ghedalia, fiul lui Ahicam, nu i-a crezut .
15 Atunci Iohanan, fiul lui Careah, i-a vorbit în ascuns lui
Ghedalia la Miţpa, spunând: Lasă-mă să plec, te rog, şi îl voi
ucide pe Ismael, fiul lui Netania, şi nimeni nu va şti aceasta;
pentru ce să te ucidă el, ca toţi iudeii care s-au adunat la tine
să fie împrăştiaţi şi rămăşiţa lui Iuda să piară?
16 Dar Ghedalia, fiul lui Ahicam, i-a spus lui Iohanan, fiul
lui Careah: Să nu faci acest lucru; pentru că tu vorbeşti nea-
devăr despre Ismael .

CApitoLuL 41

ŞI s-a întâmplat în luna a şaptea, că Ismael, fiul lui Netania,

fiul lui Elişama, din sămânţa împărătească şi prinţii îm-
păratului, şi zece bărbaţi cu el, au venit la Ghedalia, fiul lui
Ahicam la Miţpa; şi acolo ei au mâncat pâine împreună în
Miţpa .
2 Atunci s-a ridicat Ismael, fiul lui Netania, şi cei zece băr-
baţi care erau cu el şi l-au lovit pe Ghedalia, fiul lui Ahicam,
fiul lui Şafan, cu sabia şi l-au ucis, pe cel pe care împăratul
Babilonului îl făcuse guvernator peste ţară .
3 Ismael a ucis de asemenea pe toţi iudeii care erau cu el, cu
Ghedalia, la Miţpa şi pe caldeenii care se găseau acolo şi pe

bărbaţii de război .
4 Şi s-a întâmplat a doua zi după ce el îl ucisese pe Ghedalia
şi nimeni nu ştia aceasta,
5 Că au venit câţiva din Sihem, din Şilo şi din Samaria, opt-
zeci de bărbaţi, având bărbile lor rase şi hainele lor rupte şi
care se tăiaseră, cu ofrande şi tămâie în mâna lor, pentru a le
aduce la casa DOMNULUI .
6 Şi Ismael, fiul lui Netania, a ieşit de la Miţpa să îi întâlneas-
că, plângând tot timpul cât mergea; şi s-a întâmplat, pe când
i-a întâlnit, că le-a spus: Veniţi la Ghedalia, fiul lui Ahicam .
7  Şi  s-a  întâmplat,  după  ce  ei  au  intrat  în  mijlocul  cetăţii,
că Ismael, fiul lui Netania, i-a ucis şi i-a aruncat în mijlocul
gropii, el şi oamenii care erau cu el .
8 Dar zece oameni s-au găsit între ei care i-au spus lui Ismael:
Nu  ne  ucide;  pentru  că  avem  ascunse  în  câmp,  provizii  de
grâu şi de orz şi de untdelemn şi de miere . Astfel el a încetat
şi nu i-a ucis printre fraţii lor .
9 Şi, groapa în care Ismael aruncase toate trupurile moarte
ale oamenilor, pe care îi ucisese din cauza lui Ghedalia, era
aceea pe care împăratul Asa o făcuse de frica lui Baaşa, îm-
păratul lui Israel; şi Ismael, fiul lui Netania, a umplut-o cu
cei ucişi .
10 Atunci Ismael a dus captivi toată rămăşiţa poporului care
era  în  Miţpa,  pe  fiicele  împăratului  şi  pe  tot  poporul  care
rămăsese în Miţpa, pe care Nebuzaradan căpetenia gărzii îi
încredinţase lui Ghedalia, fiul lui Ahicam; şi Ismael, fiul lui
Netania, i-a dus captivi şi s-a depărtat să treacă la amoniţi .
11 ¶ Dar când Iohanan, fiul lui Careah, şi toate căpeteniile
armatelor care erau cu el, au auzit de tot răul pe care Ismael,
fiul lui Netania, îl făcuse,
12  Atunci  ei  au  luat  pe  toţi  bărbaţii  şi  au  mers  să  lupte  cu
Ismael, fiul lui Netania, şi l-au găsit aproape de apele mari
care sunt în Gabaon .
13 Şi s-a întâmplat, când tot poporul care era cu Ismael, l-a
văzut pe Iohanan, fiul lui Careah, şi pe toate căpeteniile ar-
matelor care erau cu el, că s-au veselit .
14  Astfel,  tot  poporul  pe  care  Ismael  îl  dusese  captiv  din
Miţpa s-a întors şi a venit înapoi şi s-a dus la Iohanan, fiul
lui Careah .
15 Dar Ismael, fiul lui Netania, a scăpat de Iohanan cu opt
oameni şi a mers la amoniţi .
16 Şi Iohanan, fiul lui Careah, şi toate căpeteniile armatelor
care erau cu el au luat toată rămăşiţa poporului, pe care au
adus-o înapoi de la Ismael, fiul lui Netania, care venea din
Miţpa, după ce îl ucisese
pe Ghedalia, fiul lui Ahicam: adică pe bărbaţii viteji război-
nici şi pe femei şi pe copii şi pe fameni, pe care i-a adus îna-
poi din Gabaon;
17 Şi s-au depărtat şi au locuit în locuinţele din Chimham,
care este lângă Betleem, pentru a merge să intre în Egipt,
18  Din  cauza  caldeenilor;  pentru  că  se  temeau  de  ei,  pen-
tru că Ismael, fiul lui Netania, îl ucisese pe Ghedalia, fiul lui
Ahicam, pe care împăratul Babilonului îl făcuse guvernator
peste ţară .

CApitoLuL 42

ATUNCI toate căpeteniile armatelor şi Iohanan, fiul lui

Careah, şi Iezania, fiul lui Hoşaia, şi tot poporul de la

cel mai mic până la cel mai mare, s-au apropiat,
2 Şi i-au spus profetului Ieremia: Să fie, te implorăm, cererea
noastră primită înaintea ta şi roagă-te pentru noi DOMNULUI
Dumnezeului tău, pentru toată această rămăşiţă; (pentru că

458

Ieremia  44

am rămas doar puţini din mulţi, precum ne văd ochii tăi);
3 Ca DOMNUL Dumnezeul tău să ne arate calea pe care să
umblăm şi lucrul pe care să îl facem .
4 Atunci profetul Ieremia le-a spus: V-am auzit; iată, mă voi
ruga DOMNULUI Dumnezeului vostru conform cuvintelor
voastre; şi se va întâmpla, că orice lucru DOMNUL vă va răs-
punde, eu vi-l voi vesti; nu voi ascunde nimic de la voi .
5 Atunci ei i-au spus lui Ieremia: DOMNUL să fie un martor
adevărat şi credincios între noi, dacă nu vom face conform
cu toate lucrurile pentru care DOMNUL Dumnezeul tău te
va trimite la noi .
6 Fie bine sau fie rău, noi vom asculta de vocea DOMNULUI
Dumnezeului nostru, la care te trimitem; ca să ne fie bine,
când facem ce porunceşte vocea DOMNULUI Dumnezeului
nostru .
7 ¶ Şi s-a întâmplat că, după zece zile cuvântul DOMNULUI
a venit la Ieremia .
8 Atunci el l-a chemat pe Iohanan, fiul lui Careah, şi pe toate
căpeteniile armatelor care erau cu el şi pe tot poporul de la
cel mai mic până la cel mai mare,
9 Şi le-a spus: Astfel spune DOMNUL Dumnezeul lui Israel,
la care m-aţi trimis să prezint cererea voastră înaintea lui:
10 Dacă voi veţi rămâne în această ţară, atunci eu vă voi zidi
şi nu vă voi dărâma şi vă voi sădi şi nu vă voi smulge; pentru
că mă pocăiesc de răul pe care vi l-am făcut .
11 Nu vă temeţi de împăratul Babilonului, de care vă temeţi;
nu vă temeţi de el, spune DOMNUL; pentru că eu sunt cu voi
să vă salvez şi să vă eliberez din mâna lui .
12 Şi vă voi arăta mile, ca el să aibă milă de voi şi să vă facă să
vă întoarceţi în propria voastră ţară .
13 Dar dacă veţi spune: Nu vom locui în această ţară, nici nu
vom asculta de vocea DOMNULUI Dumnezeului vostru,
14  Spunând:  Nu;  ci  vom  merge  în  ţara  Egiptului,  unde  nu
vom vedea război, nici nu vom auzi sunet de trâmbiţă, nici
nu vom avea foame de pâine; şi acolo vom locui;
15 Ascultaţi acum cuvântul DOMNULUI, voi rămăşiţă a lui
Iuda: Astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel:
Dacă în întregime vă veţi îndrepta feţele să intraţi în Egipt şi
să mergeţi să locuiţi temporar acolo;
16 Atunci se va întâmpla, că sabia, de care vă temeţi, vă va
ajunge acolo în ţara Egiptului, şi foametea, de care v-aţi în-
spăimântat, vă va urma îndeaproape acolo în Egipt; şi acolo
veţi muri .
17  Astfel  va  fi  cu  toţi  oamenii  care  îşi  îndreaptă  feţele  să
meargă în Egipt să locuiască temporar acolo; vor muri de sa-
bie, de foamete şi de ciumă; şi nimeni dintre ei nu va rămâne
nici nu va scăpa de răul pe care îl voi aduce asupra lor .
18 Pentru că astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui
Israel: Precum mânia mea şi furia mea au fost turnate asupra
locuitorilor Ierusalimului, tot astfel furia mea va fi turnată
asupra voastră, când veţi intra în Egipt; şi veţi fi detestaţi şi
veţi fi o înmărmurire şi un blestem şi o ocară; şi nu veţi mai
vedea acest loc .
19 DOMNUL a spus referitor la voi, voi rămăşiţă a lui Iuda:
Nu mergeţi în Egipt; să ştiţi într-adevăr că v-am avertizat în
această zi .
20 Pentru că voi v-aţi făţărnicit în inimile voastre, când m-
aţi trimis la DOMNUL Dumnezeul vostru, spunând: Roagă-
te pentru noi DOMNULUI Dumnezeul nostru; şi conform cu
toate câte  DOMNUL Dumnezeul nostru va spune, astfel să
ne vesteşti şi noi vom face .
21 Şi acum, eu v-am vestit în această zi; dar voi nu aţi făcut ce

porunceşte vocea DOMNULUI Dumnezeul vostru, nici vre-
un lucru pentru care el m-a trimis la voi .
22 De aceea acum să ştiţi, într-adevăr, că veţi muri de sabie,
de foamete şi de ciumă, în locul unde doriţi să mergeţi şi să
locuiţi temporar .

CApitoLuL 43

ŞI s-a întâmplat, când Ieremia a terminat de vorbit între-

gului  popor  toate  cuvintele  DOMNULUI  Dumnezeului
lor, pentru care DOMNUL Dumnezeul lor îl trimisese la ei,
toate aceste cuvinte,
2 Că Azaria, fiul lui Hoşaia, şi Iohanan, fiul lui Careah, şi toţi
bărbaţii  mândri,  a  vorbit,  spunându-i  lui  Ieremia:  Tu  vor-
beşti mincinos; DOMNUL Dumnezeul nostru nu te-a trimis
să spui: Nu mergeţi în Egipt să locuiţi temporar acolo;
3 Ci Baruc, fiul lui Neriia, te pune împotriva noastră, pentru
a fi daţi în mâna caldeenilor, ca ei să ne dea la moarte şi să ne
ducă robi în Babilon .
4 Astfel Iohanan, fiul lui Careah, şi toate căpeteniile armate-
lor şi tot poporul nu au ascultat de vocea DOMNULUI, pen-
tru a locui în ţara lui Iuda .
5 Ci Iohanan, fiul lui Careah, şi toate căpeteniile armatelor,
au  luat  toată  rămăşiţa  lui  Iuda  care  se  întorsese  din  toate
naţiunile, unde fuseseră alungaţi, pentru a locui în ţara lui
Iuda,
6 Pe bărbaţi şi pe femei şi pe copii şi pe fiicele împăratului şi
pe fiecare persoană pe care Nebuzaradan căpetenia gărzii o
lăsase cu Ghedalia, fiul lui Ahicam, fiul lui Şafan, şi pe pro-
fetul Ieremia şi pe Baruc fiul lui Neriia .
7 Astfel ei au intrat în ţara Egiptului, pentru că nu au ascultat
de vocea DOMNULUI; astfel, ei au ajuns până la Tahpanes .
8  ¶  Atunci  a  venit  cuvântul  DOMNULUI  la  Ieremia  în
Tahpanes, spunând:
9 Ia pietre mari în mâna ta şi ascunde-le în lut, în cuptorul de
cărămizi, care este la intrarea casei lui Faraon în Tahpanes,
înaintea vederii bărbaţilor lui Iuda;
10 Şi spune-le: Astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul
lui Israel: Iată, eu voi trimite şi voi lua pe Nebucadneţar, îm-
păratul  Babilonului,  servitorul  meu,  şi  voi  pune  tronul  lui
deasupra acestor pietre pe care le-am ascuns; şi el îşi va în-
tinde cortul împărătesc peste ele .
11 Şi după ce va veni el, va lovi ţara Egiptului şi va da pe cei
care sunt pentru moarte la moarte; şi pe cei care sunt pentru
captivitate la captivitate; şi pe cei care sunt pentru sabie la
sabie .
12 Şi voi aprinde un foc în casele dumnezeilor Egiptului; şi el
le va arde şi pe ei îi va duce captivi; şi el se va înveşmânta cu
ţara Egiptului, precum un păstor se îmbracă cu haina lui; şi
va ieşi de acolo în pace .
13  El  va  sparge  chipurile  din  Bet-Şemeş,  care  este  în  ţara
Egiptului;  şi  casele  dumnezeilor  egiptenilor  le  va  arde  cu
foc .

CApitoLuL 44

CUVâNTUL care a venit la Ieremia referitor la toţi iudeii

care locuiau în ţara Egiptului, care locuiau la Migdol şi

la Tahpanes şi la Nof şi în ţinutul Patros, spunând:
2 Astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel: Aţi
văzut tot răul pe care l-am adus asupra Ierusalimului şi asu-
pra tuturor cetăţilor lui Iuda; şi, iată, în această zi ele sunt o
pustiire şi nimeni nu locuieşte în ele,
3 Din cauza stricăciunii lor, pe care au făcut-o pentru a mă

459

Ieremia  45

provoca la mânie, în aceea că s-au dus să ardă tămâie şi să
servească altor dumnezei, pe care nu i-au cunoscut nici ei,
nici voi, nici taţii voştri .
4  Totuşi  eu  am  trimis  la  voi  pe  toţi  servitorii  mei  profeţii,
ridicându-mă devreme şi trimiţându-i, spunând: Oh, nu fa-
ceţi acest lucru scârbos, pe care eu îl urăsc .
5 Dar ei nu au dat ascultare, nici nu şi-au plecat urechea pen-
tru  a  se  întoarce  de  la  stricăciunea  lor,  pentru  a  se  opri  să
ardă tămâie altor dumnezei .
6 Pentru aceea furia mea şi mânia mea au fost turnate şi s-au
aprins în cetăţile lui Iuda şi pe străzile Ierusalimului; şi ele
sunt risipite şi pustiite, precum în această zi .
7  De  aceea  acum,  astfel  spune  DOMNUL  Dumnezeul  oşti-
rilor, Dumnezeul lui Israel: Pentru ce faceţi acest mare rău
împotriva sufletelor voastre, pentru a stârpi dintre voi băr-
bat şi femeie, prunc şi sugar, din Iuda, pentru a nu lăsa pe
nimeni să rămână;
8 În aceea că voi mă provocaţi la mânie cu lucrările mâini-
lor voastre, arzând tămâie altor dumnezei în ţara Egiptului,
unde aţi mers să locuiţi, ca să vă stârpiţi şi ca să ajungeţi un
blestem şi o ocară printre toate naţiunile pământului?
9 Aţi uitat voi stricăciunea taţilor voştri şi stricăciunea îm-
păraţilor lui Iuda şi stricăciunea soţiilor lor şi propria voas-
tră stricăciune şi stricăciunea soţiilor voastre, pe care au fă-
cut-o în ţara lui Iuda şi pe străzile Ierusalimului?
10 Ei nu s-au umilit nici până în această zi, nici nu s-au te-
mut, nici nu au umblat în legea mea, nici în statutele mele, pe
care le-am pus înaintea voastră şi înaintea taţilor voştri .
11 De aceea astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui
Israel:  Iată,  îmi  voi  întoarce  faţa  împotriva  voastră  pentru
rău şi pentru a stârpi întreaga Iuda .
12 Şi voi lua rămăşiţa lui Iuda, care şi-a întors faţa pentru a
merge în ţara Egiptului, pentru a locui temporar acolo şi ei
vor fi cu toţii mistuiţi şi vor cădea în ţara Egiptului; vor fi
mistuiţi prin sabie şi prin foamete; vor muri, de la cel mai
mic până la cel mai mare, prin sabie şi prin foamete; şi vor fi
detestaţi şi o înmărmurire şi un blestem şi o ocară .
13 Fiindcă voi pedepsi pe cei care locuiesc în ţara Egiptului,
precum am pedepsit Ierusalimul, cu sabie, cu foamete şi cu
ciumă;
14 Astfel încât nimeni din rămăşiţa lui Iuda, care a intrat în
ţara  Egiptului  pentru  a  locui  temporar  acolo,  nu  va  scăpa
nici nu va rămâne, ca să se poată întoarce în ţara lui Iuda,
spre care au dorinţa de a se întoarce şi a locui acolo; pentru
că nimeni nu se va întoarce decât cei care vor scăpa .
15 ¶ Atunci toţi bărbaţii care ştiau că soţiile lor ardeau tă-
mâie altor dumnezei şi toate femeile care stăteau de faţă în
picioare, o mare mulţime, chiar tot poporul care locuia în
ţara Egiptului, în Patros, i-au răspuns lui Ieremia, spunând:
16  Cât  despre  cuvântul  pe  care  ni  l-ai  vorbit  în  numele
DOMNULUI, nu îţi vom da ascultare .
17  Ci  vom  face,  într-adevăr,  orice  lucru  care  iese  din  gura
noastră, pentru a arde tămâie împărătesei cerului şi pentru
a-i  turna  daruri  de  băutură,  precum  am  făcut,  noi  şi  taţii
noştri, împăraţii noştri şi prinţii noştri, în cetăţile lui Iuda
şi  pe  străzile  Ierusalimului;  pentru  că  atunci  aveam  multe
merinde şi eram bine şi nu am văzut nici un rău .
18 Dar de când am încetat să ardem tămâie împărătesei ce-
rului şi să îi turnăm daruri de băutură, ne-au lipsit toate lu-
crurile şi am fost mistuiţi cu sabie şi cu foamete .
19 Şi după ce ardeam tămâie împărătesei cerului şi îi turnam
daruri de băutură, îi făceam turte pentru a ne închina ei, şi îi

turnam daruri de băutură, fără bărbaţii noştri?
20  ¶  Atunci  Ieremia  a  spus  întregului  popor,  bărbaţilor  şi
femeilor  şi  întregului  popor  care  îi  dăduse  acest  răspuns,
spunând:
21 Nu de tămâia pe care aţi ars-o în cetăţile lui Iuda şi pe
străzile Ierusalimului, voi şi taţii voştri, împăraţii voştri şi
prinţii  voştri  şi  poporul  ţării,  şi-a  amintit  DOMNUL  şi  i-a
venit în minte?
22 Astfel încât DOMNUL nu v-a mai putut suferi, din cauza
răutăţii facerilor voastre şi din cauza urâciunilor pe care le-
aţi făcut; de aceea este ţara voastră o pustiire şi o înmărmu-
rire şi un blestem, fără locuitor, precum în această zi .
23 Pentru că voi aţi ars tămâie şi pentru că aţi păcătuit îm-
potriva DOMNULUI şi nu aţi ascultat de vocea DOMNULUI,
nici  nu  aţi  umblat  în  legea  lui,  nici  în  statutele  lui,  nici  în
mărturiile  lui;  de  aceea  acest  rău  vi  s-a  întâmplat,  precum
în această zi .
24 Mai mult, Ieremia a spus întregului popor şi tuturor fe-
meilor: Ascultaţi cuvântul DOMNULUI, tot Iuda, care sun-
teţi în ţara Egiptului;
25 Astfel vorbeşte DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel,
spunând: Voi şi soţiile voastre aţi vorbit deopotrivă cu gura
voastră şi aţi împlinit cu mâinile voastre, spunând: Vom îm-
plini cu siguranţă jurămintele noastre pe care le-am jurat,
pentru a arde tămâie împărătesei cerului şi pentru a-i turna
daruri de băutură; vă veţi împlini într-adevăr jurămintele şi
într-adevăr vă veţi termina jurămintele .
26 De aceea ascultaţi cuvântul DOMNULUI, tot Iuda care lo-
cuiţi  în  ţara  Egiptului:  Iată,  eu  am  jurat  prin  numele  meu
mare, spune DOMNUL, că numele meu nu va mai fi numit în
gura nici unui om din Iuda în toată ţara Egiptului, spunând:
Domnul DUMNEZEU trăieşte .
27 Iată, voi veghea asupra lor spre rău, şi nu spre bine; şi toţi
bărbaţii lui Iuda care sunt în ţara Egiptului vor fi mistuiţi cu
sabie şi cu foamete, până va fi un sfârşit al lor .
28 Totuşi, un număr mic ce va scăpa de sabie se vor întoarce
din ţara Egiptului în ţara lui Iuda şi toată rămăşiţa lui Iuda
care a mers în ţara Egiptului pentru a locui temporar acolo,
va cunoaşte ale cui cuvinte vor sta în picioare, ale mele, sau
ale lor .
29 Şi acesta vă va fi un semn, spune DOMNUL, că vă voi pe-
depsi în acest loc, ca să ştiţi că cuvintele mele vor sta în pi-
cioare negreşit împotriva voastră spre rău;
30  Astfel  spune  DOMNUL:  Iată,  îl  voi  da  pe  Faraon  Hofra
împăratul Egiptului în mâna duşmanilor lui şi în mâna celor
care îi caută viaţa; precum l-am dat pe Zedechia, împăratul
lui Iuda, în mâna lui Nebucadneţar împăratul Babilonului,
duşmanul său şi cel care îi căuta viaţa .

CApitoLuL 45

CUVâNTUL pe care profetul Ieremia l-a vorbit lui Baruc,

fiul  lui  Neriia,  când  a  scris  aceste  cuvinte  într-o  carte
din gura lui Ieremia, în anul al patrulea al lui Ioiachim, fiul
lui Iosia, împăratul lui Iuda, spunând:
2 Astfel spune DOMNUL, Dumnezeul lui Israel, către tine,
Baruc:
3 Tu ai spus: Îmi este vai mie acum! pentru că DOMNUL a
adăugat mâhnire la întristarea mea; am leşinat în suspinul
meu şi nu găsesc odihnă .
4 Astfel să îi spui:  DOMNUL spune astfel: Iată, ceea ce am
zidit voi dărâma şi ceea ce am sădit voi smulge, chiar toată
această ţară .

460

Ieremia  48

5 Şi cauţi tu lucruri mari pentru tine? Nu le căuta; pentru că,
iată, voi aduce răul peste toată făptura, spune DOMNUL, dar
viaţa ta ţi-o voi da ca pradă în toate locurile unde mergi .

CApitoLuL 46

CUVâNTUL DOMNULUI care a venit la profetul Ieremia

împotriva neamurilor;

2 Împotriva Egiptului, împotriva armatei lui Faraon Neco,
împăratul Egiptului, care era lângă râul Eufrat în Carchemiş,
pe  care  Nebucadneţar,  împăratul  Babilonului,  a  lovit-o  în
anul al patrulea al lui Ioiachim, fiul lui Iosia, împăratul lui
Iuda .
3 Pregătiţi pavăza şi scutul şi apropiaţi-vă de bătălie .
4 Înhămaţi caii; şi încălecaţi călăreţilor, şi prezentaţi-vă cu
coifurile  voastre;  ascuţiţi  suliţele  şi  îmbrăcaţi  cămăşile  de
zale .
5 Pentru ce i-am văzut descurajaţi şi întorşi înapoi? Şi puter-
nicii lor sunt doborâţi şi fug iute şi nu privesc înapoi; fiindcă
frica era de jur împrejur, spune DOMNUL .
6 Nu lăsa pe cel iute să fugă, nici pe bărbatul puternic să sca-
pe; ei se vor poticni şi vor cădea spre nord lângă râul Eufrat .
7 Cine este acesta care urcă precum un potop, ale cărui ape
sunt mişcate ca râurile?
8 Egiptul creşte ca un potop şi apele lui sunt mişcate ca râ-
urile; şi el spune: mă voi urca şi voi acoperi pământul; voi
nimici cetatea şi pe locuitorii ei .
9 Urcaţi-vă, voi cailor; şi înfuriaţi-vă, voi carelor; şi să iasă
războinicii; etiopienii şi libienii care mânuiesc scutul; şi lidi-
enii care mânuiesc şi întind arcul .
10 Pentru că aceasta este ziua DOMNULUI Dumnezeului oş-
tirilor, o zi a răzbunării, ca el să se răzbune pe potrivnicii săi;
şi sabia va devora şi va fi săturată şi îmbătată cu sângele lor;
pentru că DOMNUL Dumnezeul oştirilor are un sacrificiu în
ţinutul din nord lângă râul Eufrat .
11 Urcă-te în Galaad şi ia balsam, fecioară, fiica Egiptului;
în  zadar  vei  folosi  multe  medicamente,  fiindcă  nu  vei  fi
vindecată .
12 ¶ Naţiunile au auzit de ruşinea ta şi strigătul tău a umplut
ţara; pentru că viteazul s-a poticnit de cel viteaz şi amândoi
au căzut împreună .
13 Cuvântul pe care DOMNUL l-a vorbit profetului Ieremia,
despre cum Nebucadneţar, împăratul Babilonului, va veni şi
va lovi ţara Egiptului .
14 Vestiţi în Egipt şi faceţi cunoscut în Migdol şi faceţi cu-
noscut în Nof şi în Tahpanes; spuneţi: Stai tare şi pregăteşte-
te; pentru că sabia va mistui de jur împrejurul tău .
15 De ce sunt puternicii tăi măturaţi? Nu au stat în picioare,
pentru că DOMNUL i-a alungat .
16 El a făcut pe mulţi să cadă, da, unul a căzut peste altul; şi
au spus: Ridicaţi-vă şi să mergem din nou la poporul nostru
şi la ţara naşterii noastre, dinaintea sabiei ce oprimă .
17 Ei au strigat acolo: Faraon împăratul Egiptului este doar
un zgomot; el a trecut de timpul rânduit .
18 Precum eu trăiesc, spune Împăratul, al cărui nume este
DOMNUL  oştirilor:  Într-adevăr,  precum  Taborul  este  între
munţi şi precum Carmelul lângă mare, astfel va veni el .
19 Tu fiică locuind în Egipt, pregăteşte-te să mergi în cap-
tivitate;  pentru  că  Noful  va  fi  risipit  şi  pustiit,  fără  vreun
locuitor .
20 Egiptul este ca o viţea foarte frumoasă, dar distrugerea
vine; aceasta vine de la nord .
21 De asemenea bărbaţii lui angajaţi sunt în mijlocul lui ca

tauri îngrăşaţi; pentru că şi ei s-au întors înapoi şi au fugit
împreună; ei nu au stat în picioare, deoarece ziua nenorocirii
lor şi timpul cercetării lor a venit peste ei .
22 Vocea lui va merge ca un şarpe; pentru că vor mărşălui
cu o armată şi vor veni împotriva lui cu topoare, ca tăietorii
de lemne .
23 Îi vor tăia pădurea, spune DOMNUL, deşi aceasta nu poa-
te  fi  cercetată;  pentru  că  sunt  mai  mulţi  decât  lăcustele  şi
sunt nenumăraţi .
24 Fiica Egiptului va fi încurcată; ea va fi predată în mâna
poporului de la nord .
25 DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui Israel, spune: Iată, voi
pedepsi mulţimea din No şi pe Faraon şi Egiptul, cu dum-
nezeii lor şi împăraţii lor; chiar pe Faraon şi pe toţi cei care
se încred în el;
26  Şi  îi  voi  preda  în  mâna  celor  care  le  caută  vieţile  şi  în
mâna  lui  Nebucadneţar  împăratul  Babilonului,  şi  în  mâna
servitorilor lui; şi după aceea va fi locuit, precum în zilele de
demult, spune DOMNUL .
27 Dar nu te teme tu, servitorul meu Iacob şi nu te descuraja,
Israele; pentru că, iată, te voi salva de departe şi pe sămânţa
ta din ţara captivităţii lor; şi Iacob se va întoarce şi va fi în
odihnă şi în tihnă şi nimeni nu îl va înfricoşa .
28 Nu te teme, servitorul meu Iacob, spune DOMNUL; pen-
tru că eu sunt cu tine; deşi voi mistui deplin toate naţiunile
unde te-am alungat; dar pe tine nu te voi mistui deplin, ci te
voi disciplina cu măsură; totuşi nu te voi lăsa nepedepsit .

CApitoLuL 47

CUVâNTUL DOMNULUI care a venit la profetul Ieremia

împotriva filistenilor, înainte ca Faraon să fi lovit Gaza .
2 Astfel spune DOMNUL: Iată, ape se ridică de la nord şi vor
ajunge ca un potop care inundă şi vor inunda ţara şi tot ce
este în ea: cetatea şi pe cei ce locuiesc în ea; atunci bărbaţii
vor striga şi toţi locuitorii ţării vor urla .
3  La  zgomotul  tropăitului  copitelor  cailor  săi  puternici,  la
uruitul carelor sale şi la scârţâitul roţilor sale, taţii nu se vor
uita înapoi la copiii lor din cauza slăbiciunii mâinilor;
4 Din cauza zilei care vine să îi prade pe toţi filistenii şi să
stârpească  din  Tir  şi  din  Sidon  orice  ajutor  care  rămâne;
pentru că DOMNUL va prăda pe filisteni, rămăşiţa ţinutului
din Caftor .
5 Chelie a venit peste Gaza; Ascalonul este stârpit împreună
cu rămăşiţa văii lor; până când îţi vei face tăieturi?
6  Tu,  sabie  a  DOMNULUI,  până  când  nu  vei  sta  liniştită?
Pune-te în teaca ta, odihneşte-te şi linişteşte-te .
7 Cum poate sta liniştită, văzând că DOMNUL i-a dat o po-
runcă  împotriva  Ascalonului  şi  împotriva  ţărmului  mării?
acolo a rânduit-o el .

CApitoLuL 48

ÎMPOTRIVA  Moabului,  astfel  spune  DOMNUL  oştirilor,

Dumnezeul lui Israel: Vai lui Nebo, pentru că este prădat;
Chiriataimul este încurcat şi luat; Misgabul este încurcat şi
descurajat .
2 Nu va mai fi laudă a Moabului; în Hesbon ei au plănuit răul
împotriva lui; veniţi să îl stârpim de la a fi o naţiune . De ase-
menea tu vei fi stârpit, Madmenule; sabia te va urmări .
3  O  voce  de  strigăt  va  fi  din  Horonaim,  jefuire  şi  mare
distrugere .
4  Moabul  este  distrus;  datorită  micuţilor  lui  se  aude  un
strigăt .

461

Ieremia  49

5 Pentru că pe urcuşul din Luhit plânset continuu se va înăl-
ţa; pentru că la coborâşul din Horonaim duşmanii au auzit
un strigăt de distrugere .
6 Fugiţi, salvaţi-vă vieţile şi fiţi ca rug în pustiu .
7 Deoarece te-ai încrezut în lucrările tale şi în tezaurele tale,
tu de asemenea vei fi luat; şi Chemoş va merge în captivitate
cu preoţii săi şi prinţii săi împreună .
8 Şi jefuitorul va veni asupra fiecărei cetăţi şi nici o cetate nu
va scăpa; valea de asemenea va pieri şi câmpia va fi distrusă,
precum DOMNUL a vorbit .
9 Daţi aripi Moabului ca să zboare şi să scape; fiindcă cetăţile
lui vor fi pustiite, fără ca cineva să locuiască în ele .
10 Blestemat fie cel care face înşelător lucrarea DOMNULUI
şi blestemat fie cel care îşi ţine înapoi sabia de la sânge .
11  Moabul  a  fost  în  tihnă  din  tinereţea  lui  şi  s-a  aşezat  pe
drojdiile lui şi nu a fost golit din vas în vas, nici nu a mers în
captivitate; de aceea, gustul lui a rămas în el şi mirosul lui
nu s-a schimbat .
12 De aceea, iată, vin zilele, spune DOMNUL, că voi trimite
la el, rătăcitori care îl vor face să rătăcească; şi îi vor goli va-
sele şi le vor sparge burdufurile .
13 Şi Moabul se va ruşina de Chemoş, precum casa lui Israel
s-a ruşinat de Betel, încrederea lor .
14 ¶ Cum spuneţi voi: Noi suntem bărbaţi de război, puter-
nici şi tari?
15 Moabul este jefuit şi s-a urcat din cetăţile lui şi tinerii lui
aleşi  au  coborât  la  măcel,  spune  Împăratul,  al  cărui  nume
este DOMNUL oştirilor .
16 Nenorocirea Moabului este aproape să vină şi chinuirea
lui se grăbeşte repede .
17  Toţi  cei  care  sunteţi  în  jurul  lui,  jeliţi-l;  şi  toţi  cei  care
cunoaşteţi numele său, spuneţi: Cum este frumoasa nuia şi
puternicul toiag sfărâmat!
18 Tu fiică ce locuieşti Dibonul, coboară din gloria ta şi şezi
însetată; pentru că prădătorul Moabului va veni peste tine şi
îţi va distruge fortăreţele .
19  Locuitor  al  Aroerului,  stai  lângă  cale  şi  spionează;  în-
treabă pe cel care fuge şi pe cea care scapă şi spune: Ce s-a
făcut?
20 Moab este încurcat; pentru că este zdrobit; urlaţi şi stri-
gaţi; spuneţi aceasta în Arnon, că Moabul este jefuit,
21  Şi  judecata  a  venit  asupra  ţinutului  câmpiei,  asupra
Holonului şi asupra Iahţahului şi asupra Mefaatului,
22  Şi  asupra  Dibonului  şi  asupra  lui  Nebo  şi  asupra  Bet-
Diblataimului,
23 Şi asupra Chiriataimului şi asupra Bet-Gamului şi asupra
Bet-Meonului,
24 Şi asupra Cheriiotului şi asupra Boţrei şi asupra tuturor
cetăţilor ţării Moabului, de departe şi de aproape .
25 Cornul Moabului este retezat şi braţul lui este frânt, spu-
ne DOMNUL .
26 Îmbătaţi-l; pentru că s-a înălţat împotriva  DOMNULUI;
Moabul de asemenea se va tăvăli în vărsătura lui şi de ase-
menea va fi luat în derâdere .
27 Pentru că, nu ţi-a fost Israel un lucru de râs? A fost el gă-
sit printre hoţi? Fiindcă de când ai vorbit despre el, săltai de
bucurie .
28  Voi  care  locuiţi  în  Moab,  părăsiţi  cetăţile  şi  locuiţi  în
stâncă  şi  fiţi  ca  porumbelul  care  îşi  face  cuibul  pe  laturile
gurii gropii .
29 Noi am auzit de mândria Moabului (este foarte mândru),
de îngâmfarea lui şi de aroganţa lui şi de mândria lui şi de

trufia inimii lui .
30 Cunosc furia lui, spune DOMNUL; dar nu va fi aşa; min-
ciunile lui sunt în zadar .
31 De aceea voi urla eu pentru Moab şi voi striga pentru tot
Moabul; inima mea va jeli pentru bărbaţii din Chir-Heres .
32  O,  vie  din  Sibma,  voi  plânge  pentru  tine  cu  plânsul
Iaezerului; plantele tale au trecut peste mare, ele ajung până
la marea Iaezerului; jefuitorul a căzut asupra roadelor tale de
vară şi asupra culesului viilor tale .
33 Şi bucurie şi veselie sunt luate din câmpul roditor şi din
ţara Moabului; şi eu am făcut să lipsească vinul din teascu-
rile de vin; nimeni nu va călca cu strigăt; strigătul lor nu va
fi strigăt.
34 De la strigătul Hesbonului până la Eleale şi până la Iahaţ,
au  rostit  cu  vocea  lor,  de  la  Ţoar  până  la  Horonaim,  pre-
cum o viţea de trei ani; pentru că şi apele Nimrimului vor
fi pustiite .
35 Mai mult, eu voi face să înceteze în Moab, spune DOMNUL,
pe cel care oferă pe înălţimi şi pe cel care arde tămâie dum-
nezeilor lui .
36  De  aceea  inima  mea  va  suna  pentru  Moab  ca  fluiere  şi
inima mea va suna ca fluiere pentru bărbaţii din Chir-Heres;
deoarece bogăţiile pe care le-a dobândit, au pierit .
37 Pentru că fiecare cap va fi chel şi fiecare barbă scurtată; pe
toate mâinile vor fi tăieturi şi pe coapse pânză de sac .
38 Va fi plângere cu stăruinţă pe toate acoperişurile Moabului
şi în străzile lui, pentru că am sfărâmat Moabul ca pe un vas
în care nu este plăcere, spune DOMNUL .
39 Ei vor urla, spunând: Cum este sfărâmat! Cum a întors
Moabul spatele cu ruşine! Astfel Moabul va fi luat în derâde-
re şi de groază pentru toţi cei din jurul lui .
40  Pentru  că  astfel  spune  DOMNUL:  Iată,  el  va  zbura  ca  o
acvilă şi îşi va întinde aripile peste Moab .
41 Cheriiotul este luat şi fortăreţele sunt luate prin surprin-
dere şi inimile războinicilor din Moab vor fi, în acea zi, ca
inima unei femei în junghiurile ei .
42 Şi Moabul va fi nimicit ca popor, pentru că s-a înălţat îm-
potriva DOMNULUI .
43  Frica  şi  groapa  şi  cursa  vor  fi  asupra  ta,  locuitor  al
Moabului, spune DOMNUL .
44 Cel ce fuge de frică va cădea în groapă; şi cel ce iese afară
din groapă va fi prins în cursă; pentru că eu voi aduce asupra
lui, asupra Moabului, anul cercetării lui, spune DOMNUL .
45 Cei ce au fugit au stat sub umbra Hesbonului din cauza
puterii duşmanului; dar un foc a ieşit din Hesbon şi o flacără
din mijlocul Sihonului şi va mistui colţul Moabului şi coroa-
na capului celor tumultoşi .
46 Vai ţie, Moabule! Poporul lui Chemoş piere; pentru că fiii
tăi sunt luaţi captivi şi fiicele tale captive .
47  Totuşi  voi  aduce  înapoi  captivitatea  Moabului  în  zile-
le  de  pe  urmă,  spune  DOMNUL .  Până  aici  este  judecata
Moabului .

CApitoLuL 49

REFERITOR  la  amoniţi,  astfel  spune  DOMNUL:  Nu  are

Israel  fii?  Nu  are  el  moştenitor?  De  ce  atunci  împăra-
tul lor moşteneşte Gadul şi poporul său locuieşte în cetăţile
lui?
2 De aceea, iată, vin zilele, spune  DOMNUL, că voi face să
fie auzit zgomot de război în Raba amoniţilor; şi aceasta va
fi o movilă pustiită şi fiicele ei vor fi arse cu foc; atunci Israel
va  fi  moştenitorul  celor  ce  au  fost  moştenitorii  lui,  spune

462

Ieremia  50

DOMNUL .
3 Urlă, Hesbonule, pentru că cetatea Ai este jefuită; strigaţi,
fiice ale Rabei, încingeţi-vă cu pânză de sac; plângeţi şi aler-
gaţi încoace şi încolo lângă îngrădituri; pentru că regele lor
va merge în captivitate şi preoţii lui şi prinţii lui împreună .
4 Pentru ce te lauzi tu cu văile, valea ta curgătoare, fiică de-
căzută? care se încrede în tezaurele ei, spunând: Cine va veni
la mine?
5  Iată,  voi  aduce  o  frică  asupra  ta,  spune  Domnul
DUMNEZEUL oştirilor, de la toţi cei care sunt în jurul tău;
şi veţi fi alungaţi fiecare om, drept înainte; şi nimeni nu îl va
aduna pe cel care rătăceşte .
6  Şi  după  aceea  voi  aduce  înapoi  pe  captivii  copiilor  lui
Amon, spune DOMNUL .
7 ¶ Referitor la Edom, astfel spune  DOMNUL oştirilor: Nu
mai este înţelepciune în Teman? A pierit sfatul de la cei pru-
denţi? A dispărut înţelepciunea lor?
8  Fugiţi,  întoarceţi-vă  înapoi,  locuiţi  în  adânc  locuitori  ai
Dedanului; pentru că voi aduce nenorocirea lui Esau asupra
lui, la timpul când îl voi cerceta .
9 Dacă culegătorii de struguri vin la tine, nu ar lăsa ei câteva
boabe de cules? Dacă hoţi vin noaptea, ei vor distruge până
când au destul .
10 Dar eu l-am dezgolit pe Esau, am descoperit locurile lui
ascunse şi el nu va fi în stare să se ascundă; sămânţa lui este
jefuită, şi fraţii lui, şi vecinii lui, şi el nu mai este .
11 Lasă pe ai tăi copii fără tată, eu îi voi păstra în viaţă; şi
văduvele tale să se încreadă în mine .
12 Pentru că astfel spune DOMNUL: Iată, cei a căror judeca-
tă nu era să bea din pahar, îl vor bea negreşit; şi eşti tu acela
care  va  rămâne  cu  totul  nepedepsit?  Nu  vei  rămâne  nepe-
depsit, ci îl vei bea negreşit .
13 Pentru că am jurat pe mine însumi, spune DOMNUL, că
Boţra va deveni o pustiire, o ocară, o risipire şi un blestem; şi
toate cetăţile ei vor fi risipiri veşnice .
14 Am auzit un zvon de la DOMNUL şi un ambasador este
trimis printre păgâni, spunând: Adunaţi-vă şi veniţi împo-
triva ei şi ridicaţi-vă la bătălie .
15 Pentru că, iată, te voi face mic printre păgâni şi dispreţuit
printre oameni .
16 Groaza ta şi mândria inimii tale te-a înşelat, tu care locu-
ieşti în crăpăturile stâncii, care ţii înălţimea dealului; chiar
dacă ţi-ai face cuibul la fel de înalt ca acvila, te voi coborî de
acolo, spune DOMNUL .
17 De asemenea Edomul va fi o pustiire; oricine trece pe lân-
gă el va fi înmărmurit şi va fluiera la toate plăgile lui .
18 Ca la răsturnarea Sodomei şi Gomorei şi a cetăţilor vecine
lor, spune DOMNUL, nici un om nu va trăi acolo, nici un fiu
al omului nu va locui în el .
19 Iată, el va urca precum un leu din umflarea Iordanului
împotriva locuinţei celui tare; dar deodată îl voi face să fugă
din ea; şi cine este un om ales pe care să îl rânduiesc peste el?
Pentru că cine este ca mine? Şi cine îmi va rândui timpul? Şi
cine este acest păstor care va sta în picioare înaintea mea?
20 De aceea ascultaţi sfatul DOMNULUI, pe care el l-a hotă-
rât împotriva Edomului; şi scopurile lui pe care le-a hotărât
împotriva locuitorilor Temanului: Într-adevăr cei mai mici
ai turmei îi vor trage afară; într-adevăr el le va face locuinţe-
le pustii împreună cu ei .
21 Pământul se mişcă la zgomotul căderii lor, la strigăt, zgo-
motul lui s-a auzit la Marea Roşie .
22 Iată, el va urca şi va zbura ca acvila şi îşi va întinde aripile

împotriva Boţrei; şi în acea zi inima războinicilor Edomului
va fi ca inima unei femei în junghiurile ei .
23 ¶ Referitor la Damasc . Hamatul şi Arpadul este încurcat;
pentru că au auzit veşti rele; ele au inimă slabă; este tristeţe
pe mare; ea nu se poate linişti .
24 Damascul a slăbit şi se întoarce să fugă şi frica l-a apu-
cat; chin şi întristări l-au apucat, ca pe o femeie în durerile
naşterii .
25 Cum nu este cetatea laudei lăsată, cetatea bucuriei mele!
26 De aceea tinerii ei vor cădea pe străzile ei şi toţi bărbaţii
de război vor fi stârpiţi în acea zi, spune DOMNUL oştirilor .
27 Şi eu voi aprinde un foc în zidul Damascului şi acesta va
mistui palatele lui Ben-Hadad .
28 ¶ Referitor la Chedar şi referitor la împărăţiile Haţorului,
pe care Nebucadneţar împăratul Babilonului le va lovi, astfel
spune DOMNUL: Ridicaţi-vă, urcaţi-vă la Chedar şi jefuiţi pe
bărbaţii estului .
29 Corturile şi turmele lor, ei le vor lua; vor lua pentru ei co-
voarele lor şi toate vasele lor şi cămilele lor; şi vor striga către
ei: Frică este de fiecare parte .
30 Fugiţi, duceţi-vă foarte departe, locuiţi în adânc, voi locu-
itori ai Haţorului, spune DOMNUL; pentru că Nebucadneţar,
împăratul  Babilonului,  a  făcut  sfat  împotriva  voastră  şi  a
conceput un plan împotriva voastră .
31  Ridicaţi-vă,  urcaţi-vă  la  naţiunea  bogată,  care  locuieşte
fără grijă, spune DOMNUL, care nu are nici porţi nici zăvoa-
re, care locuieşte singură .
32  Şi  cămilele  lor  vor  fi  o  jefuire  şi  mulţimea  vitelor  lor,  o
pradă; şi eu îi voi împrăştia în toate vânturile pe cei din col-
ţurile cele mai îndepărtate; şi voi aduce nenorocirea lor din
toate părţile lor, spune DOMNUL .
33  Şi  Haţorul  va  fi  o  locuinţă  pentru  dragoni  şi  o  pustiire
pentru totdeauna; nici un om nu va trăi acolo, nici vreun fiu
al omului nu va locui în el .
34 ¶ Cuvântul DOMNULUI care a venit la profetul Ieremia
împotriva Elamului la începutul domniei lui Zedechia, îm-
păratul lui Iuda, spunând,
35  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor:  Iată,  voi  frânge  arcul
Elamului, mai marele puterii lor .
36 Şi asupra Elamului voi aduce cele patru vânturi de la cele
patru  colţuri  ale  cerului  şi  îi  voi  împrăştia  spre  toate  acele
vânturi, şi nu va fi naţiune la care cei alungaţi ai Elamului
să nu vină .
37  Fiindcă  voi  face  Elamul  să  se  descurajeze  înaintea  duş-
manilor lor şi înaintea celor care le caută viaţa; şi voi aduce
răul asupra lor, mânia mea aprinsă, spune DOMNUL; şi voi
trimite sabia după ei, până când îi voi fi mistuit;
38 Şi voi pune tronul meu în Elam şi voi nimici de acolo pe
împărat şi pe prinţi, spune DOMNUL .
39 Dar se va întâmpla în zilele de pe urmă, că voi întoarce pe
captivii Elamului, spune DOMNUL .

CApitoLuL 50

CUVâNTUL  pe  care  DOMNUL  l-a  vorbit  împotriva

Babilonului şi împotriva ţării caldeenilor prin profetul

Ieremia .
2 Vestiţi printre naţiuni şi faceţi cunoscut şi înălţaţi un steag;
faceţi cunoscut şi nu ascundeţi; spuneţi: Babilonul este luat,
Bel este încurcat, Merodacul este zdrobit în bucăţi; idolii lui
sunt încurcaţi, chipurile lui sunt zdrobite în bucăţi .
3 Pentru că din nord se urcă o naţiune împotriva lui, care
îi  va  face  ţara  pustie  şi  nimeni  nu  va  locui  în  ea;  ei  se  vor

463

Ieremia  50

îndepărta, vor pleca, deopotrivă om şi animal .
4 În acele zile şi în acel timp, spune DOMNUL, copiii lui Israel
vor veni, ei şi copiii lui Iuda împreună, mergând şi plângând;
ei vor merge şi vor căuta pe DOMNUL Dumnezeul lor .
5  Vor  întreba  de  calea  spre  Sion  cu  feţele  lor  înspre  acolo,
spunând: Veniţi şi să ne alăturăm DOMNULUI într-un legă-
mânt veşnic ce nu va fi uitat .
6 Poporul meu a fost oi pierdute; păstorii lor i-au făcut să se
rătăcească, i-au abătut pe munţi; au mers de la munte la deal,
au uitat locul lor de odihnă .
7  Toţi  cei  care  i-au  găsit  i-au  mâncat;  şi  potrivnicii  lor  au
spus:  Nu  călcăm  legea,  pentru  că  ei  au  păcătuit  împotriva
DOMNULUI,  locuinţa  dreptăţii,  chiar  DOMNUL,  speranţa
taţilor lor .
8  Îndepărtaţi-vă  din  mijlocul  Babilonului  şi  ieşiţi  din  ţara
caldeenilor şi fiţi ca ţapii înaintea turmelor .
9 ¶ Pentru că, iată, eu voi ridica şi voi face să urce împotriva
Babilonului o adunare de mari naţiuni din ţara de la nord; şi
ele se vor desfăşura împotriva lui; de acolo el va fi luat; săge-
ţile lor vor fi ca ale unui viteaz puternic şi priceput; nici una
nu se va întoarce în zadar .
10 Şi Caldeea va fi o pradă: toţi cei care o prădează se vor
sătura, spune DOMNUL .
11 Deoarece aţi fost veseli, deoarece v-aţi bucurat, voi nimi-
citori ai moştenirii mele, deoarece v-aţi îngrăşat ca viţeaua
la iarbă şi mugiţi ca taurii;
12  Mama  voastră  va  fi  mult  încurcată;  cea  care  v-a  născut
va fi ruşinată; iată, cea mai de pe urmă dintre naţiuni va fi o
pustie, un pământ uscat şi un deşert .
13  Din  cauza  mâniei  DOMNULUI  aceasta  nu  va  fi  locuită,
ci va fi cu totul pustiită; oricine trece pe lângă Babilon va fi
înmărmurit şi va fluiera la toate plăgile lui .
14 Desfăşuraţi-vă împotriva Babilonului de jur împrejur; voi
toţi care încordaţi arcul, trageţi spre el, nu cruţaţi nici o să-
geată; pentru că a păcătuit împotriva DOMNULUI .
15  Strigaţi  împotriva  lui  de  jur  împrejur;  el  şi-a  dat  mâna;
temeliile lui au căzut, zidurile lui sunt dărâmate; pentru că
aceasta  este  răzbunarea  DOMNULUI;  răzbunaţi-vă  asupra
lui; precum el v-a făcut, faceţi-i lui .
16 Stârpiţi pe semănător din Babilon şi pe cel care mânuieş-
te secera în timpul secerişului: de teama sabiei asupritoare
ei se vor întoarce fiecare la poporul său şi vor fugi fiecare la
ţara lui .
17 Israel este o oaie risipită; leii l-au alungat; mai întâi îm-
păratul  Asiriei  l-a  mistuit;  şi  la  urmă  acest  Nebucadneţar,
împăratul Babilonului, i-a zdrobit oasele .
18 De aceea astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui
Israel: Iată, voi pedepsi pe împăratul Babilonului şi ţara lui,
precum am pedepsit pe împăratul Asiriei .
19  Şi  voi  întoarce  pe  Israel  la  locuinţa  lui  şi  el  va  paşte  pe
Carmel şi pe Basan şi sufletul lui se va sătura pe muntele lui
Efraim şi Galaad .
20 În acele zile şi în acel timp, spune DOMNUL, nelegiuirea
lui Israel va fi căutată şi nu va mai fi; şi păcatele lui Iuda, şi nu
se vor găsi; pentru că îi voi ierta pe aceia pe care îi păstrez .
21 ¶ Urcă-te împotriva ţării Merataimului, chiar împotriva
ei  şi  împotriva  locuitorilor  Pecodului;  risipeşte  şi  distruge
deplin după ei, spune DOMNUL, şi fă conform cu tot ce ţi-
am poruncit .
22 Zgomot de bătălie şi de mare distrugere este în ţară .
23  Cum  este  ciocanul  întregului  pământ  tăiat  în  bucăţi  şi
zdrobit! Cum a ajuns Babilonul o pustiire printre naţiuni!

24  Eu  ţi-am  întins  o  cursă  şi  tu  de  asemenea  eşti  prins,
Babilonule şi nu ţi-ai dat seama; ai fost găsit şi de asemenea
prins, deoarece ai luptat împotriva DOMNULUI .
25 DOMNUL şi-a deschis casa de arme şi a scos armele in-
dignării  sale;  pentru  că  aceasta  este  lucrarea  Domnului
DUMNEZEUL oştirilor în ţara caldeenilor .
26 Veniţi împotriva lui de la cea mai depărtată graniţă, des-
chideţi-i depozitele; ridicaţi-l în grămezi şi nimiciţi-l deplin;
să nu fie nimic lăsat din el .
27 Ucideţi-i toţi taurii; să coboare la măcel; vai lor! Pentru că
le-a venit ziua, timpul cercetării lor .
28 Vocea celor care fug şi scapă din ţara Babilonului, să ves-
tească  în  Sion  răzbunarea  DOMNULUI  Dumnezeului  nos-
tru, răzbunarea templului său .
29 Chemaţi împreună pe arcaşi împotriva Babilonului; voi
toţi care încordaţi arcul, aşezaţi-vă tabăra împotriva lui de
jur împrejur; să nu scape nimeni din el; răsplătiţi-i conform
lucrării lui; conform cu tot ce a făcut, faceţi-i lui; pentru că
a fost mândru împotriva DOMNULUI, împotriva Celui Sfânt
al lui Israel .
30 De aceea tinerii lui vor cădea pe străzi şi toţi bărbaţii lui
de război vor fi stârpiţi în acea zi, spune DOMNUL .
31  Iată,  eu  sunt  împotriva  ta,  tu  cel  mai  mândru,  spune
Domnul  DUMNEZEUL  oştirilor;  pentru  că  ziua  ta  a  venit,
timpul în care te voi cerceta .
32 Şi cel mai mândru se va poticni şi va cădea şi nimeni nu
îl va ridica; şi voi aprinde un foc în cetăţile lui şi acesta va
mistui totul de jur împrejurul lui .
33 ¶ Astfel spune DOMNUL oştirilor: Copiii lui Israel şi co-
piii lui Iuda au fost oprimaţi împreună; şi toţi cei care i-au
luat captivi i-au ţinut tare; ei au refuzat să le dea drumul .
34  Răscumpărătorul  lor  este  puternic;  DOMNUL  oştirilor
este numele lui; el va pleda în întregime cauza lor, ca să dea
odihnă ţării, şi să neliniştească pe locuitorii Babilonului .
35 O sabie este asupra caldeenilor, spune DOMNUL şi asu-
pra locuitorilor Babilonului şi asupra prinţilor lui şi asupra
înţelepţilor lui .
36 O sabie este asupra mincinoşilor; şi ei vor înnebuni; o sa-
bie este asupra războinicilor lor şi ei se vor descuraja .
37 O sabie este asupra cailor lor şi asupra carelor lor şi asupra
întregului popor amestecat care este în mijlocul lui; şi ei vor
ajunge ca femeile; o sabie este asupra tezaurelor lui; şi ele vor
fi jefuite .
38 O secetă este asupra apelor lui; şi ele vor fi uscate; pentru
că aceasta este ţara chipurilor cioplite şi ei sunt nebuni după
idolii lor .
39 De aceea fiarele sălbatice ale deşertului cu fiarele sălbatice
ale insulelor vor locui acolo şi bufniţele vor locui în el; şi nu
va mai fi locuit niciodată; nici nu va fi locuit din generaţie
în generaţie .
40 Precum Dumnezeu a răsturnat Sodoma şi Gomora şi ce-
tăţile lor vecine, spune DOMNUL, tot astfel nici un om nu va
trăi acolo, nici vreun fiu al omului nu va locui în el .
41 Iată, un popor va veni de la nord şi o mare naţiune şi mul-
ţi împăraţi se vor ridica de la marginile pământului .
42  Ei  vor  ţine  arcul  şi  lancea;  ei  sunt  cruzi  şi  nu  vor  arăta
milă; vocea lor va răcni ca marea şi ei vor călări pe cai, fie-
care desfăşurat, ca un bărbat la bătălie, împotriva ta, fiică a
Babilonului .
43 Împăratul Babilonului a auzit mărturia despre ei şi mâi-
nile  lui  au  slăbit;  chinul  l-a  apucat  şi  junghiuri  ca  ale  unei
femei în durerile naşterii .

464

Ieremia  51

44 Iată, ca un leu, el va urca din umflarea Iordanului la locu-
inţa celor tari; dar îi voi face să fugă dintr-odată de el; şi cine
este alesul, pe care să îl rânduiesc peste el? Pentru că cine este
ca mine? Şi cine îmi va rândui timpul? Şi cine este acel păstor
care va sta în picioare înaintea mea?
45 De aceea ascultaţi sfatul DOMNULUI, pe care l-a hotărât
împotriva Babilonului; şi planurile lui, pe care le-a hotărât
împotriva ţării caldeenilor; Într-adevăr cei mai mici ai tur-
mei îi vor trage afară; într-adevăr el le va face pustii locuinţa
din cauza lor .
46 La zgomotul luării Babilonului pământul se mişcă şi stri-
gătul este auzit printre naţiuni .

CApitoLuL 51

ASTFEL  spune  DOMNUL:  Iată,  voi  ridica  împotriva

Babilonului  şi  împotriva  celor  ce  locuiesc  în  mijlocul

celor ce se ridică împotriva mea, un vânt nimicitor;
2 Şi voi trimite în Babilon vânturători, care îl vor vântura şi
îi vor goli ţara; pentru că în ziua tulburării ei vor fi împotriva
lui de jur împrejur .
3 Împotriva celui ce încordează arcul, arcaşul să îşi întindă
arcul şi împotriva celui care se înalţă în cămaşa lui de zale;
şi nu cruţaţi pe tinerii lui; nimiciţi în întregime toată oştirea
lui .
4 Astfel, cei ucişi vor cădea în ţara caldeenilor şi cei care sunt
străpunşi pe străzile ei .
5 Pentru că Israel nu a fost părăsit, nici Iuda de Dumnezeul
său,  de  DOMNUL  oştirilor;  deşi  ţara  lor  a  fost  umplută  cu
păcat împotriva Celui Sfânt al lui Israel .
6 Fugiţi din mijlocul Babilonului şi să îşi scape fiecare om
sufletul său; nu fiţi stârpiţi în nelegiuirea lui; pentru că aces-
ta  este  timpul  răzbunării  DOMNULUI;  el  îi  va  întoarce  o
răsplată .
7 Babilonul a fost un pahar de aur în mâna DOMNULUI, care
a îmbătat tot pământul; naţiunile au băut din vinul lui; de
aceea naţiunile au înnebunit .
8  Babilonul  a  căzut  dintr-odată  şi  este  distrus;  urlaţi  pen-
tru el; luaţi balsam pentru durerea lui, dacă astfel s-ar putea
vindeca .
9 Am căutat să vindecăm Babilonul, dar nu s-a vindecat; pă-
răsiţi-l şi să mergem fiecare în ţara sa; pentru că judecata lui
ajunge până la cer şi este înălţată până la ceruri .
10 DOMNUL a scos la lumină dreptatea noastră; veniţi, şi să
vestim în Sion lucrarea DOMNULUI Dumnezeul nostru .
11  Lustruiţi  săgeţile;  adunaţi  scuturile;  DOMNUL  a  ridicat
duhul împăraţilor mezilor; pentru că planul său este împo-
triva  Babilonului,  pentru  a-l  nimici;  deoarece  aceasta  este
răzbunarea DOMNULUI, răzbunarea templului său .
12  Ridicaţi  steagul  împotriva  zidurilor  Babilonului,  întă-
riţi garda, puneţi paznici, pregătiţi ambuscadele; pentru că
DOMNUL deopotrivă a plănuit şi a făcut ceea ce a vorbit îm-
potriva locuitorilor Babilonului .
13 Tu, cel care locuieşti pe multe ape, bogat în comori, ţi-a
venit sfârşitul, măsura lăcomiei tale .
14  DOMNUL  oştirilor  a  jurat  pe  el  însuşi,  spunând:  Cu  si-
guranţă te voi umple cu oameni, precum cu omizi; şi ei vor
înălţa un strigăt împotriva ta .
15 El a făcut pământul prin puterea lui, a întemeiat lumea
prin înţelepciunea lui şi a întins cerul prin înţelegerea lui .
16 Când face să îi răsune vocea, o mulţime de ape  sunt în
ceruri, şi el face aburii să se înalţe de la marginile pămân-
tului; el face fulgere împreună cu ploaia şi scoate vântul din

tezaurele lui .
17 Fiecare om este neghiob prin cunoaşterea lui; fiecare topi-
tor este încurcat prin chipul cioplit; deoarece chipul lui tur-
nat este falsitate şi nu este suflare în ele .
18  Ele  sunt  zădărnicie,  lucrarea  înşelătoriilor;  vor  pieri  la
timpul cercetării lor .
19 Partea lui Iacob nu este ca ei; pentru că el este făuritorul a
toate lucrurile; şi Israel este toiagul moştenirii lui: DOMNUL
oştirilor este numele lui .
20 Tu eşti securea mea de bătălie şi armele de război; fiindcă
cu tine voi zdrobi în bucăţi naţiunile şi cu tine voi distruge
împărăţiile;
21 Şi cu tine voi zdrobi în bucăţi calul şi călăreţul lui; şi cu
tine voi zdrobi în bucăţi carul şi pe conducătorul lui;
22 Cu tine de asemenea voi zdrobi în bucăţi pe bărbat şi pe
femeie; şi cu tine voi zdrobi în bucăţi pe bătrân şi pe tânăr; şi
cu tine voi zdrobi în bucăţi pe tânăr şi pe tânără;
23  De  asemenea,  cu  tine,  voi  zdrobi  în  bucăţi  pe  păstor  şi
turma lui; şi cu tine voi zdrobi în bucăţi pe agricultor şi pe-
rechea lui de boi; şi cu tine voi zdrobi în bucăţi căpetenii şi
conducători .
24  Şi  voi  întoarce  Babilonului  şi  tuturor  locuitorilor  din
Caldeea tot răul lor pe care l-au făcut în Sion înaintea ochi-
lor voştri, spune DOMNUL .
25 Iată, spune DOMNUL, eu sunt împotriva ta, munte dis-
trugător, tu care distrugi tot pământul; şi eu îmi voi întinde
mâna asupra ta şi te voi rostogoli de pe stânci şi te voi face
un munte ars .
26  Şi  ei  nu  vor  lua  din  tine  piatră  pentru  colţ,  nici  pia-
tră pentru temelii, ci vei fi pustiit pentru totdeauna, spune
DOMNUL .
27 Înălţaţi un steag în ţară, sunaţi trâmbiţa printre naţiuni,
pregătiţi naţiunile împotriva lui, chemaţi împotriva lui îm-
părăţiile din Ararat, Miniu şi Aşchenaz; rânduiţi o căpete-
nie împotriva lui; faceţi caii să urce ca omizile zburlite .
28 Pregătiţi împotriva lui naţiunile împreună cu împăraţii
mezilor, pe căpeteniilor lor şi pe toţi conducătorii lor şi toată
ţara domniei lui .
29 Şi ţara se va cutremura şi va fi chinuită; pentru că fiecare
hotărâre a DOMNULUI se va împlini împotriva Babilonului,
pentru a face ţara Babilonului o pustiire fără locuitor .
30 Războinicii Babilonului au încetat să lupte, au rămas în
întăriturile lor, puterea lor s-a sfârşit; au devenit ca femeile;
au ars locuinţele lui; zăvoarele lui sunt sparte .
31 Un alergător va alerga să întâlnească pe un altul, şi un me-
sager să întâlnească pe un altul, pentru a arăta împăratului
Babilonului că cetatea lui este luată până la margine,
32 Şi că trecătorile sunt astupate şi trestiile le-au ars cu foc şi
bărbaţii de război sunt înspăimântaţi .
33 Pentru că astfel spune DOMNUL oştirilor, Dumnezeul lui
Israel: Fiica Babilonului este ca o arie de vânturat, este tim-
pul să o vântur; încă puţin şi timpul secerişului ei va veni .
34 Nebucadneţar, împăratul Babilonului, m-a mâncat, m-a
zdrobit, m-a făcut un vas gol, m-a înghiţit ca un dragon, el
şi-a umplut pântecele cu bunătăţile mele, m-a alungat .
35 Violenţa făcută mie şi cărnii mele să fie asupra Babilonului,
va spune locuitorul Sionului; şi sângele meu asupra locuito-
rilor din Caldeea, va spune Ierusalimul .
36 De aceea astfel spune DOMNUL: Iată, eu voi pleda cauza ta
şi te voi răzbuna; şi îi voi usca marea şi îi voi seca izvoarele .
37 Şi Babilonul va deveni ruine, o locuinţă pentru dragoni, o
înmărmurire şi un fluierat, fără locuitor .

465

Ieremia  52

38 Ei vor răcni împreună ca leii; vor striga ca puii de lei .
39 În înfierbântarea lor le voi face ospeţe şi îi voi îmbăta, ca
să se bucure şi să doarmă un somn veşnic şi să nu se trezeas-
că, spune DOMNUL .
40 Îi voi coborî ca pe miei la măcel, ca pe berbeci cu ţapi .
41 Cum este Şeşacul luat! Şi cum este luată prin surprindere
lauda întregului pământ! Cum a devenit Babilonul o înmăr-
murire printre naţiuni!
42 Marea a venit peste Babilon; el a fost acoperit de mulţi-
mea valurilor ei .
43 Cetăţile lui sunt o risipire, un pământ uscat şi un pustiu,
o ţară în care nu trăieşte nimeni, nici nu trece prin ea vreun
fiu al omului .
44 Şi voi pedepsi pe Bel în Babilon şi voi scoate din gura lui
ceea ce el a înghiţit; şi naţiunile nu vor mai curge spre el; da,
zidul Babilonului va cădea .
45 Poporul meu, Ieşiţi din mijlocul lui şi să îşi scape fiecare
om sufletul de mânia aprinsă a DOMNULUI .
46 Şi nu cumva inima voastră să leşine şi să vă temeţi de zvo-
nul care va fi auzit în ţară; un zvon va veni deopotrivă într-
un an şi după aceasta în alt an va veni un zvon şi violenţă va
fi în ţară, conducător împotriva altui conducător .
47 De aceea, iată, vin zilele, că voi face judecată asupra chi-
purilor cioplite ale Babilonului; şi toată ţara lui va fi încurca-
tă şi toţi cei ucişi ai lui vor cădea în mijlocul lui .
48  Atunci  cerul  şi  pământul  şi  tot  ce  este  în  ele  vor  cânta
pentru Babilon; pentru că jefuitorii vor veni asupra lui de la
nord, spune DOMNUL .
49 Precum Babilonul a făcut pe cei ucişi ai lui Israel să cadă,
tot astfel la Babilon vor cădea cei ucişi ai întregului pământ .
50 Voi cei care aţi scăpat de sabie, plecaţi, nu staţi nemişcaţi;
amintiţi-vă de DOMNUL de departe şi Ierusalimul să urce la
mintea voastră .
51  Noi  suntem  încurcaţi  deoarece  am  auzit  ocara;  ruşinea
ne-a acoperit feţele; pentru că străinii au intrat în sanctuare-
le casei DOMNULUI .
52 De aceea, iată, vin zilele, spune DOMNUL, că voi face ju-
decată asupra chipurilor lui cioplite; şi în toată ţara lui cei
răniţi vor geme .
53 De s-ar înălţa Babilonul până la cer şi de şi-ar întări înăl-
ţimea tăriei lui, totuşi de la mine vor veni jefuitori la el, spu-
ne DOMNUL .
54 Sunetul unui strigăt vine din Babilon şi mare distrugere
din ţara caldeenilor;
55 Pentru că DOMNUL a jefuit Babilonul şi a nimicit din el
acea voce mare; când valurile lui răcnesc ca nişte ape mari,
vuietul vocii lor este rostit;
56  Pentru  că  prădătorul  a  venit  împotriva  lui,  împotriva
Babilonului şi războinicii lui sunt luaţi, fiecare arc al lor este
frânt;  pentru  că  DOMNUL  Dumnezeul  recompenselor  va
răsplăti negreşit .
57 Şi îi voi îmbăta pe prinţii lui şi pe înţelepţii lui, pe căpe-
teniile lui şi pe conducătorii lui şi pe războinicii lui; şi ei vor
dormi un somn veşnic şi nu se vor trezi, spune Împăratul al
cărui nume este DOMNUL oştirilor .
58  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor:  Zidurile  late  ale
Babilonului vor fi în întregime zdrobite şi porţile lui înalte
vor fi arse cu foc; şi oamenii vor lucra în zadar şi poporul va
lucra în foc şi vor obosi .
59 ¶ Cuvântul pe care profetul Ieremia l-a poruncit lui Seraia,
fiul lui Neriia fiul, lui Mahseia, când a mers cu Zedechia, îm-
păratul lui Iuda, în Babilon în al patrulea an al domniei lui .

Şi acest Seraia era un prinţ liniştit .
60 Astfel Ieremia a scris într-o carte tot răul care va veni asu-
pra  Babilonului,  chiar  toate  aceste  cuvinte  care  sunt  scrise
împotriva Babilonului .
61 Şi Ieremia i-a spus lui Seraia: Când vei veni în Babilon şi
vei vedea şi vei citi toate aceste cuvinte;
62 Atunci să spui: DOAMNE, tu ai vorbit împotriva acestui
loc, pentru a-l stârpi, ca nimeni să nu rămână în el, nici om
nici animal, ci acesta să fie pustiit pentru totdeauna .
63 Şi va fi aşa: când vei termina de citit această carte, să legi
de ea o piatră şi să o arunci în mijlocul Eufratului;
64 Şi să spui: Astfel se va scufunda Babilonul şi nu se va ridi-
ca din răul pe care îl voi aduce asupra lui; şi vor obosi . Până
aici sunt cuvintele lui Ieremia .

CApitoLuL 52

ZEDECHIA era în vârstă de douăzeci şi unu de ani când

a  început  să  domnească  şi  a  domnit  unsprezece  ani
în  Ierusalim .  Şi  numele  mamei  lui  era  Hamutal,  fiica  lui
Ieremia, din Libna .
2 Şi el a făcut ceea ce era rău în ochii DOMNULUI, conform
cu tot ce făcuse Ioiachim .
3 Fiindcă prin mânia DOMNULUI s-a întâmplat în Ierusalim
şi în Iuda, până când i-a alungat din prezenţa sa, că Zedechia
s-a răzvrătit împotriva împăratului Babilonului .
4  Şi  s-a  întâmplat  în  al  nouălea  an  al  domniei  lui,  în  luna
a  zecea,  în  ziua  a  zecea  a  lunii,  că  Nebucadneţar  împăra-
tul  Babilonului,  a  venit,  el  şi  toată  armata  lui,  împotriva
Ierusalimului şi şi-au aşezat tabăra împotriva lui şi au zidit
forturi împotriva lui de jur împrejur .
5 Astfel cetatea a fost asediată până în anul al unsprezecelea
al împăratului Zedechia .
6 Şi în luna a patra, în a noua zi a lunii, foametea era aspră în
cetate, astfel încât nu era pâine pentru poporul ţării .
7  Atunci  cetatea  a  fost  spartă  şi  toţi  bărbaţii  de  război  au
fugit şi au ieşit din cetate noaptea pe calea porţii dintre cele
două ziduri, care era lângă grădina împăratului; (acum, cal-
deenii erau lângă cetate de jur împrejur) şi ei au mers pe ca-
lea câmpiei .
8 Dar armata caldeenilor l-a urmărit pe împărat şi l-a ajuns
pe Zedechia în câmpiile Ierihonului; şi toată armata lui s-a
împrăştiat de la el .
9  Atunci  ei  l-au  prins  pe  împărat  şi  l-au  dus  la  împăratul
Babilonului la Ribla în ţara Hamatului; unde el a rostit ju-
decată asupra lui .
10 Şi împăratul Babilonului a ucis pe fiii lui Zedechia înain-
tea ochilor lui; el a ucis de asemenea pe toţi prinţii lui Iuda
în Ribla .
11 Atunci i-a scos ochii lui Zedechia; şi împăratul Babilonului
l-a legat în lanţuri şi l-a dus în Babilon şi l-a pus în închisoare
până în ziua morţii lui .
12 ¶ Şi în luna a cincea, în ziua a zecea a lunii, care era în al
nouăsprezecelea an al împăratului Nebucadneţar, împăratul
Babilonului, a venit Nebuzaradan căpetenia gărzii, care ser-
vea împăratului Babilonului, la Ierusalim,
13 Şi a ars casa DOMNULUI şi casa împăratului; şi toate ca-
sele din Ierusalim şi pe toate casele oamenilor mari, le-a ars
cu foc;
14 Şi toată armata caldeenilor care era cu căpetenia gărzii a
dărâmat toate zidurile Ierusalimului de jur împrejur .
15  Atunci  Nebuzaradan  căpetenia  gărzii  a  dus  captivi  pe
anumiţi  dintre  săracii  poporului  şi  restul  poporului  care

466

Ieremia  52

rămăsese în cetate şi pe aceia care trecuseră, care trecuseră
la împăratul Babilonului; şi restul mulţimii .
16 Dar Nebuzaradan căpetenia gărzii a lăsat dintre săracii
ţării ca viticultori şi agricultori .
17 De asemenea caldeenii au sfărâmat stâlpii de aramă care
erau în casa DOMNULUI, şi postamentele şi marea de aramă
care erau în casa  DOMNULUI şi au dus toată arama lor în
Babilon .
18 Au luat de asemenea oalele şi lopeţile şi mucările şi bolu-
rile şi lingurile şi toate vasele de aramă cu care ei serveau .
19 Şi căpetenia gărzii a luat de asemenea căldările şi tăvile
pentru cărbuni şi bolurile şi oalele şi sfeşnicele şi lingurile şi
paharele; ceea ce era de aur, în aur, şi ceea ce era de argint,
în argint .
20 Cei doi stâlpi, o mare şi cei doisprezece boi care erau sub
postamente,  pe  care  împăratul  Solomon  îi  făcuse  în  casa
DOMNULUI; arama tuturor acestor vase era de necântărit .
21 Şi referitor la stâlpi, înălţimea unui stâlp era de optspreze-
ce coţi; şi un fir de doisprezece coţi îl cuprindea; şi grosimea
lui era de patru degete; acesta era gol pe interior .
22 Şi un capitel de aramă era deasupra lui; şi înălţimea unui
capitel era de cinci coţi cu o reţea şi rodii pe capitel de jur
împrejur, totul de aramă . Al doilea stâlp şi rodiile erau ase-
mănătoare acestora .
23 Şi erau nouăzeci şi şase de rodii pe o parte; şi toate rodiile
de pe reţea erau o sută de jur împrejur .
24 ¶ Şi căpetenia gărzii a luat pe Seraia, marele preot; şi pe
Ţefania al doilea preot şi pe cei trei paznici ai uşii;
25 A luat de asemenea din cetate un famen care avusese în-
sărcinarea asupra bărbaţilor de război; şi şapte bărbaţi dintre

cei care erau aproape de faţa împăratului, care se găseau în
cetate; şi pe mai marele scrib al oştirii, care înrola poporul
ţării; şi şaizeci de bărbaţi din poporul ţării, care se găseau în
mijlocul cetăţii .
26 Astfel Nebuzaradan căpetenia gărzii i-a luat şi i-a adus la
împăratul Babilonului la Ribla .
27 Şi împăratul Babilonului i-a lovit şi i-a dat la moarte la
Ribla  în  ţara  Hamatului .  Astfel  Iuda  a  fost  dus  captiv  din
propria lui ţară .
28 Acesta este poporul pe care Nebucadneţar l-a dus captiv,
în anul al şaptelea: trei mii douăzeci şi trei de iudei;
29 În anul al optsprezecelea al lui Nebucadneţar el a dus cap-
tiv din Ierusalim opt sute treizeci şi două de persoane;
30  În  anul  al  douăzeci  şi  treilea  al  lui  Nebucadneţar,
Nebuzaradan căpetenia gărzii a dus captivi dintre iudei şap-
te sute patruzeci şi cinci de persoane; toate persoanele au fost
patru mii şase sute .
31 ¶ Şi s-a întâmplat în al treizeci şi şaptelea an al capti-
vităţii lui Ioiachin, împăratul lui Iuda, în a douăsprezecea
lună, în a douăzeci şi cincea zi a lunii, că Evil-Merodac,
împăratul Babilonului, în anul întâi al domniei lui, a înăl-
ţat  capul  lui  Ioiachin,  împăratul  lui  Iuda,  şi  l-a  scos  din
închisoare,
32 Şi i-a vorbit cu bunătate şi a pus tronul lui deasupra tro-
nului împăraţilor care erau cu el în Babilon,
33 Şi i-a schimbat hainele de închisoare; şi el a mâncat întot-
deauna pâine înaintea lui în toate zilele vieţii lui .
34  Şi  hrana  lui,  era  hrană  dată  lui  continuu  de  împăratul
Babilonului, în fiecare zi o porţie, până în ziua morţii lui, în
toate zilele vieţii lui .

467

… Plângerile …

Capitolul 1

CUM  şade  singuratică  cetatea,  care  era  plină  de  popor!

Cum a devenit ea ca o văduvă! Ea, care era mare printre
naţiuni şi prinţesă printre provincii, cum a ajuns să plătească
tribut!
2 Ea plânge amarnic noaptea şi lacrimile ei îi sunt pe obraji;
printre toţi iubiţii ei, nu are pe nimeni să o mângâie; toţi pri-
etenii ei s-au purtat cu perfidie cu ea, i-au devenit duşmani .
3 Iuda a mers în captivitate din cauza necazului şi din cau-
za grelei servitudini; el locuieşte printre păgâni, nu găseşte
odihnă; toţi persecutorii lui l-au ajuns între strâmtori .
4 Căile Sionului jelesc, pentru că nimeni nu vine la sărbăto-
rile solemne; toate porţile lui sunt pustiite; preoţii lui suspi-
nă, fecioarele lui sunt chinuite şi el este în amărăciune .
5 Potrivnicii lui sunt cei dintâi, duşmanii lui prosperă; pen-
tru că DOMNUL l-a chinuit din cauza mulţimii fărădelegilor
lui; copiii lui au mers în captivitate înaintea duşmanului .
6 Şi de la fiica Sionului a plecat toată frumuseţea ei; prinţii
ei au devenit ca cerbii, care nu găsesc păşune, şi au fugit fără
putere înaintea urmăritorului .
7 Ierusalimul şi-a amintit în zilele chinuirii lui şi a nenoro-
cirilor lui, de toate lucrurile lui plăcute, pe care le-a avut în
zilele din vechime, când poporul lui a căzut în mâna duş-
manului şi nimeni nu l-a ajutat; potrivnicii l-au văzut şi i-au
batjocorit sabatele .
8 Ierusalimul a păcătuit greu, de aceea el este îndepărtat; toţi
care l-au onorat îl dispreţuiesc, pentru că i-au văzut goliciu-
nea; da, el suspină şi se întoarce cu spatele .
9 Murdăria lui este în poalele lui; nu şi-a amintit de ultimul
lui sfârşit; de aceea s-a coborât minunat; nu avea mângâie-
tor . DOAMNE, priveşte nenorocirea mea; pentru că duşma-
nul s-a înălţat pe el însuşi .
10 Potrivnicul şi-a întins mâna peste toate lucrurile lui plă-
cute; pentru că el a văzut că păgânii u intrat în sanctuarul
său, despre care tu ai poruncit ca ei să nu intre în adunarea
ta .
11 Tot poporul lui suspină, ei caută pâine; şi-au dat lucruri-
le lor plăcute pentru hrană, pentru a-şi uşura sufletul; vezi,
DOAMNE şi ia aminte; pentru că eu am devenit nemernic .
12  ¶  Nu  este  aceasta  nimic  pentru  voi,  toţi  care  treceţi?
Priviţi şi vedeţi dacă este vreo întristare ca întristarea mea,
care îmi este făcută, cu care DOMNUL m-a chinuit în ziua
mâniei sale aprinse .
13 El a trimis, din înălţime, foc în oasele mele şi acesta le-a
învins; a întins o cursă picioarelor mele, m-a întors înapoi;
mi-a dat pustiire şi boală toată ziua .
14 Jugul fărădelegilor mele este legat de mâna sa; ei sunt îm-
pletiţi şi s-au urcat pe gâtul meu; el a făcut puterea mea să
cadă,  DOMNUL  m-a  predat  în  mâinile  lor,  din  care  eu  nu
sunt în stare să mă ridic .
15 DOMNUL a călcat în picioare pe toţi vitejii mei în mijlo-
cul meu; a chemat o adunare asupra mea pentru a zdrobi pe
tinerii mei; DOMNUL a călcat în picioare pe fecioară, pe fiica
lui Iuda, ca într-un teasc .
16 Pentru acestea plâng eu; ochiul meu, ochiul meu izvorăş-
te lacrimi, pentru că mângâietorul, care ar trebui să îmi uşu-
reze sufletul, este departe de mine; copiii mei sunt pustiiţi
pentru că duşmanul a fost mai tare .
17 Sionul îşi întinde mâinile şi nu este nimeni să îl mângâie;

DOMNUL a poruncit referitor la Iacob, că potrivnicii lui să
fie de jur împrejurul lui; Ierusalimul este, printre ei, ca o fe-
meie în timpul menstruaţie .
18  DOMNUL  este  drept,  pentru  că  eu  m-am  răzvrătit  îm-
potriva  poruncii  lui;  auziţi,  vă  rog,  toate  popoarele  şi  pri-
viţi întristarea mea; fecioarele mele şi tinerii mei au mers în
captivitate .
19 Eu am chemat pe iubiţii mei, dar ei m-au înşelat; preoţii
mei şi bătrânii mei şi-au dat duhul în cetate, în timp ce îşi
căutau hrana pentru a-şi uşura sufletele .
20 Priveşte, DOAMNE; pentru că sunt în strâmtorare; adân-
curile mele sunt tulburate; inima mea este întoarsă înăun-
trul meu; pentru că eu m-am răzvrătit greu; afară, sabia mă
văduveşte, acasă este ca moartea .
21 Ei m-au auzit că suspin; nu este nimeni să mă mângâie;
toţi duşmanii mei au auzit de tulburarea mea; ei se veselesc
că ai făcut aceasta; tu vei aduce ziua pe care ai chemat-o şi ei
vor fi asemenea mie .
22 Să ajungă înaintea ta toată stricăciunea lor; şi fă-le pre-
cum mi-ai făcut mie pentru toate fărădelegile mele; pentru
că suspinele mele sunt multe şi inima mea este bolnavă .

CApitoLuL 2

CUM a acoperit DOMNUL pe fiica Sionului cu un nor în

mânia sa şi a aruncat din cer pe pământ frumuseţea lui
Israel şi nu şi-a amintit de aşternutul piciorului său în ziua
mâniei sale!
2 DOMNUL a înghiţit toate locuinţele lui Iacob şi nu a cruţat;
el a dărâmat în furia sa întăriturile fiicei lui Iuda; le-a dobo-
rât la pământ; a pângărit împărăţia şi pe prinţii ei .
3 A retezat în mânia lui aprinsă întregul corn al lui Israel;
şi-a  tras  înapoi  mâna  lui  dreaptă  dinaintea  duşmanului  şi
a ars împotriva lui Iacob ca foc încins, care mistuie de jur
împrejur .
4 El şi-a încordat arcul ca un duşman; a stat în picioare cu
dreapta lui ca un potrivnic şi a ucis tot ce era plăcut ochiului
în tabernacolul fiicei Sionului; şi-a turnat furia ca pe un foc .
5 DOMNUL a fost precum un duşman; el a înghiţit pe Israel,
i-a înghiţit toate palatele; i-a distrus întăriturile şi a înmulţit
jelirea şi plângerea în fiica lui Iuda .
6 Şi a luat cu violenţă tabernacolul său, precum ar fi fost o
grădină; a distrus locurile lui de adunare; DOMNUL a făcut
ca sărbătorile solemne şi sabatele să fie uitate în Sion şi a dis-
preţuit, în indignarea mâniei sale, pe împărat şi pe preot .
7  DOMNUL  a  lepădat  altarul  său,  el  a  detestat  sanctuarul
său; a dat în mâna duşmanului zidurile palatelor sale; ei au
făcut zgomot în casa DOMNULUI, ca în ziua unei sărbători
solemne .
8  DOMNUL  a  plănuit  să  distrugă  zidul  fiicei  Sionului;  el  a
întins o coardă de măsurat, nu şi-a tras mâna lui de la dis-
trugere; de aceea a făcut şanţul şi zidul să plângă; acestea au
lâncezit împreună .
9 Porţile ei sunt scufundate în pământ; el i-a distrus şi i-a
spart  zăvoarele;  împăratul  ei  şi  prinţii  ei  sunt  printre  nea-
muri; legea, nu mai este; profeţii ei de asemenea nu găsesc
nici o viziune de la DOMNUL .
10 Bătrânii fiicei Sionului şed pe pământ şi păstrează tăcere;
ei şi-au aruncat ţărână pe capete; s-au încins cu pânză de sac;
fecioarele Ierusalimului îşi pleacă ale lor capete la pământ .

468

Plângerile  3

11 Ochii mei se sting cu lacrimi, adâncurile mele sunt tulbu-
rate, ficatul meu este turnat pe pământ din cauza nimicirii
fiicei poporului meu; căci copiii şi sugarii leşină pe străzile
cetăţii .
12 Ei spun mamelor lor: Unde sunt grânele şi vinul? când au
leşinat asemenea celor răniţi pe străzile cetăţii, când sufletul
lor a fost turnat în sânul mamelor lor .
13 Ce lucru să iau ca mărturie pentru tine? Cu ce lucru să
te asemăn, fiică a Ierusalimului? Cu ce să te compar, ca să te
mângâi, fecioară, fiică a Sionului? Pentru că spărtura ta este
mare ca marea: cine te poate vindeca?
14 Profeţii tăi au văzut lucruri deşarte şi nebuneşti pentru
tine;  şi  nu  ţi-au  descoperit  nelegiuirea,  pentru  a  îndepărta
captivitatea ta; ci au văzut pentru tine poveri false şi motive
de alungare .
15 Toţi cei care trec bat din palme pentru tine, fluieră şi cla-
tină din cap la fiica Ierusalimului, spunând: Aceasta este ce-
tatea  pe  care  oamenii  o  numeau  Desăvârşirea  Frumuseţii,
Bucuria Întregului Pământ?
16 Toţi duşmanii tăi şi-au deschis gura împotriva ta, fluieră
şi scrâşnesc din dinţi; ei spun: Noi am înghiţit-o; într-ade-
văr aceasta este ziua pe care am aşteptat-o; am găsit-o, am
văzut-o .
17 DOMNUL a făcut ceea ce a plănuit; el a împlinit cuvântul
său pe care l-a poruncit din zilele din vechime; a doborât şi
nu a cruţat; şi a făcut ca duşmanul tău să se bucure de tine, a
înălţat cornul potrivnicilor tăi .
18 Inima lor a strigat către DOMNUL: Zid al fiicei Sionului,
să curgă lacrimi ca un râu, zi şi noapte; să nu îţi dea odihnă,
să nu înceteze lumina ochiului tău .
19 Ridică-te, strigă în noapte; la începutul gărzilor toarnă-ţi
inima ca apa înaintea feţei Domnului; înalţă-ţi mâinile spre
el pentru viaţa copilaşilor tăi, care leşină de foame la capătul
fiecărei străzi .
20 Priveşte, DOAMNE, şi ia aminte cui i-ai făcut aceasta . Să-şi
mănânce femeile rodul lor şi pe copiii de un lat de palmă? Să
fie ucişi preotul şi profetul în sanctuarul Domnului?
21  Tânărul  şi  bătrânul  zac  la  pământ  pe  străzi,  fecioarele
mele  şi  tinerii  mei  au  căzut  prin  sabie;  tu  i-ai  ucis  în  ziua
mâniei tale, ai ucis şi nu ai cruţat .
22 Ai chemat ca într-o zi solemnă spaimele mele de jur îm-
prejur, astfel încât în ziua mâniei DOMNULUI nimeni nu a
scăpat  nici  nu  a  rămas;  pe  cei  pe  care  i-am  înfăşat  şi  i-am
crescut, duşmanul meu i-a mistuit .

CApitoLuL 3

EU sunt omul care a văzut necaz prin nuiaua mâniei sale .

2  El  m-a  condus  şi  m-a  adus  în  întuneric  şi  nu  în

lumină .
3 Într-adevăr, împotriva mea s-a întors el; şi-a întors mâna
împotriva mea, toată ziua .
4  El  a  făcut  carnea  şi  pielea  mea  să  îmbătrânească;  mi-a
zdrobit oasele .
5 El a ridicat un zid împotriva mea şi m-a înconjurat cu fiere
şi trudă .
6  El  m-a  pus  în  locuri  întunecoase,  ca  pe  morţii  din
vechime .
7 El m-a îngrădit, încât nu pot ieşi; el mi-a îngreunat lanţul .
8 Chiar şi când plâng şi strig, el îmi împiedică rugăciunea .
9  El  mi-a  închis  căile  cu  pietre  cioplite,  mi-a  strâmbat
cărările .
10 El a fost pentru mine ca un urs la pândă şi ca un leu în

locuri ascunse .
11 El mi-a abătut căile şi m-a rupt în bucăţi, el m-a pustiit .
12  El  şi-a  încordat  arcul  şi  m-a  pus  ca  o  ţintă  pentru
săgeată .
13 El a făcut ca săgeţile tolbei lui să intre în rărunchii mei .
14 Am fost de râs pentru tot poporul meu şi cântecul lor toa-
tă ziua .
15 El m-a umplut cu amărăciuni, m-a îmbătat cu pelin .
16 De asemenea mi-a zdrobit dinţii cu pietriş, m-a acoperit
cu cenuşă .
17  Şi  mi-ai  alungat  sufletul  departe  de  pace,  am  uitat
prosperitatea .
18 Şi am spus: Tăria mea şi speranţa mea din DOMNUL, au
pierit,
19 Amintindu-mi de necazul meu şi de nenorocirea mea, de
pelin şi de fiere .
20 Sufletul meu şi le aminteşte încă şi este umilit în mine .
21 ¶ De aceasta îmi amintesc, de aceea am speranţă .
22 Datorită milelor DOMNULUI nu suntem mistuiţi, fiindcă
mângâierile lui nu se sfârşesc .
23 Ele sunt noi în fiecare dimineaţă; mare este credincioşia
ta .
24 DOMNUL este partea mea, spune sufletul meu; de aceea
voi spera în el .
25 DOMNUL este bun cu cei care îl aşteaptă, cu sufletul care
îl caută .
26 Este bine ca omul deopotrivă să spere şi să aştepte în tăce-
re salvarea DOMNULUI .
27 Este bine pentru om să poarte jugul în tinereţea sa .
28 El şade singur şi tace, deoarece şi l-a pus asupra lui .
29 Îşi pune gura în ţărână; dacă astfel poate fi speranţă .
30  El  îşi  dă  obrazul  celui  care  îl  loveşte;  este  îndestulat  cu
ocară .
31 Fiindcă DOMNUL nu va lepăda pentru totdeauna;
32 Dar deşi întristează, totuşi va avea mângâiere după mul-
ţimea milelor sale .
33 Pentru că el nu îşi pune inima să chinuiască, nici nu mâh-
neşte pe copiii oamenilor .
34  Zdrobirea
pământului,
35  Abaterea  dreptului  unui  om
Preaînalt,
36 Răsturnarea unui om în cauza lui, Domnul nu aprobă .
37 ¶ Cine este cel ce spune şi se împlineşte, când Domnul nu
porunceşte aceasta?
38 Nu din gura celui Preaînalt ies răul şi binele?
39 Pentru ce să se plângă un om care trăieşte, un om pentru
pedepsirea păcatelor lui?
40 Să ne cercetăm şi să ne încercăm căile noastre şi să ne în-
toarcem la DOMNUL .
41 Să ne înălţăm inima cu mâinile noastre spre Dumnezeu
în ceruri .
42  ¶  Noi  am  încălcat  legea  şi  ne-am  răzvrătit;  tu  nu  ai
iertat .
43 Tu ai acoperit cu mânie şi ne-ai persecutat; ai ucis, nu ai
cruţat .
44  Te-ai  acoperit  cu  un  nor,  ca  rugăciunea  noastră  să  nu
străbată la tine .
45  Ne-ai  făcut  precum  gunoiul  şi  mizeria  în  mijlocul
poporului .
46  Toţi  duşmanii  noştri  şi-au  deschis  gurile  împotriva
noastră .

tuturor  prizonierilor

înaintea  feţei  celui

sub  picioare  a

469

Plângerile  5

47 Frica şi cursa au venit peste noi, pustiirea şi distrugerea .
48 Ochiului meu îi curg râuri de apă din cauza nimicirii fii-
cei poporului meu .
49 Ochiul meu toarnă şi nu încetează, fără oprire,
50 Până când DOMNUL va privi în jos şi va vedea din cer .
51 Ochiul meu îmi mişcă inima datorită tuturor fiicelor ce-
tăţii mele .
52  Duşmanii  mei  m-au  urmărit  aprig,  fără  motiv,  ca  pe  o
pasăre .
53 Mi-au stârpit viaţa în groapă şi au aruncat o piatră peste
mine .
54  Apele  au  curs  peste  capul  meu;  atunci  am  spus:  Sunt
stârpit .
55  ¶  Am  chemat  numele  tău,  DOAMNE,  din  groapa  cea
adâncă .
56 Tu mi-ai auzit vocea; nu îţi ascunde urechea la suflarea
mea, la strigătul meu .
57 Tu te-ai apropiat în ziua când eu te-am chemat; ai spus:
Nu te teme .
58 Doamne, tu ai pledat în cauzele sufletului meu; mi-ai răs-
cumpărat viaţa .
59 DOAMNE, tu ai văzut răul, ce mi s-a făcut; judecă tu ca-
uza mea .
60 Ai văzut toată răzbunarea lor şi toate închipuirile lor îm-
potriva mea .
61  Ai  auzit  ocara  lor,  DOAMNE  şi  planurile  lor  împotriva
mea;
62 Buzele celor care s-au ridicat împotriva mea şi planul lor
împotriva mea toată ziua .
63 Priveşte aşezarea lor şi ridicarea lor; eu sunt muzica lor .
64  Întoarce-le  o  răsplată,  DOAMNE,  conform  cu  lucrarea
mâinilor lor .
65 Dă-le întristare a inimii, blestemul tău asupra lor .
66  Persecută-i  şi  nimiceşte-i  în  mânie  de  sub  cerurile
DOMNULUI .

CApitoLuL 4

CUM  s-a  întunecat  aurul!  Cum  s-a  schimbat  aurul  cel

mai  pur!  Pietrele  sanctuarului  sunt  turnate  la  capătul

fiecărei străzi .
2 Fiii preţioşi ai Sionului, comparabili cu aurul fin, cum sunt
ei preţuiţi ca ulcioare de lut, lucrarea mâinilor olarului!
3 Chiar şi monştrii marini îşi scot sânul, ei dau să sugă mi-
cuţilor lor; fiica poporului meu a devenit crudă, ca struţii în
pustie .
4 Limba copilului sugar se lipeşte de cerul gurii lui, de sete;
copiii mici cer pâine şi nimeni nu le-o frânge .
5 Cei hrăniţi cu delicatese sunt pustiiţi pe străzi; cei crescuţi
în purpură îmbrăţişează mormane de balegă .
6 Fiindcă pedeapsa nelegiuirii fiicei poporului meu este mai
mare decât pedeapsa păcatului Sodomei, care a fost răstur-
nată ca într-un moment, fără să fi pus cineva mâinile pe ea .
7 Nazarinenii ei erau mai curaţi decât zăpada, erau mai albi
decât laptele, erau mai rumeni la trup decât rubinele, lustru
lor era al safirului;
8 Chipul lor este mai negru decât un cărbune; ei nu mai sunt
cunoscuţi pe străzi; pielea li se lipeşte de oase, trupul li s-a
ofilit, a devenit ca un băţ .
9 Este mai bine de cei ucişi cu sabia decât de cei ucişi cu foa-
mete; pentru că aceştia lâncezesc, străpunşi din lipsă de roa-
de ale câmpului .
10 Mâinile femeilor miloase au fiert pe propriii lor copii; ei

au fost mâncarea lor în distrugerea fiicei poporului meu .
11  DOMNUL  şi-a  împlinit  furia;  el  şi-a  turnat  mânia  lui
aprinsă şi a aprins un foc în Sion şi i-a mistuit temeliile .
12  Împăraţii  pământului  şi  toţi  locuitorii  lumii  nu  ar  fi
crezut că potrivnicul şi duşmanul ar putea intra pe porţile
Ierusalimului .
13 ¶ Din cauza păcatelor profeţilor săi şi a nelegiuirilor preo-
ţilor săi, care au vărsat sângele celor drepţi în mijlocul lui .
14 Ei au rătăcit ca orbii pe străzi, s-au întinaţi cu sânge, astfel
încât oamenii nu puteau să le atingă hainele .
15 Au strigat către ei: Depărtaţi-vă; este necurat; depărtaţi-
vă, depărtaţi-vă, nu atingeţi; când au fugit şi au rătăcit, ei au
spus printre păgâni: Ei nu vor mai locui temporar acolo .
16 Mânia DOMNULUI i-a despărţit; el nu le va mai da aten-
ţie; ei nu au căutat cu plăcere feţele preoţilor, nu au binecu-
vântat pe bătrâni .
17 Cât despre noi, ochii noştri lâncezesc după ajutorul nos-
tru zadarnic; în vegherea noastră am vegheat spre o naţiune
care nu putea să ne salveze .
18 Ei ne vânează paşii ca să nu putem merge pe străzile noas-
tre; sfârşitul nostru este aproape, zilele noastre sunt împlini-
te; pentru că sfârşitul nostru a venit .
19 Persecutorii noştri sunt mai iuţi decât acvilele cerului; ei
ne-au urmărit pe munţi, ne-au pândit în pustie .
20 Suflarea nărilor noastre, unsul DOMNULUI, a fost prins
în gropile lor, despre care spuneam: Sub umbra lui vom trăi
printre păgâni .
21  ¶  Bucură-te  şi  veseleşte-te,  fiică  a  Edomului,  care  locu-
ieşti în ţara Uţ; paharul va trece şi la tine, vei fi beată şi te
vei dezgoli .
22 Pedeapsa nelegiuirii tale s-a împlinit, fiică a Sionului; el
nu te va mai duce în captivitate; el îţi va cerceta nelegiuirea,
fiică a Edomului; el îţi va da descoperi păcatele .

CApitoLuL 5

AMINTEŞTE-ŢI, DOAMNE, ce a venit peste noi; ia amin-

te şi priveşte ocara noastră .

2 Moştenirea noastră s-a întors la străini, casele noastre la
necunoscuţi .
3  Noi  suntem  orfani  şi  fără  tată,  mamele  noastre  sunt  ca
văduvele .
4  Noi  am  băut  apa  noastră  pe  bani;  lemnul  nostru  ne  este
vândut nouă .
5 Gâturile noastre sunt sub persecuţie; muncim şi nu avem
odihnă .
6 Am dat mâna cu egiptenii şi cu asirienii, ca să ne săturăm
cu pâine .
7 Taţii noştri au păcătuit şi nu mai sunt, iar noi am purtat
nelegiuirile lor .
8  Servitori  au  condus  peste  noi,  nu  este  nimeni  care  să  ne
elibereze din mâna lor .
9 Ne câştigăm pâinea cu riscul vieţilor noastre din cauza sa-
biei pustiei .
10 Pielea noastră era neagră ca un cuptor din cauza foametei
teribile .
11 Ei au necinstit femeile în Sion şi pe fecioarele din cetăţile
lui Iuda .
12 Prinţi sunt spânzuraţi prin mâna lor; feţele bătrânilor nu
au fost onorate .
13  Ei  au  luat  pe  tineri  să  macine  şi  copiii  au  căzut  sub
lemne .
14 Bătrânii au încetat de la poartă, tinerii de la muzica lor .

470

Ezechiel  1

15 Bucuria inimii noastre a încetat; dansul nostru este întors
în jale .
16 Coroana a căzut de pe capul nostru; vai de noi, pentru că
am păcătuit!
17 ¶ Fiindcă  inima  noastră  a  leşinat;  pentru  aceste  lucruri
ochii noştri sunt întunecaţi .
18 Din cauza muntelui Sionului, care este pustiit, vulpile se
plimbă pe el .

19 Tu, DOAMNE, rămâi pentru totdeauna; tronul tău din ge-
neraţie în generaţie .
20 Pentru ce ne uiţi pentru totdeauna şi ne părăseşti atât de
mult timp?
21 Întoarce-ne la tine, DOAMNE şi ne vom întoarce; înnoieş-
te-ne zilele ca în vechime .
22 Dar tu ne-ai respins pe deplin, te-ai înfuriat tare împo-
triva noastră .

… Ezechiel …

Capitolul 1

S-A întâmplat în anul al treizecilea, în luna a patra, în a

cincea zi a lunii, pe când eram printre captivii de lângă
râul Chebar, că cerurile s-au deschis şi am văzut viziuni ale
lui Dumnezeu .
2 În a cincea zi a lunii, din anul al cincilea al captivităţii îm-
păratului Ioiachin,
3 Cuvântul DOMNULUI a venit anume la preotul Ezechiel,
fiul lui Buzi, în ţara caldeenilor lângă râul Chebar; şi mâna
DOMNULUI a fost acolo asupra lui .
4 ¶ Şi m-am uitat şi, iată, un vârtej de vânt venea din nord,
un nor mare şi un foc înfăşurându-se în el însuşi şi o strălu-
cire era în jurul lui şi din mijlocul lui ceva asemănător culo-
rii chihlimbarului, din mijlocul focului .
5  De  asemenea  din  mijlocul  lui  ieşea  asemănarea  a  patru
făpturi vii . Şi aceasta era înfăţişarea lor, aveau asemănarea
unui om .
6 Şi fiecare avea patru feţe şi fiecare avea patru aripi .
7 Şi picioarele lor erau picioare drepte; şi talpa picioarelor lor
era ca talpa piciorului unui viţel; şi scânteiau precum culoa-
rea aramei lustruite .
8 Şi aveau mâini de om sub aripile lor la cele patru laturi ale
lor; şi acestea patru aveau feţele lor şi aripile lor .
9 Aripile lor erau legate una de cealaltă; ele nu se întorceau
când mergeau; mergeau fiecare drept înainte .
10 Cât despre asemănarea feţelor lor, acestea patru aveau faţa
unui om şi faţa unui leu, pe partea dreaptă; şi acestea patru
aveau faţa unui bou pe partea stângă; acestea patru de ase-
menea aveau faţa unei acvile .
11 Astfel erau feţele lor; şi aripile lor erau întinse în sus; două
aripi ale fiecăreia erau legate una de cealaltă şi două le aco-
pereau trupurile .
12 Şi mergeau fiecare drept înainte; oriunde îi era dat duhu-
lui să meargă, mergeau; şi nu se întorceau când mergeau .
13 Cât despre asemănarea făpturilor vii, înfăţişarea lor era
asemenea unor cărbuni de foc arzând şi asemenea înfăţişării
lămpilor; focul se urca şi cobora printre creaturile vii şi era
strălucitor şi din foc ieşeau fulgere .
14 Şi făpturile vii alergau şi se întorceau ca înfăţişarea unei
străluciri a fulgerului .

15 ¶ Acum, pe când priveam făpturile vii, iată o roată pe pă-
mânt lângă creaturile vii, cu cele patru feţe ale lor .
16 Înfăţişarea roţilor şi lucrarea lor era asemenea culorii be-
rilului; şi acestea patru aveau o singură asemănare; şi înfăţi-
şarea lor şi lucrarea lor erau ca şi cum ar fi o roată în mijlocul
unei roţi .
17 Când mergeau, mergeau pe toate cele patru laturi ale lor
şi nu se întorceau când mergeau .
18 Cât despre cercurile lor, ele erau atât de înalte încât erau
înspăimântătoare; şi cercurile lor erau pline de ochi de jur
împrejurul celor patru .
19  Şi  când  făpturile  vii  mergeau,  roţile  mergeau  lângă  ele;
şi când creaturile vii erau înălţate de la pământ, roţile erau
înălţate .
20 Oriunde îi era dat duhului să meargă, mergeau, într-acolo
îi era dat duhului lor să meargă; şi roţile erau înălţate lângă
ele; pentru că duhul creaturii vii era în roţi .
21 Când acelea mergeau, acestea mergeau; şi când acelea stă-
teau,  acestea  stăteau;  şi  când  acelea  erau  înălţate  de  la  pă-
mânt, roţile erau înălţate lângă ele; pentru că duhul creaturii
vii era în roţi .
22 Şi asemănarea întinderii deasupra capetelor creaturii vii
era precum culoarea unui cristal înfricoşător întins peste ca-
petele lor, deasupra .
23 Şi sub întindere erau aripile lor întinse, una către cealaltă;
fiecare avea două, care acopereau de partea aceasta şi fiecare
avea două, care acopereau de partea aceea, trupurile lor .
24 Şi când ele mergeau, am auzit vuietul aripilor lor, ca vu-
ietul unor ape mari, ca vocea Celui Atotputernic, vocea unei
vorbiri, ca zgomotul unei oştiri; când stăteau în picioare, îşi
lăsau în jos aripile .
25 Şi era o voce de pe întinderea care era peste capetele lor,
când stăteau în picioare şi îşi lăsau în jos aripile .
26  ¶  Şi  deasupra  întinderii  care  era  peste  capetele  lor,  era
asemănarea unui tron, ca înfăţişarea unei pietre de safir; şi
deasupra asemănării tronului era o asemănare ca înfăţişarea
unui om deasupra acestuia .
27  Şi  am  văzut,  precum  culoarea  chihlimbarului,  ca  înfă-
ţişarea unui foc înăuntrul de jur împrejur, de la înfăţişarea
coapselor  lui  drept  în  sus  şi  de  la  înfăţişarea  coapselor  lui

471

Ezechiel  4

drept în jos, am văzut ca şi cum ar fi înfăţişarea focului; şi
avea o strălucire de jur împrejur .
28 Ca înfăţişarea curcubeului care este în nor în ziua cu ploa-
ie, astfel era înfăţişarea strălucirii de jur împrejur . Aceasta
era înfăţişarea asemănării gloriei DOMNULUI . Şi, când am
văzut-o, am căzut cu faţa la pământ şi am auzit o voce a unu-
ia care vorbea .

CApitoLuL 2

voi vorbi cu tine .

ŞI el mi-a spus: Fiu al omului, stai pe picioarele tale şi eu

2 Şi duhul a intrat în mine când el a vorbit cu mine şi m-a
pus pe picioare şi l-am auzit pe cel care vorbea cu mine .
3 Şi mi-a spus: Fiu al omului, te trimit la copiii lui Israel, la
o naţiune răzvrătită, care s-a răzvrătit împotriva mea; ei şi
taţii lor au călcat legea împotriva mea, până în această zi .
4  Fiindcă  ei  sunt  copii  neruşinaţi  şi  cu  inimă  îndărătni-
că .  Eu  te  trimit  la  ei  şi  tu  să  le  spui:  Astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU .
5 Şi ei, fie că vor asculta, fie că se vor feri, (pentru că ei sunt o
casă răzvrătită), totuşi vor şti că a fost un profet printre ei .
6 ¶ Şi tu, fiu al omului, nu te teme de ei, nici nu te teme de
cuvintele lor, deşi mărăcini şi spini sunt cu tine deşi locuieşti
printre scorpioni; nu te teme de cuvintele lor, nici nu te în-
grozi la privirile lor, deşi ei sunt o casă răzvrătită .
7 Şi tu să le vorbeşti cuvintele mele, fie că vor asculta, fie că
se vor feri; fiindcă ei sunt foarte răzvrătiţi .
8 Dar tu, fiu al omului, ascultă ce eu îţi spun: Nu te răzvrăti
ca  această  casă  răzvrătită;  deschide-ţi  gura  şi  mănâncă  ce
îţi dau .
9 Şi când m-am uitat, iată, o mână era trimisă la mine; şi,
iată, un sul dintr-o carte era în ea;
10 Şi el l-a desfăşurat înaintea mea; şi acesta era scris pe di-
năuntru şi pe dinafară; şi erau scrise în el plângeri şi jeliri şi
vaiete .

CApitoLuL 3

MAI mult, el mi-a spus: Fiu al omului, mănâncă ceea ce

găseşti; mănâncă acest sul şi du-te să vorbeşti casei lui

Israel .
2 Astfel, mi-am deschis gura şi el m-a făcut să mănânc acel
sul .
3 Şi mi-a spus: Fiu al omului, fă pântecele tău să mănânce şi
umple-ţi adâncurile cu acest sul pe care ţi-l dau . Atunci l-am
mâncat; şi a fost dulce în gura mea ca mierea .
4 Şi mi-a spus: Fiu al omului, du-te, mergi la casa lui Israel şi
vorbeşte-le cuvintele mele .
5 Pentru că nu eşti trimis la un popor cu o vorbire străină şi
cu o limbă grea, ci la casa lui Israel;
6  Nu  la  multe  popoare,  cu  o  vorbire  străină  şi  cu  o  limbă
grea, ale căror cuvinte nu le poţi înţelege . Într-adevăr, dacă
te-aş fi trimis la ele ţi-ar fi dat ascultare .
7 Dar casa lui Israel nu va refuza să îţi dea ascultare; pen-
tru că ei refuză să îmi dea ascultare; pentru că toată casa lui
Israel este neruşinată şi cu inima împietrită .
8 Iată, ţi-am făcut faţa tare împotriva feţelor lor şi fruntea
tare împotriva frunţilor lor .
9 Ca un diamant mai tare decât cremenea ţi-am făcut frun-
tea; nu te teme de ei, nici nu te îngrozi la privirile lor, deşi ei
sunt o casă răzvrătită .
10 Mai mult, el mi-a spus: Fiu al omului, primeşte în inima
ta toate cuvintele mele pe care ţi le voi vorbi şi ascultă-le cu

urechile tale .
11 Şi du-te, mergi la cei din captivitate, la copiii poporului tău
şi vorbeşte-le şi spune-le: Astfel spune Domnul DUMNEZEU;
fie că vor asculta sau fie că se vor feri .
12  Atunci  duhul  m-a  ridicat  şi  am  auzit  înapoia  mea  o
voce  a  unei  mari  vijelii,  spunând:  Binecuvântată  fie  gloria
DOMNULUI, din locaşul său .
13  Am  auzit  de  asemenea  zgomotul  aripilor  făpturilor  vii
care se atingeau una de alta şi zgomotul roţilor de lângă ele
şi un zgomot al unei mari vijelii .
14 Astfel duhul m-a ridicat şi m-a dus şi am mers în amă-
răciune, în aprinderea duhului meu; dar mâna DOMNULUI
era tare peste mine .
15 Atunci eu am venit la cei din captivitate la Tel-Abib, care
locuiau lângă râul Chebar şi am şezut unde ei au şezut şi şap-
te zile am rămas acolo înmărmurit printre ei .
16  ¶  Şi  s-a  întâmplat  că,  la  sfârşitul  a  şapte  zile,  cuvântul
DOMNULUI a venit la mine, spunând:
17 Fiu al omului, te-am pus păzitor peste casa lui Israel; de
aceea ascultă cuvântul din gura mea şi avertizează-i din par-
tea mea .
18 Când spun celui stricat: Vei muri negreşit; şi tu nu îl aver-
tizezi, nici nu vorbeşti ca să îl avertizezi pe cel stricat de ca-
lea lui cea rea, pentru a salva viaţa lui; acel om stricat va muri
în nelegiuirea lui; dar sângele lui îl voi cere din mâna ta .
19 Totuşi, dacă îl avertizezi pe cel stricat şi el nu se întoarce
de la stricăciunea lui, nici de la calea lui cea rea, el va muri în
nelegiuirea lui; dar tu ţi-ai scăpat sufletul .
20 Din nou: Când un om drept se abate de la dreptatea lui şi
face nelegiuire şi eu pun o piatră de poticnire înaintea lui, el
va muri; pentru că nu l-ai avertizat, el va muri în păcatul lui şi
dreptatea lui pe care a făcut-o nu va fi amintită; dar sângele lui
îl voi cere din mâna ta .
21 Totuşi, dacă tu avertizezi pe cel drept, ca cel drept să nu
păcătuiască şi el nu păcătuieşte, el va trăi într-adevăr, deoa-
rece este avertizat; de asemenea tu ţi-ai scăpat sufletul .
22 ¶ Şi mâna DOMNULUI a fost acolo peste mine; şi el mi-a
spus: Ridică-te, ieşi în câmpie şi voi vorbi acolo cu tine .
23 Atunci m-am ridicat şi am ieşit în câmpie; şi, iată, gloria
DOMNULUI stătea în picioare acolo, ca gloria pe care o vă-
zusem lângă râul Chebar; şi am căzut cu faţa la pământ .
24 Atunci duhul a intrat în mine şi m-a pus pe picioare şi
a  vorbit  cu  mine  şi  mi-a  spus:  Du-te,  închide-te  înăuntrul
casei tale .
25 Dar tu, fiu al omului, iată, vor pune funii asupra ta şi te
vor lega cu ele şi tu nu vei ieşi dintre ei;
26 Şi voi face ca limba ta să se lipească de cerul gurii, încât
vei fi mut şi nu vei fi pentru ei un mustrător; pentru că ei sunt
o casă răzvrătită .
27 Dar când voi vorbi cu tine, îţi voi deschide gura şi tu le
vei spune: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Cel care aude
să audă şi cel care se fereşte să se ferească; pentru că ei sunt
o casă răzvrătită .

CApitoLuL 4

tU de asemenea, fiu al omului, ia-ţi o dală şi pune-o îna-

intea ta şi desenează pe ea cetatea, adică Ierusalimul;
2  Şi  aşază  asediu  împotriva  ei  şi  construieşte  o  fortificaţie
împotriva ei şi ridică un val de pământ împotriva ei; pune
tabăra de asemenea împotriva ei şi pune berbeci împotriva
ei de jur împrejur .
3 Mai mult, ia-ţi o tigaie de fier şi pune-o ca un zid de fier

472

Ezechiel  6

între tine şi cetate; şi îndreaptă-ţi faţa împotriva ei şi ea va fi
asediată şi tu vei aşeza asediu împotriva ei . Acesta va fi un
semn pentru casa lui Israel .
4 Aşază-te de asemenea pe partea ta stângă şi culcă nelegiui-
rea casei lui Israel peste ea; conform cu numărul zilelor cât te
vei aşeza pe ea, vei purta nelegiuirea lor .
5 Fiindcă am pus peste tine anii nelegiuirii lor, conform cu
numărul zilelor, trei sute nouăzeci de zile; astfel vei purta tu
nelegiuirea casei lui Israel .
6 Şi după ce le vei fi împlinit, aşează-te din nou pe partea ta
dreaptă şi poartă nelegiuirea casei lui Iuda patruzeci de zile;
ţi-am rânduit fiecare zi pentru un an .
7 De aceea să îţi îndrepţi faţa spre asediul Ierusalimului şi
braţul tău va fi descoperit şi vei profeţi împotriva lui .
8 Şi, iată, voi pune funii peste tine şi nu te vei întoarce de pe o
parte pe alta, până când vei fi împlinit zilele asediului tău .
9 ¶ Ia-ţi  de  asemenea  grâu  şi  orz  şi  fasole  şi  linte  şi  mei  şi
alac şi pune-le într-un vas şi fă-ţi pâine din ele, conform cu
numărul zilelor cât te vei aşeza pe o parte a ta, trei sute no-
uăzeci de zile să mănânci din ea .
10 Şi mâncarea ta, pe care să o mănânci, să fie cântărită, do-
uăzeci de şekeli pe zi; să o mănânci din timp în timp .
11 Tu să bei apă de asemenea prin măsură, o a şasea parte
dintr-un hin; să bei din timp în timp .
12 Şi să o mănânci precum turte de orz şi să o coci cu balega
care iese din om, înaintea ochilor lor .
13 Şi DOMNUL a spus: Astfel copiii lui Israel îşi vor mânca
pâinea lor pângărită printre neamurile unde îi voi alunga .
14 Atunci am spus: Ah, Doamne DUMNEZEULE! iată, sufle-
tul meu nu a fost pângărit; fiindcă din tinereţea mea până
acum  nu  am  mâncat  din  ceea  ce  moare  de  la  sine  sau  din
ce este sfâşiat în bucăţi; nici nu a intrat carne urâcioasă în
gura mea .
15 Atunci el mi-a spus: Iată, îţi dau balegă de vacă în loc de
balegă de om, să îţi pregăteşti pâinea cu ea .
16 Mai mult, el mi-a spus: Fiu al omului, iată, voi frânge toia-
gul pâinii în Ierusalim; şi ei vor mânca pâinea cântărită şi cu
grijă; şi vor bea apa cu măsură şi cu înmărmurire;
17 Ca să le lipsească pâine şi apă şi să fie înmărmuriţi unii cu
alţii şi să fie mistuiţi pentru nelegiuirea lor .

CApitoLuL 5

ŞI tu, fiu al omului, ia-ţi un cuţit ascuţit, ia-ţi un brici de

bărbier şi fă-l să treacă pe capul tău şi pe barba ta; apoi

ia-ţi balanţe de cântărit şi împarte părul.
2 Să arzi cu foc a treia parte în mijlocul cetăţii, când zilele
asediului se vor împlini; şi să iei a treia parte şi să o loveşti
împrejur cu un cuţit; şi a treia parte să o împrăştii în vânt; şi
eu voi scoate o sabie după ei .
3 Tu de asemenea să iei de acolo puţini la număr şi să îi legi
în poalele hainei tale .
4 Apoi să iei din nou dintre ei şi să îi arunci în mijlocul fo-
cului şi să îi arzi în foc; fiindcă din el un foc va ieşi la toată
casa lui Israel .
5  ¶  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Acesta  este
Ierusalimul; eu l-am pus în mijlocul naţiunilor şi al ţărilor
care sunt în jurul lui .
6  Şi  Ierusalimul  a  schimbat  judecăţile  mele  în  stricăciune
mai mult decât naţiunile şi statutele mele mai mult decât ţă-
rile care sunt în jurul lui; pentru că ei au refuzat judecăţile
mele şi nu au umblat în statutele mele .
7 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Pentru că aţi

făcut mai mult decât naţiunile care sunt de jur împrejurul
vostru  şi  nu  aţi  umblat  în  statutele  mele,  nici  nu  aţi  ţinut
judecăţile mele, nici nu aţi făcut conform cu judecăţile naţi-
unilor care sunt de jur împrejurul vostru;
8 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, eu, chiar
eu, sunt împotriva ta şi voi face judecăţi în mijlocul tău, îna-
intea vederii naţiunilor .
9 Şi voi face în tine ceea ce nu am mai făcut şi ce nu voi mai
face la fel, din cauza tuturor urâciunilor tale .
10 De aceea taţii vor mânca pe fii în mijlocul tău şi fiii vor
mânca pe taţii lor; şi eu voi face judecăţi în tine şi toată ră-
măşiţa ta o voi împrăştia în toate vânturile .
11  Pentru  aceea,  precum  eu  trăiesc,  spune  Domnul
DUMNEZEU:  Într-adevăr,  pentru  că  ai  spurcat  sanctuarul
meu cu toate lucrurile tale detestabile şi cu toate urâciunile
tale, de aceea te voi scădea şi eu; ochiul meu nu va cruţa, nici
nu voi avea vreo milă .
12 A treia parte din tine va muri de ciumă şi cu foamete vor
fi mistuiţi în mijlocul tău; şi a treia parte va cădea prin sabie
de jur împrejurul tău; şi voi împrăştia a treia parte în toate
vânturile şi voi scoate o sabie după ei .
13 Astfel mânia mea va fi împlinită şi furia mea se va odih-
ni asupra lor iar eu voi fi mângâiat; şi ei vor cunoaşte că eu,
DOMNUL,  am  vorbit  aceasta  în  zelul  meu,  când  îmi  voi  fi
împlinit furia în ei .
14  Mai  mult,  te  voi  face  risipire  şi  ocară  printre  naţiunile
care sunt de jur împrejurul tău, înaintea ochilor tuturor care
trec pe lângă tine .
15 Astfel, aceasta va fi o ocară şi o batjocură, o instruire şi
o înmărmurire pentru naţiunile care sunt de jur împrejurul
tău, când voi face judecăţi în tine în mânie şi în furie şi în
mustrări furioase . Eu, DOMNUL, am vorbit aceasta .
16 Când voi trimite asupra lor săgeţile rele ale foametei, care
vor fi pentru nimicirea lor şi pe care le voi trimite pentru a vă
nimici; şi voi mări foametea asupra voastră şi vă voi zdrobi
toiagul pâinii;
17 Astfel voi trimite asupra voastră foamete şi fiare rele şi ele
te vor văduvi; şi ciuma şi sângele vor trece prin tine; şi voi
aduce sabia asupra ta . Eu, DOMNUL, am vorbit aceasta .

CApitoLuL 6

ŞI cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:

2 Fiu al omului, îndreaptă-ţi faţa către munţii lui Israel şi

profeţeşte împotriva lor,
3  Şi  spune:  Voi  munţi  ai  lui  Israel,  ascultaţi  cuvântul
Domnului DUMNEZEU; Astfel spune Domnul DUMNEZEU
munţilor şi dealurilor, râurilor şi văilor: Iată, eu, eu voi adu-
ce o sabie asupra voastră şi voi distruge înălţimile voastre .
4  Şi  altarele  voastre  vor  fi  pustiite  şi  chipurile  voastre  vor
fi zdrobite; şi voi arunca înaintea idolilor voştri pe oamenii
voştri ucişi .
5 Şi voi pune trupurile moarte ale copiilor lui Israel înaintea
idolilor lor şi voi împrăştia oasele voastre de jur împrejurul
altarelor voastre .
6 În toate locuinţele voastre, cetăţile vor fi lăsate risipite şi
înălţimile  vor  fi  pustiite;  încât  altarele  voastre  vor  fi  lăsate
risipite şi pustiite şi idolii voştri vor fi zdrobiţi şi vor înceta
şi chipurile voastre vor fi retezate şi lucrările voastre vor fi
şterse .
7 Şi cei ucişi vor cădea în mijlocul vostru şi veţi cunoaşte că
eu sunt DOMNUL .
8 ¶ Totuşi voi lăsa o rămăşiţă, ca să aveţi pe unii care să scape

473

Ezechiel  8

de sabie printre naţiuni, când veţi fi împrăştiaţi prin felurite
ţări .
9 Şi cei dintre voi, care scapă, îşi vor aminti de mine prin-
tre naţiuni, oriunde vor fi duşi captivi, pentru că sunt frânt
din cauza inimii lor curvare, care s-a depărtat de mine, şi
din cauza ochilor lor, care curvesc după idolii lor; şi se vor
detesta pe ei înşişi de relele pe care le-au făcut în toate urâ-
ciunile lor .
10 Şi vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL şi că nu am spus în
zadar că le voi face acest rău .
11 ¶ Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Loveşte cu mâna ta
şi calcă cu piciorul tău şi spune: Vai, pentru toate urâciunile
rele ale casei lui Israel! Căci ei vor cădea prin sabie, prin foa-
mete şi prin ciumă .
12 Cel care este departe va muri de ciumă; şi cel care este
aproape va cădea prin sabie; şi cel care rămâne şi este asediat
va muri de foamete, astfel îmi voi împlini furia asupra lor .
13 Atunci veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL, când oamenii
lor ucişi vor fi printre  idolii lor de jur împrejurul altarelor
lor, pe fiecare deal înalt, pe toate vârfurile munţilor şi sub
fiecare pom verde şi sub fiecare stejar des, în locurile unde ei
ofereau arome dulci tuturor idolilor lor .
14 Astfel îmi voi întinde mâna asupra lor şi voi pustii ţara,
da, mai pustiită decât pustia spre Dibla, în toate locuinţele
lor; şi ei vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL .

CApitoLuL 7

spunând:

MAI  mult,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,

2  De  asemenea,  tu  fiu  al  omului,  astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU către ţara lui Israel: Un sfârşit, sfârşitul a venit
peste cele patru colţuri ale ţării .
3  Acum  a  venit  sfârşitul  asupra  ta  şi  eu  voi  trimite  mânia
mea asupra ta şi conform căilor tale te voi judeca, şi voi în-
toarce asupra ta toate urâciunile tale .
4 Şi ochiul meu nu te va cruţa, nici nu va avea milă; ci voi în-
toarce căile tale asupra ta şi urâciunile tale vor fi în mijlocul
tău; şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
5 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Un rău, un singur rău,
iată, a venit .
6 Un sfârşit a venit, sfârşitul a venit; se trezeşte împotriva ta;
iată, a venit .
7  Dimineaţa  a  venit  la  tine,  tu  cel  care  locuieşti  în  ţară;  a
venit  timpul,  ziua  tulburării  este  aproape  şi  nu  răsunetul
munţilor .
8 Acum, îmi voi turna în curând furia mea asupra ta şi voi
împlini  mânia  mea  asupra  ta;  şi  conform  căilor  tale  te  voi
judeca şi te voi răsplăti pentru toate urâciunile tale .
9 Şi ochiul meu nu va cruţa, nici nu avea milă; te voi răsplăti
conform căilor tale şi urâciunilor tale, care sunt în mijlocul
tău; şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL care loveşte .
10 Iată ziua, iată, a venit; dimineaţa a trecut; toiagul a înflo-
rit, mândria a înmugurit .
11 Violenţa s-a ridicat într-un toiag al stricăciunii; nimeni
dintre ei nu va rămâne, nici din mulţimea lor, nici vreunul
dintre ei; nici nu va fi bocire pentru ei .
12 A venit timpul, ziua se apropie; să nu se bucure cumpă-
rătorul şi să nu jelească vânzătorul, căci furie este peste în-
treaga ei mulţime .
13 Pentru că vânzătorul nu se va întoarce la ceea ce este vân-
dut, chiar dacă ei ar fi încă în viaţă; pentru că viziunea este
referitor la întreaga ei mulţime, care nu se va întoarce; nici nu

se va întări cineva în nelegiuirea vieţii lui .
14 Ei au sunat din trâmbiţă ca să pregătească totul; dar ni-
meni nu merge la bătălie; pentru că furia mea este peste în-
treaga ei mulţime .
15  Sabia  este  afară  şi  ciuma  şi  foametea  înăuntru;  cel  din
câmp va muri de sabie; şi pe cel din cetate, foametea şi ciu-
ma îl vor mânca .
16 ¶ Dar cei dintre ei care scapă, vor scăpa şi vor fi pe munţi
ca porumbeii văilor, jelind cu toţii, fiecare pentru nelegiui-
rea lui .
17  Toate  mâinile  vor  fi  slăbite  şi  toţi  genunchii  vor  fi  slabi
ca apa .
18 Ei se vor încinge de asemenea cu pânză de sac şi groaza
îi va acoperi; şi ruşine va fi pe toate feţele şi chelie pe toate
capetele lor .
19 Vor arunca argintul lor pe străzi şi aurul lor va fi înde-
părtat; argintul lor şi aurul lor nu vor fi în stare să îi scape în
ziua furiei DOMNULUI; nu le vor sătura sufletele, nici nu le
vor umple adâncurile; pentru că aceasta este piatra de potic-
nire a nelegiuirii lor .
20  Cât  despre  frumuseţea  ornamentului  său,  el  l-a  pus  în
măreţie; dar ei au făcut chipurile urâciunilor lor şi lucrurile
lor detestabile, în el; de aceea l-am pus eu departe de ei .
21 Şi îl voi da în mâinile străinilor ca pradă şi stricaţilor pă-
mântului ca jefuire; şi ei îl vor spurca .
22 Îmi voi întoarce de asemenea faţa de la ei şi ei vor spurca
locul  meu  ascuns;  fiindcă  jefuitorii  vor  intra  în  el  şi  îl  vor
spurca .
23 ¶ Fă un lanţ; pentru că ţara este plină de crime sângeroase
şi cetatea este plină de violenţă .
24 De aceea voi aduce pe ce mai răi dintre păgâni şi ei vor
stăpâni casele lor; voi face de asemenea să înceteze măreţia
celor puternici; şi locurile lor sfinte vor fi spurcate .
25 Nimicirea vine; iar ei vor căuta pace şi nu va fi .
26 Ticăloşie va veni peste ticăloşie şi zvon va fi peste zvon;
atunci vor cere ei o viziune a profetului; dar legea va pieri de
la preot şi sfatul de la cei bătrâni .
27  Împăratul  va  jeli  şi  prinţul  va  fi  îmbrăcat  cu  pustiire  şi
mâinile poporului ţării vor fi tulburate; le voi face după calea
lor şi conform cu judecăţile lor îi voi judeca; şi ei vor cunoaş-
te că eu sunt DOMNUL .

CApitoLuL 8

ŞI s-a întâmplat în anul al şaselea, în luna a şasea, în a cin-

cea zi a lunii, pe când şedeam în casa mea şi bătrânii lui
Iuda şedeau înaintea mea, că mâna Domnului DUMNEZEU
a căzut acolo peste mine .
2 Atunci am privit şi iată o asemănare ca înfăţişarea focului;
de la înfăţişarea coapselor lui drept în jos, foc; şi de la coap-
sele lui drept în sus, ca înfăţişarea unei străluciri, asemenea
culorii chihlimbarului .
3  Şi  el  a  întins  forma  unei  mâini  şi  m-a  luat  de  o  şuviţă  a
capului meu; şi duhul m-a ridicat între pământ şi cer şi m-a
adus  în  viziunile  lui  Dumnezeu  la  Ierusalim,  la  uşa  porţii
interioare care priveşte spre nord; unde era scaunul chipului
geloziei, care provoacă la gelozie .
4 Şi, iată, gloria Dumnezeului lui Israel era acolo, conform
viziunii pe care o văzusem în câmpie .
5  Atunci  el  mi-a  spus:  Fiu  al  omului,  ridică-ţi  acum  ochii
spre calea dinspre nord . Astfel mi-am ridicat ochii spre calea
dinspre nord şi iată spre nord la poarta altarului acest chip
al geloziei la intrare .

474

Ezechiel  10

6 El mi-a mai spus: Fiu al omului, vezi tu ce fac ei? urâciunile
cele mari pe care casa lui Israel le face aici, ca să mă îndepăr-
tez de sanctuarul meu? Dar întoarce-te din nou şi vei vedea
urâciuni mai mari .
7 ¶ Şi m-a adus la uşa curţii; şi când am privit, iată o gaură
în zid .
8  Atunci  el  mi-a  spus:  Fiu  al  omului,  sapă  acum  în  zid;  şi
după ce am săpat în zid, iată o uşă .
9 Şi el mi-a spus: Intră şi priveşte urâciunile cele stricate pe
care ei le fac aici .
10 Astfel eu am intrat şi am văzut; şi iată fiecare formă de
târâtoare  şi  de  fiare  urâcioase  şi  toţi  idolii  casei  lui  Israel,
gravaţi pe părete de jur împrejur .
11 Şi acolo stăteau în picioare înaintea lor şaptezeci de băr-
baţi dintre bătrânii casei lui Israel şi în mijlocul lor stătea în
picioare Iaazania, fiul lui Şafan, cu fiecare bărbat având tă-
mâietoarea sa în mână; şi un nor gros de tămâie se ridica .
12 Atunci el mi-a spus: Fiu al omului, ai văzut ce fac bătrânii
casei lui Israel în întuneric, fiecare bărbat în camerele chipu-
rilor lui? Pentru că ei spun: DOMNUL nu ne vede, DOMNUL
a părăsit pământul .
13 ¶ El mi-a spus de asemenea: Întoarce-te din nou şi vei ve-
dea urâciuni mai mari pe care le fac ei .
14 Atunci m-a adus la uşa din poarta casei DOMNULUI care
era spre nord; şi, iată, acolo şedeau femei plângând pentru
Tamuz .
15  Atunci  el  mi-a  spus:  Ai  văzut  aceasta,  fiu  al  omului?
Întoarce-te  din  nou  şi  vei  vedea  urâciuni  mai  mari  decât
acestea .
16  Şi  m-a  adus  în  curtea  interioară  a  casei  DOMNULUI  şi,
iată, la uşa templului DOMNULUI, între portic şi altar, erau
vreo  douăzeci  şi  cinci  de  bărbaţi,  cu  spatele  spre  templul
DOMNULUI  şi  cu  feţele  spre  est;  şi  ei  se  închinau  soarelui
spre est .
17 Atunci el mi-a spus: Ai văzut aceasta, fiu al omului? Este
un lucru uşor pentru casa lui Iuda că ei fac urâciunile pe care
le fac aici? Fiindcă au umplut ţara cu violenţă şi s-au întors să
mă provoace la mânie; şi, iată, ei îşi pun ramura la nas .
18 De aceea şi eu mă voi purta cu furie; ochiul meu nu va
cruţa, nici nu voi avea milă; şi deşi ei strigă în urechile mele
cu voce tare, totuşi nu îi voi asculta .

CApitoLuL 9

EL  a  strigat  de  asemenea  în  urechile  mele  cu  voce  tare,

spunând:  Fă  pe  cei  care  au  sarcina  asupra  cetăţii  să  se

apropie, fiecare bărbat cu arma lui de nimicire în mâna lui .
2 Şi, iată, şase bărbaţi veneau de pe calea porţii de sus, care
se  află  spre  nord  şi  fiecare  bărbat  cu  arma  lui  de  măcel  în
mână; şi un bărbat printre ei era îmbrăcat în in, cu un corn
cu cerneală la şoldul lui; şi ei au intrat şi au stat în picioare
lângă altarul de aramă .
3 Şi gloria Dumnezeului lui Israel se ridicase de la heruvi-
mul, deasupra căruia era, la pragul casei . Şi el a strigat la băr-
batul îmbrăcat în in, care avea cornul cu cerneală la şold;
4 Şi DOMNUL i-a spus: Du-te prin mijlocul cetăţii, prin mij-
locul Ierusalimului şi pune un semn pe frunţile oamenilor
care suspină şi care strigă din cauza tuturor urâciunilor care
sunt făcute în mijlocul lui .
5  ¶  Şi  celorlalţi  le-a  spus  în  auzul  meu:  Duceţi-va  după  el
prin cetate şi loviţi, ochiul vostru să nu cruţe, nici să nu aveţi
milă;
6 Ucideţi fără cruţare pe bătrân şi pe tânăr, deopotrivă pe

fecioare şi pe copilaşi şi pe femei; dar nu vă apropiaţi de vre-
un om asupra căruia este semnul; şi începeţi la sanctuarul
meu . Atunci ei au început de la bătrânii care erau înaintea
casei .
7  Şi  le-a  spus:  Spurcaţi  casa  şi  umpleţi  curţile  cu  cei  ucişi;
ieşiţi . Şi au ieşit şi au ucis în cetate .
8 Şi s-a întâmplat, în timp ce ei îi ucideau iar eu rămăsesem,
că am căzut cu faţa la pământ şi am strigat şi am spus: Vai
Doamne  DUMNEZEULE!  Vei  nimici  tu  toată  rămăşiţa  lui
Israel în turnarea furiei tale asupra Ierusalimului?
9 Atunci mi-a spus el: Nelegiuirea casei lui Israel şi a lui Iuda
este peste măsură de mare şi ţara este plină de sânge şi ce-
tatea  plină  de  perversiune;  pentru  că  ei  spun:  DOMNUL  a
părăsit pământul şi DOMNUL nu vede .
10 Şi cât despre mine de asemenea, ochiul meu nu va cruţa,
nici nu voi avea milă, ci voi întoarce calea lor asupra capului
lor .
11 Şi, iată, bărbatul îmbrăcat în in, care avea cornul cu cer-
neală la şold, a vestit despre ce s-a făcut, spunând: Am făcut
precum mi-ai poruncit .

CApitoLuL 10

ATUNCI  am  privit  şi,  iată,  în  întinderea  care  era  dea-

supra capului heruvimilor s-a arătat deasupra lor ca o

piatră de safir, ca înfăţişarea asemănării unui tron .
2 Şi el a vorbit bărbatului îmbrăcat în in şi a spus: Intră între
roţi, sub heruvim şi umple-ţi mâinile cu cărbuni de foc din-
tre heruvimi şi împrăştie-i peste cetate . Şi a intrat înaintea
ochilor mei .
3 Şi heruvimii stăteau pe partea dreaptă a casei, când omul a
intrat; şi norul umplea curtea interioară .
4 Atunci gloria DOMNULUI s-a ridicat de la heruvim şi a stat
peste pragul casei; şi casa s-a umplut cu acel nor şi curtea a
fost plină de strălucirea gloriei DOMNULUI .
5 Şi zgomotul aripilor heruvimilor era auzit până în curtea
din afară, precum vocea Atotputernicului Dumnezeu când
vorbeşte .
6 Şi s-a întâmplat, atunci când el a poruncit bărbatului îm-
brăcat în in, spunând: Ia foc dintre roţi, dintre heruvimi; că
el a intrat şi a stat în picioare lângă roţi .
7 Şi un heruvim şi-a întins mâna dintre heruvimi spre focul
care era între heruvimi; şi a luat din cărbuni şi i-a pus în mâi-
nile celui care era îmbrăcat în in; care i-a luat şi a ieşit .
8 ¶ Şi s-a arătat forma unei mâini de om, la heruvimi, sub
aripile lor .
9  Şi  când  am  privit,  iată  cele  patru  roţi  lângă  heruvimi,  o
roată lângă un heruvim şi o altă roată lângă un alt heruvim;
şi înfăţişarea roţilor era precum culoarea pietrei de beril .
10 Şi cât despre înfăţişarea lor, acestea patru aveau o singură
asemănare, ca şi când era o roată în roată .
11 Când mergeau, mergeau pe cele patru laturi ale lor; nu se
întorceau când mergeau, ci ori încotro privea capul ele ur-
mau; nu se întorceau când mergeau .
12 Şi tot trupul lor şi spatele lor şi mâinile lor şi aripile lor
şi roţile, erau pline de ochi de jur împrejur, la roţile pe care
aceşti patru le aveau .
13 Cât despre roţi, li s-a strigat în auzul meu: Roată!
14 Şi fiecare avea patru feţe: faţa întâi era faţa unui heruvim
şi a doua faţă era faţa unui om şi a treia faţa unui leu şi a pa-
tra faţa unei acvile .
15 Şi heruvimii au fost ridicaţi . Aceasta este făptura vie pe
care o văzusem lângă râul Chebar .

475

Ezechiel  12

16  Şi  când  heruvimii  mergeau,  roţile  mergeau  lângă  ei;  şi
când  heruvimii  îşi  ridicau  aripile  ca  să  se  înalţe  de  pe  pă-
mânt, roţile de asemenea nu se întorceau de lângă ei .
17 Când ei stăteau, stăteau şi ele; şi când se ridicau, se ridicau
şi ele; pentru că duhul făpturii vii era în ele .
18 Atunci gloria DOMNULUI s-a depărtat de deasupra pra-
gului casei şi a stat peste heruvimi .
19 Şi heruvimii şi-au ridicat aripile şi s-au înălţat de pe pă-
mânt înaintea ochilor mei; când au ieşit, roţile de asemenea
erau lângă ei şi fiecare a stat la uşa din poarta de est a casei
DOMNULUI; şi gloria Dumnezeului lui Israel era deasupra
lor .
20 Aceasta este făptura vie pe care o văzusem sub Dumnezeul
lui Israel lângă râul Chebar; şi am ştiut că ei erau heruvimii .
21 Fiecare avea patru feţe şi fiecare patru aripi; şi asemănarea
unor mâini de om era sub aripile lor .
22 Şi cât despre asemănarea feţei lor, ele erau aceleaşi feţe pe
care le văzusem lângă râul Chebar, înfăţişarea lor şi ei înşişi,
tot acelaşi erau; mergeau fiecare drept înainte .

CApitoLuL 11

MAI mult, duhul m-a ridicat şi m-a adus la poarta din-

spre est a casei DOMNULUI, care priveşte spre est; şi,
iată, la uşa din poartă erau douăzeci şi cinci de bărbaţi; prin-
tre care am văzut pe Iaazania, fiul lui Azur, şi pe Pelatia, fiul
lui Benaia, prinţi ai poporului .
2  Atunci  el  mi-a  spus:  Fiu  al  omului,  aceştia  sunt  oamenii
care plănuiesc ticăloşie şi dau sfat stricat în această cetate;
3 Care spun: Nu este aproape, să construim case; această ce-
tate este cazanul şi noi suntem carnea .
4  De  aceea  profeţeşte  împotriva  lor,  profeţeşte,  fiu  al
omului .
5  Şi  Duhul  DOMNULUI  a  căzut  peste  mine  şi  mi-a  spus:
Vorbeşte: Astfel spune DOMNUL: Astfel aţi spus voi, casă a
lui Israel; fiindcă eu ştiu lucrurile care vă vin în minte, fie-
care dintre ele .
6 Aţi înmulţit pe cei ucişi ai voştri în această cetate şi aţi um-
plut străzile ei cu cei ucişi .
7  De  aceea  astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Cei  ucişi  ai
voştri, pe care i-aţi pus în mijlocul ei, ei sunt carnea şi aceas-
tă cetate este cazanul; dar pe voi vă voi scoate din mijlocul
ei .
8  V-aţi  temut  de  sabie  şi  voi  aduce  o  sabie  asupra  voastră,
spune Domnul DUMNEZEU .
9 Şi vă voi scoate din mijlocul ei şi vă voi da în mâinile stră-
inilor şi voi face judecăţi printre voi .
10 Veţi cădea prin sabie; vă voi judeca în graniţa lui Israel; şi
veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
11 Această cetate nu va fi cazanul vostru, nici voi nu sunteţi
carnea în mijlocul ei; ci vă voi judeca în graniţa lui Israel;
12 Şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL, căci nu aţi umblat
în statutele mele, nici nu aţi făcut judecăţile mele, ci aţi fă-
cut  după  obiceiurile  păgânilor  care  sunt  de  jur  împrejurul
vostru .
13  Şi  s-a  întâmplat,  pe  când  profeţeam,  că  Pelatia,  fiul  lui
Benaia, a murit . Atunci am căzut cu faţa la pământ şi am stri-
gat cu o voce tare şi am spus: Vai Doamne DUMNEZEULE!
Vei mistui deplin rămăşiţa lui Israel?
14  ¶  Din  nou,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,
spunând:
15 Fiu al omului, fraţii tăi, chiar fraţii tăi, bărbaţii din rude-
nia ta şi toată casa lui Israel în întregime, sunt aceia către care

locuitorii Ierusalimului au spus: Depărtaţi-vă de DOMNUL;
nouă ne este dată această ţară în stăpânire .
16 De aceea spune: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Deşi
i-am lepădat departe printre păgâni şi deşi i-am împrăştiat
printre ţări, totuşi le voi fi ca un mic sanctuar în ţările unde
au ajuns .
17 De aceea spune: Astfel spune Domnul  DUMNEZEU: Vă
voi strânge chiar dintre popoare şi vă voi aduna din ţările în
care aţi fost împrăştiaţi şi vă voi da ţara lui Israel .
18 Şi ei vor veni acolo şi vor îndepărta toate lucrurile ei de-
testabile şi toate urâciunile ei din ea .
19 Şi le voi da o singură inimă şi voi pune un duh nou în voi;
şi voi lua inima de piatră din carnea lor şi le voi da o inimă
de carne;
20 Ca să umble în statutele mele şi să păzească rânduielile
mele şi să le împlinească; şi ei vor fi poporul meu iar eu le voi
fi Dumnezeul lor .
21 Dar cât despre aceia, a căror inimă umblă după inima lu-
crurilor lor detestabile şi urâcioase, eu le voi întoarce calea
asupra capetelor lor, spune Domnul DUMNEZEU .
22 ¶ Atunci heruvimii şi-au ridicat aripile şi roţile de lângă
ei; şi gloria Dumnezeului lui Israel era deasupra lor .
23 Şi gloria DOMNULUI s-a urcat din mijlocul cetăţii şi a stat
pe muntele care este pe partea de est a cetăţii .
24 După acestea duhul m-a ridicat şi m-a adus într-o viziu-
ne, prin Duhul lui Dumnezeu, în Caldeea, la cei din capti-
vitate . Astfel viziunea, pe care am văzut-o, s-a înălţat de la
mine .
25 Atunci am vorbit celor din captivitate toate lucrurile pe
care DOMNUL mi le arătase .

CApitoLuL 12

spunând:

CUVâNTUL  DOMNULUI de asemenea a venit la mine,

2  Fiu  al  omului,  locuieşti  în  mijlocul  unei  case  răzvrătite,
care au ochi să vadă dar nu văd; au urechi să audă dar nu
aud; pentru că sunt o casă răzvrătită .
3  De  aceea,  tu  fiu  al  omului,  pregăteşte-ţi  lucrurile  pentru
strămutare şi pleacă ziua înaintea ochilor lor; şi să pleci din
locul tău într-un alt loc înaintea ochilor lor; poate că vor lua
aminte, deşi ei sunt o casă răzvrătită .
4  Atunci  să  scoţi  afară  lucrurile  tale  ziua,  înaintea  ochilor
lor, ca lucrurile pentru strămutare; şi să ieşi seara înaintea
ochilor lor, ca cei mergând în captivitate .
5 Sapă în zid înaintea ochilor lor şi scoate-le pe acolo .
6  Înaintea  ochilor  lor  să  le  porţi  pe  umeri  şi  să  le  scoţi  în
amurg; să îţi acoperi faţa ca să nu vezi pământul; pentru că
te-am pus ca un semn pentru casa lui Israel .
7 Şi am făcut astfel precum mi se poruncise: Am scos afară
lucrurile  mele  ziua,  ca  lucrurile  pentru  captivitate  şi  seara
am săpat în zid cu mâna mea; le-am scos în amurg şi le-am
purtat pe umeri înaintea ochilor lor .
8  Şi  dimineaţa  a  venit  cuvântul  DOMNULUI  la  mine,
spunând:
9 Fiu al omului, nu ţi-a spus casa lui Israel, casa cea răzvră-
tită: Ce faci?
10  Spune-le:  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Această
povară se referă la prinţul din Ierusalim şi la toată casa lui
Israel care este printre ei .
11 Spune: Eu sunt semnul vostru; precum am făcut eu, astfel
li se va face lor; ei vor pleca şi vor merge în captivitate .
12 Şi prinţul care este printre ei va purta pe umeri, în amurg,

476

Ezechiel  13

şi va ieşi; ei vor săpa în zid pentru a le scoate prin acesta; el îşi
va acoperi faţa, ca să nu vadă pământul cu ochii săi .
13 Plasa mea o voi întinde de asemenea peste el şi va fi prins
în cursa mea; şi îl voi aduce la Babilon în ţara caldeenilor;
totuşi el nu o va vedea, deşi va muri acolo .
14 Şi voi împrăştia spre fiecare vânt pe toţi cei care sunt lân-
gă el pentru a-l ajuta şi pe toate cetele lui; şi voi scoate sabia
după ei .
15 Şi ei vor ştie că eu sunt DOMNUL, când îi voi împrăştia
printre naţiuni şi îi voi răspândi prin ţări .
16 Dar voi lăsa câţiva oameni dintre ei, de la sabie, de la foa-
mete şi de la ciumă; ca ei să declare toate urâciunile acestora,
printre păgânii unde vor ajunge; şi ei vor cunoaşte că eu sunt
DOMNUL .
17  ¶  Mai  mult,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,
spunând:
18 Fiu al omului, mănâncă-ţi pâinea cu frică şi bea-ţi apa cu
tremur şi cu grijă;
19 Şi spune poporului ţării: Astfel spune Domnul DUMNEZEU
despre locuitorii Ierusalimului şi despre ţara lui Israel: Ei îşi
vor mânca pâinea cu grijă şi îşi vor bea apa cu înmărmurire,
pentru ca ţara lor să fie pustiită de tot ce este în ea, din cauza
violenţei tuturor celor care locuiesc în ea .
20 Şi cetăţile care sunt locuite vor fi risipite şi ţara va fi pus-
tiită şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
21 ¶ Şi cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
22 Fiu al omului, ce este acel proverb pe care voi îl aveţi în
ţara lui Israel, spunând: Zilele sunt prelungite şi orice viziu-
ne se sfârşeşte?
23 Spune-le de aceea: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Eu
voi face acest proverb să înceteze şi nu îl vor mai folosi ca
proverb  în  Israel;  ci  spune-le:  Zilele  sunt  aproape  şi  spusă
este fiecare viziune .
24 Fiindcă nu va mai fi vreo viziune zadarnică, nici ghicire
linguşitoare în casa lui Israel .
25 Fiindcă eu sunt DOMNUL; voi vorbi şi cuvântul pe care îl
voi vorbi se va întâmpla; acesta nu va mai fi prelungit; pentru
că în zilele voastre, casă răzvrătită, voi spune cuvântul şi îl
voi împlini, spune Domnul DUMNEZEU .
26 Din nou cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
27 Fiu al omului, iată, cei din casa lui Israel spun: Viziunea
pe care el o vede este pentru multe zile ce au să vină şi el pro-
feţeşte despre timpuri îndepărtate .
28  De  aceea  spune-le:  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:
Nici unul din cuvintele mele nu va mai fi prelungit, ci cu-
vântul  pe  care  l-am  vorbit  va  fi  împlinit,  spune  Domnul
DUMNEZEU .

CApitoLuL 13

ŞI cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:

2 Fiu al omului, profeţeşte împotriva profeţilor lui Israel
care profeţesc, şi spune celor care profeţesc din inimile lor:
Ascultaţi cuvântul DOMNULUI;
3 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Vai profeţilor nebuni
care urmează propriul lor duh şi nu au văzut nimic!
4 Israele, profeţii tăi sunt ca vulpile în pustiuri .
5 Voi nu aţi urcat în spărturi, nici nu aţi ridicat îngrăditura
pentru casa lui Israel, pentru a sta în picioare în bătălie în
ziua DOMNULUI .
6 Ei au văzut deşertăciune şi ghicire mincinoasă, spunând:
DOMNUL  spune;  şi  DOMNUL  nu  i-a  trimis;  şi  au  făcut  pe
alţii să spere că vor întemeia cuvântul .

7 Nu aţi văzut voi o viziune deşartă şi nu aţi vorbit o ghi-
cire mincinoasă, prin aceea când spuneţi: DOMNUL spune
aceasta; deşi eu nu am vorbit?
8 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Pentru că aţi
vorbit deşertăciune şi aţi văzut minciuni, de aceea, iată, eu
sunt împotriva voastră, spune Domnul DUMNEZEU .
9 Şi mâna mea va fi asupra profeţilor care văd deşertăciune
şi  care  ghicesc  minciuni;  ei  nu  vor  fi  în  adunarea  poporu-
lui meu, nici nu vor fi scrişi în scrierea casei lui Israel, nici
nu vor intra în ţara lui Israel; şi voi veţi cunoaşte că eu sunt
Domnul DUMNEZEU .
10 ¶ Pentru că, da pentru că au sedus pe poporul meu, spu-
nând: Pace; şi nu era pace; şi unul construieşte un zid şi, iată,
alţii îl tencuiesc cu mortar nestins;
11 Spune celor care îl tencuiesc cu mortar nestins că va că-
dea; va fi o ploaie torenţială; şi voi, pietre mari de grindină,
veţi cădea; şi un vânt furtunos îl va rupe .
12 Iată, după ce zidul va fi căzut, nu vi se va spune: Unde este
tencuiala cu care l-aţi tencuit?
13 De aceea, astfel spune Domnul DUMNEZEU: Îl voi rupe
cu un vânt furtunos în furia mea; şi va fi o ploaie torenţială
în mânia mea şi pietre mari de grindină în furia mea, pentru
a-l mistui .
14 Astfel voi dărâma zidul pe care voi l-aţi tencuit cu mortar
nestins şi îl voi doborî la pământ, astfel încât temelia aces-
tuia va fi descoperită şi el va cădea şi voi veţi fi mistuiţi în
mijlocul lui; şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
15 Astfel îmi voi împlini furia asupra zidului şi asupra celor
care l-au tencuit cu mortar nestins şi vă voi spune: Zidul nu
mai este, nici cei care l-au tencuit;
16  Adică,  profeţii  lui  Israel  care  profeţesc  referitor  la
Ierusalim şi care văd viziuni de pace pentru el dar nu este
pace, spune Domnul DUMNEZEU .
17 ¶ De asemenea, tu fiu al omului, îndreaptă-ţi faţa împo-
triva  fiicelor  poporului  tău,  care  profeţesc  din  propria  lor
inimă; şi profeţeşte împotriva lor,
18 Şi spune: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Vai de feme-
ile care cos perniţe pentru toţi subţiorii şi fac voaluri pentru
cap de orice mărime pentru a vâna suflete! Veţi vâna voi su-
fletele poporului meu şi veţi lăsa în viaţă pe cei care vin la
voi?
19 Şi mă veţi întina voi printre poporul meu pentru câteva
mâini pline de orz şi pentru bucăţi de pâine, ca să ucideţi su-
fletele care nu ar trebui să moară şi să lăsaţi în viaţă sufletele
care nu ar trebui să trăiască, minţind pe poporul meu care
ascultă minciunile voastre?
20 De aceea, astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, eu sunt
împotriva perniţelor voastre cu care vânaţi sufletele pentru
a le face să zboare şi le voi sfâşia de la braţele voastre şi voi
lăsa sufletele să plece, sufletele pe care voi le vânaţi pentru a
le face să zboare .
21  Voalurile  voastre  le  voi  rupe  de  asemenea  şi  voi  elibe-
ra pe poporul meu din mâna voastră şi ei nu vor mai fi în
mâna voastră pentru a fi vânaţi; şi veţi cunoaşte că eu sunt
DOMNUL .
22 Deoarece cu minciuni aţi întristat inima celui drept, pe
care eu nu l-am întristat; şi aţi întărit mâinile celui stricat, ca
să nu se întoarcă de la calea lui stricată, promiţându-i viaţa;
23 De aceea nu veţi mai vedea deşertăciune, nici nu veţi ghi-
ci ghiciri; căci voi elibera pe poporul meu din mâna voastră;
şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL .

477

Ezechiel  16

CApitoLuL 14

ATUNCI au venit unii dintre bătrânii lui Israel la mine şi

au şezut înaintea mea .

2 Şi cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
3 Fiu al omului, aceşti oameni şi-au înălţat idolii în inima
lor şi au pus piatra de poticnire a nelegiuirii lor înaintea feţei
lor: să fiu eu luat la întrebări de ei?
4  De  aceea  vorbeşte-le  şi  spune-le:  Astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU:  Fiecare  om  din  casa  lui  Israel  care  îşi  înalţă
idolii săi în inima sa şi pune piatra de poticnire a nelegiuirii
lui înaintea feţei lui şi vine la profet; eu, DOMNUL, îi voi răs-
punde, celui care vine, conform cu mulţimea idolilor săi;
5 Ca să prind casa lui Israel în propria lor inimă, căci toţi
s-au înstrăinat de mine prin idolii lor .
6  De  aceea  spune  casei  lui  Israel:  Astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU: Pocăiţi-vă şi întoarceţi-vă de la idolii voştri; şi
întoarceţi-vă feţele de la toate urâciunile voastre .
7 Căci fiecare om din casa lui Israel, sau dintre străinii care
locuiesc temporar în Israel, care se îndepărtează de mine şi
îşi înalţă idolii săi în inima sa şi pune piatra de poticnire a ne-
legiuirii lui înaintea feţei lui şi vine la profet pentru a-l între-
ba referitor la mine; eu, DOMNUL, singur îi voi răspunde;
8 Şi îmi voi îndrepta faţa împotriva acelui om şi îl voi face
un semn şi un proverb şi îl voi stârpi din mijlocul poporului
meu; şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
9 Şi dacă profetul este înşelat când a vorbit un cuvânt, eu,
DOMNUL, am înşelat pe acel profet şi îmi voi întinde mâna
asupra lui şi îl voi nimici din mijlocul poporului meu Israel .
10 Şi ei vor purta pedeapsa nelegiuirii lor; pedeapsa profetu-
lui va fi chiar ca pedeapsa celui care el întreabă;
11 Pentru ca să nu mai rătăcească de la mine casa lui Israel,
nici să nu mai fie pângărită cu toate fărădelegile lor; ci ca ei
să fie poporul meu şi eu să le fiu Dumnezeu, spune Domnul
DUMNEZEU .
12  ¶  Cuvântul  DOMNULUI  a  venit  din  nou  la  mine,
spunând:
13 Fiu al omului, când ţara păcătuieşte împotriva mea încăl-
când legea cumplit, atunci îmi voi întinde mâna asupra ei şi
îi voi sfărâma toiagul pâinii şi voi trimite foamete asupra ei
şi voi stârpi pe om şi pe animal din ea;
14 Chiar dacă aceşti trei bărbaţi: Noe, Daniel şi Iov, ar fi în
ea, ei şi-ar elibera numai propriile lor suflete prin dreptatea
lor, spune Domnul DUMNEZEU .
15 Dacă eu fac să treacă prin ţară fiare nimicitoare şi ele o je-
fuiesc, astfel încât este pustiită, încât nici un om să nu poată
trece prin ea din cauza fiarelor,
16 Chiar dacă aceşti trei bărbaţi ar fi în ea, precum eu trăiesc,
spune Domnul DUMNEZEU, ei nu vor elibera nici fii nici fii-
ce; numai ei ar fi eliberaţi, iar ţara va fi pustiită .
17  Sau  dacă  aduc  o  sabie  asupra  acelei  ţări  şi  spun:  Sabie,
străbate  ţară;  pentru  ca  eu  să  stârpesc  pe  om  şi  pe  animal
din ea;
18 Chiar dacă aceşti trei bărbaţi ar fi în ea, precum eu trăiesc,
spune Domnul DUMNEZEU, ei nu vor elibera nici fii nici fii-
ce, ci numai ei singuri vor fi eliberaţi .
19 Sau dacă trimit o ciumă în acea ţară şi îmi torn furia asu-
pra ei în sânge, pentru a stârpi pe om şi pe animal din ea;
20 Chiar dacă Noe, Daniel şi Iov, ar fi în ea, precum eu tră-
iesc, spune Domnul  DUMNEZEU, ei nu vor elibera nici fiu
nici fiică; ei, prin dreptatea lor, vor elibera numai propriile
lor suflete .
21 Pentru că astfel spune Domnul DUMNEZEU: Cu cât mai

mult atunci, când voi trimite cele patru judecăţi cumplite ale
mele asupra Ierusalimului: sabia şi foametea şi fiarele nimi-
citoare şi ciuma, pentru a stârpi din el pe om şi pe animal?
22 Totuşi, iată, va fi lăsată în el o rămăşiţă care va fi scoasă,
deopotrivă fii şi fiice; iată, ei vor ieşi la voi şi voi veţi vedea
calea lor şi facerile lor; şi veţi fi mângâiaţi referitor la răul pe
care  l-am  adus  asupra  Ierusalimului,  da,  referitor  la  tot  ce
am adus asupra lui .
23 Şi, când voi vedeţi căile lor şi facerile lor, ei vă vor mângâ-
ia; şi veţi cunoaşte că, tot ce am făcut în el, nu am făcut fără
motiv, spune Domnul DUMNEZEU .

CApitoLuL 15

ŞI cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:

2 Fiu al omului, Cu ce este lemnul de viţă mai mult de-
cât  alt  lemn,  sau  decât  o  ramură  care  este  printre  copacii
pădurii?
3 Va fi luat din el lemn pentru a face vreo lucrare? Sau vor lua
oamenii din el un ţăruş, pentru a atârna în el vreun vas?
4  Iată,  este  aruncat  în  foc  pentru  mistuire:  focul  mistuie
amândouă lui capete şi mijlocul lui este ars . Este bun pentru
vreo lucrare?
5 Iată, când acesta era întreg, nu era bun pentru nici o lu-
crare; cu cât mai puţin va fi bun pentru vreo lucrare, după ce
focul îl mistuie şi este ars?
6 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Ca lemnul de
viţă printre copacii pădurii, pe care l-am dat focului pentru
mistuire, astfel voi da şi pe locuitorii Ierusalimului .
7  Şi  îmi  voi  întoarce  faţa  împotriva  lor:  ei  vor  ieşi  dintr-
un foc şi un alt foc îi va mistui; şi veţi cunoaşte că eu sunt
DOMNUL, când îmi voi întoarce faţa împotriva lor .
8  Şi  voi  pustii  ţara,  pentru  că  au  făcut  fărădelege,  spune
Domnul DUMNEZEU .

CApitoLuL 16

la  mine,

DIN  nou  cuvântul  DOMNULUI  a  venit

spunând:

2 Fiu al omului, fă cunoscute Ierusalimului urâciunile lui;
3 Şi spune: Astfel spune Domnul DUMNEZEUL Ierusalimului:
Originea ta şi naşterea ta sunt din ţara lui Canaan; tatăl tău a
fost amorit şi mama ta hitită .
4 Şi cât despre naşterea ta, în ziua în care ai fost născută, bu-
ricul tău nu s-a tăiat, nici nu ai fost spălată în apă pentru în-
muiere; nu ai fost tratată deloc cu sare, nici înfăşată deloc .
5 Nici un ochi nu s-a milostivit de tine, pentru a-ţi face ceva
din acestea, să aibă milă de tine; ci ai fost aruncată în câmp
deschis, pentru că au detestat fiinţa ta, în ziua în care te-ai
născut .
6 ¶ Şi când eu am trecut pe lângă tine şi te-am văzut murdă-
rită în propriul tău sânge şi ţi-am spus pe când erai în sân-
gele tău: Trăieşte! Da, ţi-am spus pe când erai în sângele tău:
Trăieşte!
7 Eu te-am făcut să te înmulţeşti ca mugurele câmpului şi ai
crescut şi te-ai făcut mare şi ai ajuns să ai ornamente măreţe;
sânii tăi s-au rotunjit şi părul tău a crescut, deşi erai goală şi
fără haine .
8 Acum, după ce am trecut pe lângă tine şi te-am privit, iată,
timpul tău era timpul dragostei; şi mi-am întins poala peste
tine şi ţi-am acoperit goliciunea; da, ţi-am jurat şi am intrat
în legământ cu tine, spune Domnul DUMNEZEU şi tu ai de-
venit a mea .
9 Atunci te-am spălat cu apă; da, ţi-am spălat în întregime

478

Ezechiel  16

sângele de pe tine şi te-am uns cu untdelemn .
10 Te-am îmbrăcat de asemenea cu lucrare brodată şi te-am
încălţat cu piele de bursuc şi te-am încins cu in subţire şi te-
am acoperit cu mătase .
11 Te-am împodobit de asemenea cu ornamente şi ţi-am pus
brăţări la mâini şi un lănţişor la gât .
12 Şi ţi-am pus o bijuterie pe frunte şi cercei în urechi şi o
coroană frumoasă pe cap .
13 Astfel ai fost împodobită cu aur şi cu argint şi veşmântul
tău era din in subţire şi mătase şi lucrare brodată; ai mâncat
floarea făinii şi miere şi untdelemn; şi ai fost foarte frumoasă
şi ai prosperat şi ai ajuns o împărăţie .
14 Şi faima ta a mers printre păgâni pentru frumuseţea ta,
pentru  că  aceasta  era  desăvârşită  prin  frumuseţea  mea,  pe
care am pus-o peste tine, spune Domnul DUMNEZEU .
15 ¶ Dar tu te-ai încrezut în frumuseţea ta şi ai făcut pe cur-
va din cauza faimei tale, şi ţi-ai turnat curviile la fiecare ce
trecea; a lui era frumuseţea ta .
16 Şi ai luat din hainele tale şi ţi-ai împodobit înălţimile tale
cu felurite culori şi ai făcut pe curva pe ele, astfel de lucruri
nu se vor mai întâmpla, nici nu va mai fi astfel .
17  Ai  luat  de  asemenea  bijuteriile  tale  frumoase  din  aurul
meu şi din argintul meu, pe care ţi le dădusem şi ţi-ai făcut
chipuri de bărbaţi şi ai curvit cu ele,
18  Şi  ai  luat  hainele  tale  brodate  şi  le-ai  acoperit;  şi  ai  pus
untdelemnul meu şi tămâia mea înaintea lor .
19 Mâncarea mea de asemenea, pe care ţi-am dat-o, floarea
făinii şi untdelemn şi miere, cu care te-am hrănit, şi pe ele
le-ai pus înaintea lor ca aromă dulce; şi astfel a fost, spune
Domnul DUMNEZEU .
20 Mai mult, ai luat pe fiii tăi şi pe fiicele tale, pe care mi i-ai
născut şi pe aceştia i-ai sacrificat lor pentru a fi mâncaţi . Este
acesta între curviile tale un lucru mic,
21 De ai ucis şi pe copiii mei şi i-ai dat ca să îi treci prin foc
pentru ele?
22 Şi în toate urâciunile tale şi curviile tale nu ţi-ai amintit
de  zilele  tinereţii  tale,  când  erai  goală  şi  fără  haine  şi  erai
murdărită în sângele tău .
23  Şi  s-a  întâmplat  după  toată  stricăciunea  ta  (vai,  vai  ţie!
spune Domnul DUMNEZEU);
24 Că ţi-ai zidit de asemenea un loc de cinste şi ţi-ai făcut o
înălţime în fiecare stradă .
25 Ţi-ai zidit înălţimea ta la capul fiecărei căi şi ţi-ai făcut
frumuseţea să fie detestată şi ţi-ai desfăcut picioarele la fie-
care ce trecea şi ţi-ai înmulţit curviile .
26 De asemenea ai curvit cu egiptenii vecinii tăi, mari la car-
ne; şi ţi-ai înmulţit curviile pentru a mă provoca la mânie .
27 Iată, de aceea mi-am întins mâna asupra ta şi ţi-am mic-
şorat hrana rânduită şi te-am dat în voia celor care te urăsc,
fiicelor filistenilor, care sunt ruşinate de calea ta rea .
28 Ai făcut de asemenea pe curva cu asirienii, pentru că erai
nesăţioasă; da, ai făcut pe curva cu ei şi totuşi nu ai putut fi
satisfăcută .
29 Mai mult, ţi-ai înmulţit curvia în ţara lui Canaan până în
Caldeea; şi totuşi nu ai fost satisfăcută cu aceasta .
30 Cât de slabă este inima ta, spune Domnul DUMNEZEU,
văzând  că  faci  toate  acestea,  lucrarea  unei  femei  curve
nerăbdătoare;
31 În aceea că îţi zideşti un loc de cinste la capul fiecărei căi
şi îţi faci înălţime în fiecare stradă; şi nu ai fost ca o curvă, în
aceea că tu batjocoreşti plata;
32 Ci ca o soţie care comite adulter, care ia pe străini în locul

soţului ei!
33  Ei  dau  daruri  tuturor  curvelor;  dar  tu  dai  darurile  tale
tuturor iubiţilor tăi şi îi plăteşti, ca ei să vină la tine din toate
părţile pentru curvia ta .
34 Şi tu eşti altfel în curviile tale faţă de alte femei, prin aceea
că nimeni nu te urmează ca să curvească; ci în aceea că tu
dai o răsplată şi nici o răsplată nu îţi este dată ţie, de aceea
tu eşti altfel .
35 ¶ De aceea, curvă, ascultă cuvântul DOMNULUI;
36 Astfel spune Domnul  DUMNEZEU: Pentru că murdăria
ta a fost turnată afară şi goliciunea ta descoperită prin cur-
viile tale cu iubiţii tăi şi cu toţi idolii urâciunilor tale şi prin
sângele copiilor tăi, pe care i-ai dat lor;
37 Iată, de aceea voi aduna pe toţi iubiţii tăi cu care ai avut
plăcere şi pe toţi cei care i-ai iubit, cu toţi cei pe care i-ai urât;
îi voi aduna de jur împrejur împotriva ta şi îţi voi descoperi
goliciunea înaintea lor, încât ei să vadă toată goliciunea ta .
38 Şi te voi judeca, cum sunt judecate femeile care comit adul-
ter şi care varsă sânge; şi îţi voi da sânge în furie şi gelozie .
39 Şi te voi da de asemenea în mâna lor şi ei îţi vor dărâma
locul tău de cinste şi îţi vor sfărâma înălţimile; te vor dez-
brăca de asemenea de hainele tale şi îţi vor lua bijuteriile tale
frumoase şi te vor lăsa goală şi fără haine .
40 Ei vor aduce de asemenea o ceată împotriva ta şi te vor
ucide cu pietre şi te vor străpunge cu săbiile lor .
41 Şi îţi vor arde casele cu foc şi vor face judecăţi asupra ta
înaintea ochilor multor femei; şi te voi face să încetezi a mai
face pe curva şi de asemenea nu vei mai da vreo plată .
42 Astfel voi face ca furia mea împotriva ta să se odihnească
şi gelozia mea se va depărta de la tine şi voi fi liniştit şi nu mă
voi mai mânia .
43 Pentru că nu ţi-ai amintit de zilele tinereţii tale, ci m-ai
provocat în toate acestea; iată, de aceea şi eu îţi voi întoarce
calea ta asupra capului tău, spune Domnul DUMNEZEU; şi
nu vei mai face această viclenie deasupra tuturor urâciunilor
tale .
44 ¶ Iată, Oricine foloseşte proverbe va folosi acest proverb
împotriva  ta,  spunând:  Precum  este  mama,  astfel  este  fiica
ei .
45 Tu eşti fiica mamei tale, care detestă pe soţul ei şi pe copiii
ei; şi eşti sora surorilor tale, care au detestat pe soţii lor şi pe
copiii lor; mama voastră a fost hitită şi tatăl vostru amorit .
46 Şi sora ta mai mare este Samaria, ea şi fiicele ei care locu-
iesc la stânga ta; şi sora ta mai tânără care locuieşte la dreap-
ta ta, este Sodoma şi fiicele ei .
47 Totuşi tu nu ai umblat după căile lor, nici nu ai lucrat după
urâciunile lor; ci, ca şi cum acesta ar fi fost un lucru foarte
mic, tu ai fost mai coruptă decât ele în toate căile tale .
48  Precum  eu  trăiesc,  spune  Domnul  DUMNEZEU,  sora  ta
Sodoma nu a făcut, nici ea nici fiicele ei, precum ai făcut tu
şi fiicele tale .
49 Iată, aceasta a fost nelegiuirea surorii tale Sodoma: mân-
drie, plinătate de pâine şi abundenţă de lenevie erau în ea şi
în fiicele ei; şi nu a întărit mâna celui sărac şi nevoiaş .
50 Şi ele au fost trufaşe şi au lucrat urâciune înaintea mea; de
aceea le-am îndepărtat precum mi s-a părut bine .
51  Nici  Samaria  nu  a  făcut  nici  jumătate  din  păcatele  tale,
dar tu ţi-ai înmulţit urâciunile tale mai mult decât ele şi ai
declarat  drepte  pe  surorile  tale  în  toate  urâciunile  tale  pe
care le-ai făcut .
52 Tu de asemenea, care ai judecat pe surorile tale, poartă-ţi
propria ta ruşine pentru păcatele tale pe care le-ai făcut mai

479

Ezechiel  18

urâcios  decât  ele,  ele  sunt  mai  drepte  decât  tine;  da,  fii  de
asemenea încurcată şi poartă-ţi ruşinea, în aceea că tu le-ai
declarat drepte pe surorile tale .
53 Când voi întoarce din nou pe captivii lor, captivii Sodomei
şi a fiicelor ei şi captivii Samariei şi a fiicelor ei, atunci voi în-
toarce din nou pe captivii captivităţii tale în mijlocul lor;
54 Ca să îţi porţi propria ta ruşine şi să fii încurcată în tot ce
ai făcut, în aceea că eşti o mângâiere pentru ele .
55 Când surorile tale, Sodoma şi fiicele ei, se vor întoarce la
starea lor dinainte şi Samaria şi fiicele ei se vor întoarce la
starea lor dinainte, atunci şi tu şi fiicele tale vă veţi întoarce
la starea voastră dinainte .
56 Pentru că sora ta Sodoma nu a fost menţionată de gura ta
în ziua mândriei tale,
57  Înainte  ca  stricăciunea  ta  să  se  descopere,  ca  pe  timpul
ocărârii tale a fiicelor Siriei şi a tuturor celor ce sunt de jur
împrejurul  ei,  fiicele  filistenilor,  care  te  dispreţuiesc  de  jur
împrejur .
58  Tu  ţi-ai  purtat  viclenia  şi  urâciunile  tale,  spune
DOMNUL .
59 Pentru că astfel spune Domnul DUMNEZEU: Mă voi pur-
ta cu tine precum te-ai purtat cu alţii, tu care ai dispreţuit
jurământul călcând legământul .
60 ¶ Totuşi eu îmi voi aminti de legământul meu cu tine în
zilele tinereţii tale şi voi întemeia pentru tine un legământ
veşnic .
61 Atunci îţi vei aminti de căile tale şi vei fi ruşinată, când
le vei primi pe surorile tale, pe cele mai mari şi pe cele mai
tinere; şi ţi le voi da ca fiice, dar nu prin legământul tău .
62 Şi eu voi întemeia legământul meu cu tine şi vei şti că eu
sunt DOMNUL;
63 Ca să îţi aminteşti şi să fii încurcată şi niciodată să nu îţi
mai deschizi gura din cauza ruşinii tale, după ce eu mă voi
fi potolit faţă de tine pentru tot ce ai făcut, spune Domnul
DUMNEZEU .

CApitoLuL 17

ŞI cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:

2 Fiu al omului, pune înainte o ghicitoare şi vorbeşte o

parabolă casei lui Israel;
3  Şi  spune:  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  O  acvilă
mare cu aripi mari, pene lungi, plină de pene, care avea cu-
lori diferite, a venit în Liban şi a luat ramura cea mai înaltă
a cedrului;
4 A rupt vârful lăstarilor lui şi l-a dus într-o ţară de comerţ;
l-a pus într-o cetate de comercianţi .
5 El a luat de asemenea din sămânţa ţării şi a sădit-o într-
un câmp roditor; a pus-o lângă ape mari şi a sădit-o ca pe o
salcie .
6  Şi  ea  a  crescut  şi  a  devenit  o  viţă  care  se  întinde,  dar  de
statură mică, a cărei ramuri s-au întors spre ea şi rădăcinile
ei erau sub el; astfel a devenit o viţă şi a adus ramuri şi dat
mulţi lăstari .
7 Era de asemenea o altă acvilă mare cu aripi mari şi pene
multe; şi, iată, din brazdele sădirii ei, această viţă şi-a plecat
rădăcinile spre ea, şi şi-a întins multe ramuri spre ea, ca ea
să o adape prin .
8 Era sădită într-un pământ bun lângă ape mari, ca să facă
ramuri şi să dea rod, ca să ajungă o viţă frumoasă .
9  Spune:  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Va  prospera?
Nu va smulge el rădăcinile acesteia şi nu îi va tăia rodul, ca
să se vestejească? Se va veşteji în toate frunzele ei înverzite,

fără ca o mare putere şi mult popor să o smulgă din rădăci-
nile ei .
10 Da, iată, fiind sădită, va prospera? Nu se va veşteji de tot
când vântul de est o atinge? Se va veşteji în brazdele unde a
crescut .
11  Mai  mult,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,
spunând:
12 Spune acum casei cea răzvrătită: Nu ştiţi voi ce înseam-
nă acestea? Spune-le: Iată, împăratul Babilonului a venit la
Ierusalim şi a luat pe împăratul lui şi pe prinţii lui şi i-a dus
cu el la Babilon;
13 Şi a luat din sămânţa împăratului şi a făcut legământ cu
el şi a luat un jurământ de la el; a luat de asemenea pe cei
puternici ai ţării;
14 Ca împărăţia să fie înjosită, ca să nu se ridice, ci prin ţine-
rea legământului său să stea în picioare .
15 Dar el s-a răzvrătit împotriva lui trimiţând pe ambasado-
rii lui în Egipt, ca ei să îi dea cai şi mult popor . Va prospera
el? Va scăpa cel care face acestea? Va rupe el legământul şi
va scăpa?
16 Precum eu trăiesc, spune Domnul DUMNEZEU, cu sigu-
ranţă, în locul în care locuieşte împăratul, care l-a făcut îm-
părat, al cărui jurământ el l-a dispreţuit şi al cărui legământ
l-a rupt, va muri cu el în mijlocul Babilonului .
17 Nici Faraon cu armata lui puternică şi marea ceată nu va
face nimic pentru el în război, ridicând valuri de pământ şi
construind fortificaţii, pentru a stârpi multe persoane;
18 Văzând că el a dispreţuit jurământul prin ruperea legă-
mântului, când, iată, el şi-a dat mâna şi a făcut toate acestea,
nu va scăpa .
19 De aceea astfel spune Domnul  DUMNEZEU: Precum eu
trăiesc, într-adevăr, jurământul meu pe care l-a dispreţuit şi
legământul meu pe care l-a rupt, chiar pe acesta îl voi întoar-
ce asupra capului său .
20 Şi îmi voi întinde plasa peste el şi va fi prins în cursa mea
şi îl voi aduce la Babilon şi voi pleda cu el acolo pentru fără-
delegea lui cu care a încălcat legea împotriva mea .
21 Şi toţi fugarii lui cu toate cetele lui vor cădea prin sabie,
iar cei ce rămân vor fi împrăştiaţi în toate vânturile; şi veţi
cunoaşte că eu, DOMNUL, am vorbit .
22 ¶ Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Eu de asemenea voi
lua  din  ramura  cea  mai  înaltă  a  cedrului  cel  înalt  şi  o  voi
pune;  voi  tăia  din  vârful  lăstarilor  lui  unul  fraged  şi  îl  voi
sădi pe un munte înalt şi înălţat;
23 Pe muntele înălţimii lui Israel îl voi sădi; şi va aduce mlă-
diţe şi va da rod şi va fi un cedru frumos; şi sub el vor locui
toate păsările de tot felul; în umbra ramurilor lui vor locui
ele .
24  Şi  toţi  copacii  câmpului  vor  cunoaşte  că  eu,  DOMNUL,
am înjosit copacul înalt, am înălţat copacul de jos, am uscat
copacul  verde  şi  am  făcut  copacul  uscat  să  înflorească;  eu
DOMNUL am vorbit şi am făcut aceasta .

CApitoLuL 18

spunând:

CUVâNTUL  DOMNULUI  a  venit  la  mine  din  nou,

2 Ce înseamnă aceasta, că voi folosiţi acest proverb referitor
la ţara lui Israel, spunând: Taţii au mâncat aguridă şi dinţii
copiilor s-au strepezit?
3 Precum eu trăiesc, spune Domnul DUMNEZEU, că nu veţi
mai folosi acest proverb în Israel .
4  Iată,  toate  sufletele  sunt  ale  mele;  ca  sufletul  tatălui,  tot

480

Ezechiel  19

astfel  sufletul  fiului  este  al  meu;  sufletul  care  păcătuieşte,
acela va muri .
5  Dar  dacă  un  om  este  drept  şi  face  ceea  ce  este  legiuit  şi
drept,
6 Şi nu a mâncat pe munţi, nici nu şi-a ridicat ochii spre ido-
lii  casei  lui  Israel,  nici  nu  a  pângărit-o  pe  soţia  aproapelui
său, nici nu s-a apropiat de o femeie în timpul menstruaţiei
ei,
7 Şi nu a oprimat pe nimeni, ci a dat înapoi datornicului ga-
ranţia lui, nu a jefuit pe nimeni prin violenţă, a dat pâinea lui
celui flămând şi a acoperit pe cel gol cu o haină;
8 Cel care nu a dat cu camătă, nici nu a luat vreo dobândă,
care şi-a retras mâna de la nelegiuire, a făcut judecată dreap-
tă între om şi om,
9 A umblat în statutele mele şi a păzit judecăţile mele, pentru
a lucra după adevăr; el este drept; el va trăi negreşit, spune
Domnul DUMNEZEU .
10 ¶ Dacă el naşte un fiu care este tâlhar, un vărsător de sân-
ge şi care face cuiva unul din aceste lucruri,
11 Şi care nu împlineşte nici una din acele datorii, ci a mân-
cat pe munţi şi a pângărit-o pe soţia aproapelui său,
12 A oprimat pe sărac şi pe nevoiaş, a jefuit prin violenţă, nu
a dat înapoi garanţia şi şi-a ridicat ochii spre idoli, a făcut
urâciune,
13  A  dat  cu  camătă  şi  a  luat  dobândă,  să  trăiască  unul  ca
acesta? Nu va trăi; făcut toate aceste urâciuni; va muri negre-
şit, sângele lui va fi asupra lui .
14 Acum, iată, dacă el naşte un fiu care vede toate păcate-
le pe care le-a făcut tatăl lui şi ia seama şi nu face unele ca
acestea,
15 Nu a mâncat pe munţi, nici nu şi-a ridicat ochii spre idolii
casei lui Israel, nu a pângărit soţia aproapelui său,
16 Nici nu a oprimat pe cineva, nu a păstrat garanţia, nici
nu a jefuit prin violenţă, ci a dat pâinea lui celui flămând şi a
acoperit pe cel gol cu o haină,
17 Şi-a tras mâna de la cel sărac, nu a primit camătă nici do-
bândă, a împlinit judecăţile mele, a umblat în statutele mele;
el nu va muri pentru nelegiuirea tatălui său, va trăi negreşit .
18 Cât despre tatăl său, pentru că a oprimat cu cruzime, a je-
fuit pe fratele său prin violenţă şi a făcut ceea ce nu este bine
în mijlocul poporului său, iată, el va muri în nelegiuirea lui .
19 Totuşi voi spuneţi: De ce? Nu poartă fiul nelegiuirea ta-
tălui? Când fiul a făcut ceea ce este legiuit şi drept şi a păzit
toate statutele mele şi le-a împlinit, el va trăi negreşit .
20 Sufletul care păcătuieşte, acela va muri . Fiul nu va purta
nelegiuirea tatălui, nici tatăl nu va purta nelegiuirea fiului:
dreptatea  celui  drept  va  fi  asupra  lui  însuşi  şi  stricăciunea
celui stricat va fi asupra lui însuşi .
21 ¶ Dar dacă cel stricat se va întoarce de la toate păcatele
lui, pe care le-a făcut, şi va păzi toate statutele mele şi va face
ceea ce este legiuit şi drept, el va trăi negreşit, nu va muri .
22 Toate fărădelegile lui, pe care le-a făcut, nu îi vor fi menţi-
onate; el va trăi în dreptatea lui, pe care a făcut-o .
23  Găsesc  eu  vreo  plăcere  în  moartea  celui  stricat?  spune
Domnul DUMNEZEU; şi nu în întoarcerea lui de la căile lui,
pentru a trăi?
24 Dar când cel drept se întoarce de la dreptatea lui şi face
nelegiuire şi face conform cu toate urâciunile pe care omul
stricat le face, să trăiască el? Toată dreptatea lui, pe care a fă-
cut-o, nu va fi menţionată; în fărădelegea lui pe care a făcut-
o şi în păcatul lui pe care l-a păcătuit, în ele va muri .
25 Totuşi voi spuneţi: Calea Domnului nu este nepărtinitoare .

Ascultă acum, casă a lui Israel: Nu este calea mea nepărtini-
toare? Nu sunt căile voastre părtinitoare?
26 Când unul drept se întoarce de la dreptatea lui şi face ne-
legiuire şi moare în ele; pentru nelegiuirea pe care a făcut-o
va muri el .
27 Din nou, când cel stricat se întoarce de la stricăciunea lui
pe care a făcut-o şi face ceea ce este legiuit şi drept, el îşi va
păstra sufletul în viaţă .
28 Pentru că el ia aminte şi se întoarce de la toate fărădelegile
lui pe care le-a făcut, va trăi negreşit, nu va muri .
29 Totuşi casa lui Israel spune: Calea Domnului nu este ne-
părtinitoare . Casă a lui Israel, nu sunt căile mele nepărtini-
toare? Nu sunt căile voastre părtinitoare?
30 ¶ De aceea, casă a lui Israel, eu vă voi judeca, pe fiecare
conform căilor lui, spune Domnul DUMNEZEU . Pocăiţi-vă
şi  întoarceţi-vă  de  la  toate  fărădelegile  voastre;  astfel  nele-
giuirea nu va fi ruina voastră .
31 Lepădaţi de la voi toate fărădelegile voastre, prin care aţi
călcat legea; şi faceţi-vă o inimă nouă şi un duh nou; de ce să
muriţi, casă a lui Israel?
32 Fiindcă eu nu găsesc vreo plăcere în moartea celui care
moare,  spune  Domnul  DUMNEZEU;  pentru  aceea,  întoar-
ceţi-vă şi trăiţi .

CApitoLuL 19

MAI mult, înalţă o plângere pentru prinţii lui Israel,

2 Şi spune: Ce este mama ta? O leoaică; ea s-a culcat

printre lei, şi-a hrănit puii printre leii tineri .
3 Şi a crescut pe unul dintre puii ei care a devenit un leu tâ-
năr, şi a învăţat să prindă prada; a mâncat oameni .
4  Naţiunile  de  asemenea  au  auzit  despre  el;  a  fost  prins  în
groapa lor şi l-au adus cu lanţuri în ţara Egiptului .
5 Şi după ce ea a văzut că a aşteptat în zadar şi speranţa ei
a fost pierdută, atunci a luat pe un altul dintre puii ei şi l-a
făcut un leu tânăr .
6 Şi el se urca şi cobora printre lei, a devenit un leu tânăr şi a
învăţat să prindă prada şi a mâncat oameni .
7 Şi a cunoscut palatele lor pustii şi le-a risipit cetăţile; şi ţara
a fost pustiită şi plinătatea ei, prin zgomotul răcnetului său .
8  Atunci  naţiunile  au  pus  împotriva  lui  de  fiecare  parte  a
provinciilor şi şi-au întins plasa împotriva lui; el a fost prins
în groapa lor .
9  Şi  l-au  pus  sub  pază  în  lanţuri  şi  l-au  adus  la  împăratul
Babilonului; l-au adus în întărituri, ca vocea lui să nu mai fie
auzită pe munţii lui Israel .
10 ¶ Mama ta este ca o viţă în sângele tău, sădită lângă ape;
ea a fost roditoare şi plină de ramuri din cauza multor ape .
11 Şi avea toiege puternice pentru sceptrele celor care condu-
ceau şi statura ei era înălţată printre ramurile dese şi se arăta
în înălţimea ei cu mulţimea ramurilor ei .
12 Dar a fost smulsă în furie, a fost doborâtă la pământ şi
vântul  de  est  i-a  uscat  rodul;  toiegele  ei  puternice  au  fost
frânte şi vestejite; focul le-a mistuit .
13 Şi acum ea este sădită în pustie, într-un pământ uscat şi
însetat .
14 Şi focul a ieşit dintr-un toiag al ramurilor ei, care i-a mân-
cat rodul, astfel încât ea nu mai are nici un toiag puternic să
fie sceptru pentru a conduce . Aceasta este plângere şi plân-
gere va fi .

481

Ezechiel  20

CApitoLuL 20

ŞI s-a întâmplat în al şaptelea an, în luna a cincea, în a ze-

cea zi a lunii, că anumiţi dintre bătrânii lui Israel au venit

la mine să întrebe pe DOMNUL şi au şezut înaintea mea .
2 Atunci a venit cuvântul DOMNULUI la mine, spunând:
3  Fiu  al  omului,  vorbeşte  bătrânilor  lui  Israel  şi  spune-le:
Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Aţi venit să mă luaţi la
întrebări?  Precum  eu  trăiesc,  spune  Domnul  DUMNEZEU,
nu mă voi lăsa întrebat de voi .
4 Îi vei judeca tu, fiu al omului, îi vei judeca? Fă-i să cunoască
urâciunile taţilor lor;
5  Şi  spune-le:  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  În  ziua
când  l-am  ales  pe  Israel  şi  mi-am  ridicat  mâna  către  să-
mânţa  casei  lui  Iacob  şi  m-am  făcut  cunoscut  lor  în  ţara
Egiptului,  când  mi-am  ridicat  mâna  către  ei,  spunând:  Eu
sunt DOMNUL Dumnezeul vostru;
6 În ziua în care mi-am ridicat mâna către ei, pentru a-i adu-
ce din ţara Egiptului într-o ţară pe care o cercetasem pen-
tru ei, în care curge lapte şi miere, care este gloria tuturor
ţărilor;
7 Atunci le-am spus: Lepădaţi, fiecare om urâciunile ochilor
săi, şi nu vă pângăriţi cu idolii Egiptului; Eu sunt DOMNUL
Dumnezeul vostru .
8 Dar ei s-au răzvrătit împotriva mea şi au refuzat să îmi dea
ascultare; nu au lepădat, nici un om, urâciunile ochilor lor,
nici nu au părăsit idolii Egiptului; atunci am spus: Îmi voi
turna furia asupra lor, ca să îmi împlinesc mânia împotriva
lor în mijlocul ţării Egiptului .
9 Dar am lucrat pentru numele meu, ca acesta să nu fie mur-
dărit înaintea păgânilor, printre care ei erau, înaintea vederii
cărora m-am făcut cunoscut, scoţându-i din ţara Egiptului .
10  ¶  Pentru  aceea  i-am  făcut  să  iasă  din  ţara  Egiptului  şi
i-am adus în pustie .
11 Şi le-am dat statutele mele şi le-am arătat judecăţile mele,
pe care dacă un om le face, va trăi în ele .
12 Mai mult, le-am dat de asemenea sabatele mele, să fie un
semn între mine şi ei, ca să ştie că eu sunt DOMNUL care îi
sfinţeşte .
13  Dar  casa  lui  Israel  s-a  răzvrătit  împotriva  mea  în  pus-
tie, nu au umblat în statutele mele şi au dispreţuit judecăţile
mele, pe care, dacă un om le face, va trăi în ele; şi au murdă-
rit sabatele mele foarte mult; atunci am spus: Îmi voi turna
furia asupra lor în pustie, pentru a-i mistui .
14  Dar  am  lucrat  pentru  numele  meu,  ca  acesta  să  nu  fie
murdărit  înaintea  păgânilor,  înaintea  ochilor  cărora  îi
scosesem .
15 Totuşi mi-am ridicat de asemenea mâna către ei în pustie,
că nu îi voi duce în ţara pe care le-am dat-o, în care curge cu
lapte şi miere, care este gloria tuturor ţărilor;
16 Deoarece ei au dispreţuit judecăţile mele şi nu au umblat
în statutele mele, ci au murdărit sabatele mele; pentru că ini-
ma lor mergea după idolii lor .
17 Totuşi ochiul meu i-a cruţat de la a-i nimici, nici nu i-am
nimicit în pustie .
18 Ci am spus copiilor lor în pustie: Nu umblaţi în statutele
taţilor voştri, nici nu ţineţi judecăţile lor, nici nu vă pângăriţi
cu idolii lor;
19 Eu sunt DOMNUL Dumnezeul vostru; umblaţi în statute-
le mele şi păziţi judecăţile mele şi faceţi-le;
20 Şi sfinţiţi sabatele mele; iar ele vor fi un semn între mine
şi  voi,  ca  să  cunoaşteţi  că  eu  sunt  DOMNUL  Dumnezeul
vostru .

21 Totuşi copiii s-au răzvrătit împotriva mea; nu au umblat
în statutele mele, nici nu au păzit judecăţile mele pentru a le
face, pe care, dacă un om le face, va trăi în ele; ei au murdărit
sabatele mele; atunci am spus: Îmi voi turna furia asupra lor,
pentru a împlini mânia mea împotriva lor în pustie .
22  Totuşi  mi-am  retras  mâna  şi  am  lucrat  pentru  numele
meu, ca acesta să nu fie murdărit înaintea ochilor păgânilor,
înaintea ochilor cărora îi scosesem .
23 Mi-am ridicat de asemenea mâna pentru ei în pustie, că îi
voi împrăştia printre păgâni şi îi voi risipi prin ţări;
24 Pentru că nu au împlinit judecăţile mele, ci au dispreţuit
statutele mele şi au murdărit sabatele mele şi ochii lor au fost
după idolii taţilor lor .
25 Şi le-am dat de asemenea statute care nu erau bune şi ju-
decăţi prin care nu puteau să trăiască;
26 Şi i-am murdărit în propriile lor daruri, în aceea că ei au
făcut să treacă prin foc pe toţi cei care deschid pântecele, ca
să îi pustiesc ca ei să ştie că eu sunt DOMNUL .
27 ¶ De aceea, fiu al omului, vorbeşte casei lui Israel şi spu-
ne-le: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Totuşi în aceasta
taţii voştri m-au blasfemiat, în aceea că fărădelege au făcut
împotriva mea .
28  După  ce  i-am  adus  în  ţara,  pentru  care  îmi  ridicasem
mâna că le-o voi da, au văzut fiecare deal înalt şi toţi copacii
stufoşi, şi acolo au adus sacrificiile lor şi acolo şi-au prezentat
provocarea darului lor; acolo de asemenea şi-au pregătit aro-
ma dulce şi acolo şi-au turnat darurile de băutură .
29 Atunci eu le-am spus: Ce este înălţimea la care mergeţi? Şi
până în această zi i s-a pus numele Bama .
30 Pentru aceea spune casei lui Israel: Astfel spune Domnul
DUMNEZEU: Sunteţi voi murdăriţi după felul taţilor voştri?
Şi curviţi după urâciunile lor?
31 Fiindcă atunci când aduceţi darurile voastre, când treceţi
pe fiii voştri prin foc, vă murdăriţi cu toţi idolii voştri, până
în această zi; iar eu să mă las întrebat de voi, casă a lui Israel?
Precum eu trăiesc, spune Domnul  DUMNEZEU, nu mă voi
lăsa întrebat de voi .
32 Şi ce vă vine în minte de spuneţi: Vom fi ca păgânii, ca
familiile ţărilor, pentru a servi lemnului şi pietrei, nu va fi
nicidecum .
33  ¶  Precum  eu  trăiesc,  spune  DOMNUL  Dumnezeu,  într-
adevăr cu o mână puternică şi cu un braţ întins şi cu furie
revărsată, voi conduce peste voi;
34 Şi vă voi scoate dintre popoare şi vă voi aduna din ţările
în care sunteţi împrăştiaţi, cu o mână puternică şi cu un braţ
întins şi cu furie revărsată .
35 Şi vă voi aduce în pustia popoarelor şi acolo voi pleda eu
cu voi faţă în faţă .
36 Precum am pledat cu taţii voştri în pustia ţării Egiptului,
astfel voi pleda şi cu voi, spune Domnul DUMNEZEU .
37 Şi vă voi face să treceţi pe sub toiag şi vă voi aduce în le-
gătura legământului;
38 Şi voi curăţi dintre voi pe răzvrătiţi şi pe cei care calcă
legea împotriva mea; îi voi scoate din ţara în care ei locuiesc
temporar şi nu vor intra în ţara lui Israel; şi veţi cunoaşte că
eu sunt DOMNUL .
39  Cât  despre  voi,  casă  a  lui  Israel,  astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU: De acum înainte, dacă refuzaţi să îmi daţi as-
cultare, atunci duceţi-vă, serviţi, fiecare, idolilor săi; dar nu
mai murdăriţi numele meu cel sfânt cu darurile voastre şi
cu idolii voştri .
40 Pentru că pe muntele meu cel sfânt, pe muntele înălţimii

482

Ezechiel  21

lui  Israel,  spune  Domnul  DUMNEZEU,  acolo  îmi  va  servi
toată  casa  lui  Israel,  cu  toţii  în  ţară;  acolo  îi  voi  accepta  şi
acolo voi cere ofrandele voastre şi primele roade ale daruri-
lor voastre, cu toate lucrurile voastre sfinte .
41 Vă voi accepta cu aroma voastră dulce, când vă voi scoate
dintre popoare şi vă voi aduna din ţările în care aţi fost îm-
prăştiaţi; şi voi fi sfinţit în voi înaintea păgânilor .
42 Şi veţi şti că eu sunt DOMNUL, când vă voi aduce în ţara
lui Israel, în ţara pentru care mi-am ridicat mâna că o voi da
taţilor voştri .
43 Şi acolo vă veţi aminti de căile voastre şi de toate facerile
voastre cu care v-aţi pângărit; şi vă veţi detesta înaintea ochi-
lor voastre pentru toate relele voastre pe care le-aţi făcut .
44 Şi veţi şti că eu sunt DOMNUL, după ce voi fi lucrat cu voi
din cauza numelui meu, nu conform căilor voastre stricate,
nici conform faptelor voastre corupte, casă a lui Israel, spune
Domnul DUMNEZEU .
45  ¶  Mai  mult,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,
spunând:
46 Fiu al omului, îndreaptă-ţi faţa spre sud şi picură cuvântul
tău spre sud şi profeţeşte împotriva pădurii câmpiei de sud;
47 Şi spune pădurii de sud: Ascultă cuvântul  DOMNULUI:
Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, voi aprinde un foc
în tine şi va mistui fiecare copac verde în tine şi fiecare copac
uscat; flacăra învăpăiată nu va fi stinsă şi toate feţele de la sud
până la nord vor fi arse în el .
48 Şi toată făptura va vedea că eu, DOMNUL, am aprins-o;
nu se va stinge .
49  Atunci  am  spus:  Vai,  Doamne  DUMNEZEULE!  Ei  spun
despre mine: Nu vorbeşte el în parabole?

CApitoLuL 21

ŞI cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:

2 Fiu al omului, îndreaptă-ţi faţa împotriva Ierusalimului
şi picură cuvântul tău împotriva locurilor sfinte şi profeţeşte
împotriva ţării lui Israel;
3  Şi  spune  ţării  lui  Israel:  Astfel  spune  DOMNUL:  Iată,  eu
sunt împotriva ta şi îmi voi scoate sabia din teacă şi voi stârpi
din tine pe cel drept şi pe cel stricat .
4 Văzând atunci că voi reteza din tine pe cel drept şi pe cel
stricat, de aceea sabia mea va ieşi din teacă împotriva fiecărei
făpturi de la sud până la nord;
5 Ca toată făptura să ştie că eu, DOMNUL, mi-am scos sabia
din teacă; ea nu se va mai întoarce .
6 Suspină de aceea, tu fiu al omului, până la frângerea rărun-
chilor tăi şi suspină cu amărăciune înaintea ochilor lor .
7 Şi se va întâmpla, când îţi vor spune: Pentru ce suspini tu?
că  le  vei  răspunde:  Din  cauza  veştilor;  căci  vine;  şi  fiecare
inimă  se  va  topi  şi  toate  mâinile  vor  fi  slabe  şi  fiecare  duh
va leşina şi toţi genunchii vor slăbi ca apa; iată, vine şi se va
împlini, spune Domnul DUMNEZEU .
8  ¶  Din  nou  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,
spunând:
9 Fiu al omului, profeţeşte şi spune: Astfel spune DOMNUL .
Spune:  O  sabie,  o  sabie  este  ascuţită  şi  de  asemenea
lustruită;
10 Este ascuţită pentru a face un măcel greu, este lustruită ca
să strălucească; ar trebui să ne veselim? Aceasta dispreţuieş-
te toiagul fiului meu, ca pe orice copac .
11 Şi el a dat-o să fie lustruită, ca să fie mânuită; această sa-
bie  este  ascuţită  şi  este  lustruită,  pentru  a  fi  dată  în  mâna
ucigaşului .

12 Strigă şi urlă, fiu al omului; pentru că aceasta va fi asupra
poporului meu, va fi asupra tuturor prinţilor lui Israel; terori
din cauza sabiei vor fi asupra poporului meu; loveşte-te, de
aceea, peste coapsă .
13 Căci este o încercare şi ce dacă sabia dispreţuieşte toia-
gul? Acesta nu va mai fi, spune Domnul DUMNEZEU .
14 Tu de aceea, fiu al omului, profeţeşte şi bate din palme-
le  şi  sabia  să  fie  dublată  a  treia  oară;  este  sabia  celor  ucişi;
aceasta este sabia mai marilor ucişi, care intră în camerele
lor ascunse .
15 Eu am pus vârful săbiei împotriva tuturor porţilor lor, ca
inima lor să slăbească şi ruinele lor să se înmulţească; vai,
este făcută strălucitoare şi învelită pentru măcel .
16 Du-te pe o cale sau pe alta, fie la dreapta, fie la stânga, ori-
încotro se îndreaptă faţa ta .
17 Eu de asemenea voi bate din palme şi îmi voi odihni furia;
eu, DOMNUL, am vorbit .
18  ¶  Cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine  din  nou,
spunând:
19  De  asemenea,  fiu  al  omului,  rânduieşte-ţi  două  căi,  pe
care sabia împăratului Babilonului să vină; ambele vor ieşi
dintr-o singură ţară; şi alege-ţi un loc, alege-l la capătul căii
cetăţii .
20 Rânduieşte o cale, ca sabia să vină la Raba amoniţilor şi la
Iuda în Ierusalimul cel întărit .
21 Pentru că împăratul Babilonului a stat în picioare la des-
părţirea drumului, la capătul celor două căi, pentru a folosi
ghicire; el şi-a făcut săgeţile strălucitoare, s-a sfătuit cu chi-
puri, căuta în ficat .
22  La  dreapta  lui  era  ghicirea  pentru  Ierusalim,  pentru  a
rândui  căpetenii,  să  deschidă  gura  pentru  măcel,  să  înalţe
vocea cu strigăt, să rânduiască berbeci împotriva porţilor, să
înalţe un val de pământ şi să construiască o fortificaţie .
23 Şi va fi o ghicire falsă înaintea ochilor lor, pentru cei care
au jurat jurăminte; dar el va aminti nelegiuirea, ca ei să fie
prinşi .
24 De aceea astfel spune DOMNUL Dumnezeu: Pentru că fa-
ceţi să fie amintită nelegiuirea voastră, întrucât fărădelegile
voastre sunt descoperite, astfel încât în toate facerile voastre,
se arată păcatele voastre; pentru că, se aminteşte de voi, veţi
fi prinşi cu mâna .
25 Şi tu, prinţ profan şi stricat al lui Israel, a cărui zi a venit,
când nelegiuirea va avea un sfârşit,
26  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Scoateţi  diadema  şi
luaţi coroana; aceasta nu va mai fi la fel; înălţaţi pe cel umil
şi doborâţi pe cel înălţat .
27 O voi răsturna, răsturna, răsturna; şi aceasta nu va mai
fi, până nu va veni acela căruia dreptatea îi aparţine; şi i-o
voi da lui .
28 ¶ Iar tu, fiu al omului, profeţeşte şi spune: Astfel spune
Domnul DUMNEZEU referitor la amoniţi şi referitor la ocara
lor; chiar să spui: Sabia, sabia este scoasă; pentru măcel este
lustruită, pentru a mistui din cauza strălucirii;
29 În timp ce ei văd deşertăciune pentru tine, în timp ce ei
îţi  ghicesc  o  minciună,  pentru  a  te  aduce  pe  gâturile  celor
ucişi, a celor stricaţi, cărora le-a venit ziua, când nelegiuirea
lor va avea sfârşit .
30 Să o fac să se întoarcă în teacă? Te voi judeca în locul unde
ai fost creat, în ţara ta de naştere .
31 Şi îmi voi turna indignarea asupra ta, voi sufla împotriva
ta în focul mâniei mele şi te voi da în mâna unor oameni ne-
buni şi iscusiţi în a nimici .

483

Ezechiel  23

32 Tu vei fi hrană pentru foc; sângele tău va fi în mijlocul ţă-
rii; nu vei mai fi amintit; pentru că eu DOMNUL, am vorbit .

CApitoLuL 22

spunând:

MAI  mult,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,

2 Şi tu, fiu al omului, vei judeca, vei judeca tu cetatea sânge-
roasă? Da, fă-o să cunoască toate urâciunile ei .
3 Atunci să spui: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Cetatea
varsă sânge în mijlocul ei, ca să vină timpul ei şi îşi face idoli
împotriva ei însăşi pentru a se pângări .
4 Tu ai devenit vinovată în sângele tău pe care l-ai vărsat; şi
te-ai pângărit în idolii tăi pe care i-ai făcut; şi ai făcut ca zile-
le tale să se apropie şi ai ajuns la anii tăi; de aceea te-am făcut
ocară pentru păgâni şi batjocură pentru toate ţările .
5 Cei de aproape şi cei de departe de tine te vor bate batjoco-
ri, pe tine care eşti infamă şi mult chinuită .
6 Iată, prinţii lui Israel, fiecare, au fost în tine ca să verse sân-
ge după puterea lor .
7 În tine au dispreţuit  pe tată şi pe mamă; în mijlocul tău
s-au purtat cu oprimare cu străinul; în tine au chinuit pe cel
fără tată şi pe văduvă .
8  Ai  dispreţuit  lucrurile  mele  sfinte  şi  ai  spurcat  sabatele
mele .
9 În tine sunt oameni defăimători pentru a vărsa sânge; şi
în  tine  ei  mănâncă  pe  munţi;  în  mijlocul  tău  lucrează  cu
viclenie .
10 În tine au descoperit ei goliciunea tatălui lor; în tine au
umilit pe cea care era pusă deoparte din cauza murdăriei .
11 Şi unul a făcut urâciune cu soţia aproapelui său; şi un al-
tul a pângărit-o cu răutate pe nora lui; iar un altul în tine a
umilit-o pe sora sa, pe fiica tatălui său .
12 În tine au luat ei daruri pentru a vărsa sânge; ai luat ca-
mătă  şi  dobândă  şi  ai  câştigat  cu  lăcomie  de  la  aproapele
tău  prin  jecmănire  şi  pe  mine  m-ai  uitat,  spune  Domnul
DUMNEZEU .
13 Iată, de aceea am bătut din mână mea la câştigul tău ne-
cinstit pe care l-ai câştigat şi la sângele tău care a fost în mij-
locul tău .
14 Poate inima ta să îndure sau pot mâinile tale să fie tari, în
zilele în care mă voi ocupa de tine? Eu DOMNUL am vorbit
aceasta şi o voi face .
15 Şi te voi împrăştia printre păgâni şi te voi risipi în ţări şi
voi mistui necurăţia din tine .
16 Şi îţi vei lua moştenirea în tine însuţi înaintea ochilor pă-
gânilor şi vei cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
17 ¶ Şi cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
18 Fiu al omului, casa lui Israel a devenit pentru mine ca o
zgură; ei toţi sunt aramă şi cositor şi fier şi plumb în mijlocul
cuptorului; ei sunt zgura argintului .
19  De  aceea  astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Pentru  că
toţi aţi devenit zgură, iată, de aceea vă voi aduna în mijlocul
Ierusalimului .
20 Precum ei adună argint şi aramă şi fier şi plumb şi cositor
în mijlocul cuptorului, pentru a sufla focul asupra lor, să le
topească; tot astfel vă voi aduna în mânia mea şi în furia mea
şi vă voi lăsa acolo şi vă voi topi .
21 Da, vă voi aduna şi voi sufla asupra voastră în focul mâni-
ei mele şi veţi fi topiţi în mijlocul lui .
22 Precum este topit argintul în mijlocul cuptorului, tot ast-
fel veţi fi topiţi în mijlocul lui; şi veţi cunoaşte că eu DOMNUL
mi-am turnat furia asupra voastră .

23 ¶ Şi cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
24  Fiu  al  omului,  spune-i  ei:  Tu  eşti  ţara  necurăţită,  fără
ploaie în ziua indignării .
25 Este o uneltire a profeţilor ei în mijlocul ei, ca un leu care
răcneşte hămesind după pradă; ei au devorat suflete; au luat
tezaurul  şi  lucrurile  preţioase;  i-au  făcut  multe  văduve  în
mijlocul ei .
26 Preoţii ei au violat legea mea şi au spurcat lucrurile mele
sfinte; nu au făcut deosebire între ce este sfânt şi ce nu este
sfânt, nici nu au arătat deosebire dintre necurat şi curat şi şi-
au ascuns ochii de la sabatele mele şi eu sunt spurcat printre
ei .
27 Prinţii ei în mijlocul ei sunt ca lupi hămesind după pradă,
pentru a vărsa sânge şi pentru a nimici suflete, pentru a ob-
ţine c��ştig necinstit .
28 Şi profeţii ei i-au tencuit cu mortar nestins, văzând de-
şertăciune  şi  ghicindu-le  minciuni,  spunând:  Astfel  spune
Domnul DUMNEZEU, când DOMNUL nu a vorbit .
29 Poporul ţării a lucrat cu oprimare şi practică hoţia şi au
chinuit  pe  cel  sărac  şi  pe  cel  nevoiaş;  da,  ei  au  oprimat  pe
străin pe nedrept .
30 Şi eu am căutat un om printre ei, care să facă îngrăditura
şi să stea neclintit în spărtură, înaintea mea, pentru ţară, ca
să nu o distrug; dar nu am găsit pe nimeni .
31 De aceea mi-am turnat indignarea asupra lor; i-am mis-
tuit cu focul mâniei mele; le-am întors calea asupra capului
lor, spune Domnul DUMNEZEU .

CApitoLuL 23

spunând:

CUVâNTUL  DOMNULUI  a  venit  din  nou  la  mine,

2 Fiu al omului, erau două femei, fiicele unei singure mame;
3 Şi ele au curvit în Egipt; au curvit în tinereţea lor; acolo le-
au fost strânşi sânii şi acolo şi-au lovit sânul fecioriei lor .
4 Şi numele lor erau Ohola, cea mare şi Oholiba sora ei; şi ele
erau ale mele şi au născut fii şi fiice . Astfel erau numele lor:
Samaria este Ohola şi Ierusalimul este Oholiba .
5 Şi Ohola a făcut pe curva când era a mea; şi s-a aprins după
iubiţii ei, după asirienii, vecinii ei,
6 Care erau îmbrăcaţi în albastru, căpetenii şi conducători,
cu toţii tineri de dorit, călăreţi, călărind pe cai .
7  Astfel  ea  şi-a  împlinit  curviile  cu  aceia,  cu  toţi  bărbaţii
aleşi ai Asiriei şi cu toţi după care se aprindea; cu toţi idolii
lor se pângărea .
8  Şi  nu  şi-a  părăsit  curviile  aduse  din  Egipt;  pentru  că  în
tinereţea ei s-au culcat cu ea şi i-au lovit sânii fecioriei ei şi
şi-au turnat curvia lor peste ea .
9  Pentru  aceea  am  predat-o  în  mâna  iubiţilor  ei,  în  mâna
asirienilor, după care se aprinsese .
10 Aceştia i-au dezvelit goliciunea; au luat pe fiii ei şi pe fii-
cele ei, iar pe ea au ucis-o cu sabia; şi ea a devenit faimoasă
printre femei; fiindcă au făcut judecată asupra ei .
11 ¶ Şi când sora ei Oholiba a văzut aceasta, ea a fost mai co-
ruptă în iubirea ei necumpătată decât ea şi în curviile ei mai
mult decât sora ei în curviile ei .
12 Ea s-a aprins după asirieni, vecinii ei, căpetenii şi condu-
cători îmbrăcaţi în măreţie, călăreţi călărind pe cai, cu toţii
tineri de dorit .
13 Atunci am văzut că ea s-a pângărit, că ele amândouă au
luat o singură cale,
14 Şi că ea şi-a înmulţit curviile; pentru că atunci când a vă-
zut bărbaţi desenaţi pe perete, chipurile caldeenilor desenate

484

Ezechiel  24

cu roşu aprins,
15  Încinşi  cu  brâie  peste  coapsele  lor,  preafrumoşi  în  tiare
vopsite pe capetele lor, cu toţii prinţi frumoşi la privit, după
felul babilonienilor din Caldeea, ţara lor de naştere;
16 Şi îndată ce i-a văzut cu ochii ei, s-a aprins după ei şi a
trimis mesageri la ei în Caldeea .
17 Şi babilonienii au venit la ea, în patul de dragoste, şi au
pângărit-o cu curvia lor şi ea s-a murdărit cu ei şi mintea ei
s-a înstrăinat de ei .
18 Astfel ea şi-a dezvelit curviile ei şi şi-a dezvelit goliciunea;
atunci mintea mea s-a înstrăinat de ea, precum mintea mea
s-a înstrăinat de sora ei .
19 Totuşi ea şi-a înmulţit curviile ei, aducându-şi aminte de
zilele tinereţii ei, în care făcea pe curva în ţara Egiptului .
20  Fiindcă  ea  s-a  aprins  după  concubinii  ei,  a  căror  carne
este ca şi carnea măgarilor şi a căror scurgere este ca şi scur-
gerea cailor .
21 Astfel ţi-ai adus aminte viclenia tinereţii tale, când sânii
tăi erau loviţi de egipteni, pentru pieptul tinereţii tale .
22 ¶ De aceea, Oholiba, astfel spune Domnul DUMNEZEU:
Iată, voi ridica împotriva ta pe iubiţii tăi, de care mintea ta
s-a înstrăinat şi îi voi aduce împotriva ta de fiecare parte;
23 Pe babilonieni şi pe toţi caldeenii, Pecodul şi Şoa şi Coah
şi pe toţi asirienii împreună cu ei; cu toţii tineri de dorit, că-
petenii şi conducători, domni mari şi renumiţi, cu toţii că-
lărind pe cai .
24 Şi ei vor veni împotriva ta cu care, căruţe şi roţi şi cu o
adunare  de  popoare,  care  vor  pune  împotriva  ta  pavăză  şi
scut şi coif, de jur împrejur; şi voi pune judecată înaintea lor
şi conform cu judecăţile lor ei te vor judeca .
25 Şi îmi voi vărsa gelozia împotriva ta şi ei se vor purta furi-
os cu tine; îţi vor lua nasul şi urechile; şi rămăşiţa ta va cădea
prin sabie, ei vor lua pe fiii tăi şi pe fiicele tale; şi rămăşiţa ta
va fi nimicită prin foc .
26 De asemenea te vor dezbrăca de hainele tale şi îţi vor lua
bijuteriile tale frumoase .
27 Astfel voi face eu să înceteze viclenia ta din tine şi curvia
ta adusă din ţara Egiptului; astfel încât să nu îţi ridici ochii
spre ei, nici să nu îţi mai aminteşti de Egipt .
28 Pentru că astfel spune DOMNUL Dumnezeu: Iată, te voi
preda în mâna celor pe care îi urăşti, în mâna celor de care
mintea ta s-a înstrăinat;
29 Şi ei se vor purta cu tine cu ură şi îţi vor lua toată munca
şi te vor lăsa goală şi fără haine; şi goliciunea curviilor tale va
fi dezvelită, deopotrivă viclenia ta şi curviile tale .
30 Îţi voi face aceste lucruri, pentru că curvit după păgâni şi
pentru că eşti murdărită cu idolii lor .
31 Ai umblat în calea surorii tale; de aceea voi pune paharul
ei în mâna ta .
32 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Vei bea din adâncul
şi largul pahar al surorii tale; vei fi de batjocură şi luată în
derâdere; el conţine mult .
33 Vei fi umplută cu beţie şi întristare, cu paharul înmărmu-
ririi şi a pustiirii, cu paharul surorii tale, Samaria .
34  Îl  vei  bea  şi  îl  vei  goli  de  tot  şi  îi  vei  sparge  cioburile  şi
îţi vei smulge sânii; pentru că eu am vorbit aceasta, spune
Domnul DUMNEZEU .
35  De  aceea  astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Pentru  că
m-ai uitat şi m-ai lepădat înapoia spatelui tău, de aceea poar-
tă-ţi şi tu viclenia şi curviile tale .
36 ¶ DOMNUL mi-a mai spus: Fiu al omului, vei judeca tu pe
Ohola şi pe Oholiba? Da, vesteşte-le urâciunile lor;

37 Pentru că ele au curvit şi sânge este în mâinile lor; şi cu
idolii lor au comis adulter şi de asemenea au făcut pe fiii lor,
pe care mi i-au născut, să treacă pentru ele prin foc, pentru
a-i mânca .
38 Mai mult, aceasta mi-au făcut: au spurcat sanctuarul meu
în aceeaşi zi şi au pângărit sabatele mele .
39 Pentru că atunci când au ucis pe copiii lor pentru idolii
lor, atunci au intrat în aceeaşi zi în sanctuarul meu pentru
a-l spurca; şi, iată, astfel au făcut ei în mijlocul casei mele .
40 Şi mai mult, aţi trimis după bărbaţi să vină de departe, la
care un mesager a fost trimis; şi, iată, ei au venit; pentru ei te-
ai spălat, ţi-ai vopsit ochii şi te-ai împodobit cu ornamente,
41 Şi ai şezut pe un pat maiestos şi o masă pregătită înaintea
lui, pe care ai pus tămâia mea şi untdelemnul meu .
42 Şi vocea unei mulţimi tihnite era cu ea; şi cu bărbaţii de
rând au fost aduşi sabeeni din pustie, care au pus brăţări pe
mâinile lor şi coroane frumoase pe capetele lor .
43 Atunci i-am spus celei îmbătrânite în adultere: Vor curvi
curviile cu ea şi ea cu ei?
44 Totuşi ei au intrat la ea precum intră la o femeie care face
pe  curva;  astfel  au  intrat  ei  la  Ohola  şi  la  Oholiba,  femeile
viclene .
45 Şi bărbaţii drepţi, le vor judeca după felul celor adultere şi
după felul femeilor care varsă sânge; pentru că sunt adultere
şi sânge este în mâinile lor .
46 Pentru că astfel spune Domnul DUMNEZEU: Voi aduce o
ceată asupra lor şi le voi da să fie alungate şi prădate .
47 Şi ceata le va ucide cu pietre şi le va tăia cu săbiile lor; ei
vor  ucide  pe  fiii  lor  şi  pe  fiicele  lor  şi  le  vor  arde  casele  cu
foc .
48 Astfel voi face viclenia ta să înceteze din ţară, ca toate fe-
meile să fie învăţate să nu facă după viclenia voastră .
49  Şi  ei  vor  întoarce  viclenia  voastră  asupra  voastră  şi  voi
veţi purta păcatele idolilor voştri; şi veţi cunoaşte că eu sunt
Domnul DUMNEZEU .

CApitoLuL 24

ŞI în anul al nouălea, în luna a zecea, în ziua a zecea a lu-

nii, cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
2  Fiu  al  omului,  scrie-ţi  numele  zilei,  al  acestei  zile:  împă-
ratul  Babilonului  se  îndreaptă  împotriva  Ierusalimului  în
această zi .
3  Şi  rosteşte  o  parabolă  casei  răzvrătite  şi  spune-le:  Astfel
spune Domnul DUMNEZEU: Pune o oală, pune-o şi de ase-
menea toarnă apă în ea;
4  Adună  bucăţile  ei  în  ea,  fiecare  bucată  bună,  coapsa  şi
umărul; umple-o cu oase alese .
5 Ia pe cele mai alese din turmă şi arde se asemenea oasele
sub ea şi fă-o să fiarbă bine şi lasă oasele ei să clocotească în
ea .
6 Pentru aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Vai cetăţii
sângeroase, vai de oala a cărei depunere este în ea şi a cărei
depunere nu a ieşit din ea! Scoateţi-o bucată cu bucată; să nu
cadă nici un sorţ pe ea .
7 Pentru că sângele ei este în mijlocul ei: ea l-a pus pe vârful
unei  stânci;  nu  l-a  turnat  pe  pământ  pentru  a-l  acoperi  cu
ţărână;
8 Ca să facă să vină furia pentru a se răzbuna; eu am pus sân-
gele ei pe vârful unei stânci, ca să nu fie acoperit .
9  De  aceea  astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Vai  cetăţii
sângeroase! Eu, eu voi mări grămada pentru foc .
10  Îngrămădeşte  lemne,  aprinde  focul,  mistuie  carnea  şi

485

Ezechiel  26

înmiresmeaz-o bine şi lasă oasele să fie arse .
11 Apoi pune-o goală pe cărbunii ei, ca arama ei să fie fier-
binte şi să ardă şi ca murdăria ei să fie topită în ea, ca depu-
nerea ei să fie mistuită .
12 Ea s-a ostenit cu minciuni şi depunerea ei mare nu a ieşit
din ea; depunerea ei va fi în foc .
13 În murdăria ta este viclenie; deoarece eu te-am curăţit şi
tu nu ai fost curăţată, nu vei mai fi curăţată de murdăria ta,
până nu îmi voi fi făcut furia mea să se odihnească asupra
ta .
14 Eu DOMNUL am vorbit aceasta: se va întâmpla şi eu o voi
face; nu mă voi întoarce, nici nu voi cruţa, nici nu mă voi po-
căi; conform cu căile tale şi conform cu facerile tale, te vor
judeca ei, spune Domnul DUMNEZEU .
15  ¶  De  asemenea  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,
spunând:
16 Fiu al omului, iată, eu iau de la tine dorinţa ochilor tăi cu
o lovitură; totuşi să nu jeleşti nici să nu plângi, nici să nu îţi
curgă lacrimile .
17 Abţine-te să plângi, să nu jeleşti pentru morţi, leagă-ţi ti-
ara capului tău pe tine şi pune-ţi sandalele în picioare şi nu
îţi acoperi buzele şi nu mânca pâinea oamenilor .
18 Astfel am vorbit poporului dimineaţa; şi seara soţia mea a
murit; iar eu am făcut dimineaţa precum mi se poruncise .
19 Şi poporul mi-a spus: Nu ne vei spune ce sunt aceste lu-
cruri pentru noi, pe care astfel le faci?
20  Atunci  le-am  răspuns:  Cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la
mine, spunând:
21  Vorbeşte  casei
lui  Israel:  Astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU:  Iată,  voi  spurca  sanctuarul  meu,  maiestatea
puterii voastre, dorinţa ochilor voştri şi pe aceea de care se
îndură sufletul vostru; şi fiii voştri şi fiicele voastre, pe care
i-aţi lăsat vor cădea prin sabie .
22 Şi veţi face precum eu am făcut: nu vă veţi acoperi buzele,
nici nu veţi mânca pâinea oamenilor .
23  Şi  tiarele  voastre  vor  fi  pe  capetele  voastre  şi  sandalele
voastre în picioarele voastre; nu veţi jeli nici nu veţi plânge;
ci veţi lâncezi pentru nelegiuirile voastre şi veţi jeli unul faţă
de altul .
24 Astfel Ezechiel este un semn pentru voi: conform cu toate
câte el a făcut veţi face voi; şi când acest lucru va veni, veţi
cunoaşte că eu sunt Domnul DUMNEZEU .
25 De asemenea, tu, fiu al omului, nu se va întâmpla aceasta
în ziua când voi lua de la ei puterea lor, bucuria gloriei lor,
dorinţa ochilor lor şi spre ce îşi îndreaptă minţile, pe fiii lor
şi pe fiicele lor,
26 Că cel care scapă în acea zi va veni la tine, pentru a te face
să auzi aceasta cu urechile tale?
27 În acea zi gura ta va fi deschisă spre cel scăpat şi vei vorbi
şi nu vei mai fi mut; şi vei fi un semn pentru ei; iar ei vor cu-
noaşte că eu sunt DOMNUL .

CApitoLuL 25

spunând:

CUVâNTUL  DOMNULUI  a  venit  din  nou  la  mine,

2  Fiu  al  omului,  îndreaptă-ţi  faţa  împotriva  amoniţilor  şi
profeţeşte împotriva lor;
3  Şi  spune  amoniţilor:  Ascultaţi  cuvântul  Domnului
DUMNEZEU: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Pentru că
ai spus: Aha, împotriva sanctuarului meu, când acesta a fost
spurcat; şi împotriva ţării lui Israel, când a fost pustiită; şi
împotriva casei lui Iuda, când au mers în captivitate;

4 Iată, de aceea te voi da în stăpânirea oamenilor din est şi
ei îşi vor pune palatele lor în tine şi îşi vor face locuinţele în
tine; vor mânca rodul tău şi vor bea laptele tău .
5 Şi voi face Raba un grajd pentru cămile şi pe amoniţi o stâ-
nă pentru turme; şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
6  Fiindcă  astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Pentru  că  ai
bătut din palme şi ai tropăit din picioare şi te-ai bucurat în
inimă cu tot dispreţul împotriva ţării lui Israel;
7 Iată, de aceea îmi voi întinde mâna asupra ta şi te voi da ca
pradă păgânilor; şi te voi stârpi dintre popoare şi te voi face
să pieri dintre ţări; te voi nimici; şi vei cunoaşte că eu sunt
DOMNUL .
8 ¶ Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Pentru că Moabul şi
Seirul spun: Iată, casa lui Iuda este ca a tuturor păgânilor;
9 De aceea, iată, voi deschide latura Moabului dinspre cetăţi,
dinspre cetăţile lui care sunt la graniţele lui, gloria ţării: Bet-
Ieşimot, Baal-Meon şi Chiriataim,
10 Pentru oamenii din est, cu amoniţii şi le-o voi da lor în
stăpânire, ca amoniţii să nu mai fie amintiţi printre naţiuni .
11 Şi voi face judecăţi asupra Moabului; şi ei vor cunoaşte că
eu sunt DOMNUL .
12 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Pentru că Edomul s-a
purtat împotriva casei lui Iuda pedepsind cu răzbunare şi a
jignit foarte mult şi s-a răzbunat asupra lor;
13 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Îmi voi în-
tinde  de  asemenea  mâna  asupra  Edomului  şi  voi  stârpi  pe
om şi pe animal din el; şi îl voi face pustiu de la Teman; şi cei
din Dedan vor cădea prin sabie .
14Şi  voi  împlini  răzbunarea  mea  asupra  Edomului  prin
mâna poporului meu Israel; şi ei vor face în Edom conform
cu mânia mea şi conform cu furia mea; şi vor cunoaşte răz-
bunarea mea, spune Domnul DUMNEZEU .
15  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Pentru  că  filistenii
s-au purtat cu răzbunare şi au pedepsit răzbunător cu o ini-
mă dispreţuitoare, pentru a o nimici din cauza urii vechi;
16 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, îmi voi
întinde mâna asupra filistenilor şi voi stârpi pe cheretiţi şi
voi nimici rămăşiţa de pe coasta mării .
17 Şi voi aduce mare răzbunare asupra lor cu mustrări furi-
oase; şi vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL, când voi împlini
răzbunarea mea asupra lor .

CApitoLuL 26

ŞI s-a întâmplat în al unsprezecelea an, în ziua întâi a lu-

nii, că a venit cuvântul DOMNULUI la mine, spunând:
2  Fiu  al  omului,  pentru  că  Tirul  a  spus  împotriva
Ierusalimului: Aha, el care era porţile popoarelor, este frânt,
s-a întors la mine; eu voi fi umplut, acum el este pustiit;
3 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, eu sunt
împotriva ta, Tirule, şi voi face multe naţiuni să se ridice îm-
potriva ta, precum marea face ca valurile ei să se ridice .
4 Şi ele vor distruge zidurile Tirului şi îi vor dărâma turnu-
rile; eu de asemenea voi rade praful de pe el şi îl voi face ca
pe vârful unei stânci .
5 Va fi un loc pentru întinderea plaselor în mijlocul mării;
pentru că eu am vorbit aceasta, spune Domnul DUMNEZEU;
şi va deveni o pradă pentru naţiuni .
6 Şi fiicele ei care sunt în câmp vor fi ucise de sabie; şi vor
cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
7 Pentru că astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, voi adu-
ce asupra Tirului pe Nebucadneţar, împăratul Babilonului,
un împărat al împăraţilor, de la nord, cu cai şi cu care şi cu

486

Ezechiel  27

călăreţi şi cete şi mult popor .
8 Cu sabia el va ucide pe fiicele tale din câmp; şi va face o for-
tificaţie împotriva ta şi va ridica un val de pământ împotriva
ta şi va ridica platoşa împotriva ta .
9  Şi  va  pune  maşinăriile  lui  de  război  împotriva  zidurilor
tale şi cu topoarele lui îţi va dărâma turnurile .
10 Din cauza abundenţei cailor lui, ţărâna lor te va acoperi;
zidurile tale se vor zgudui la zgomotul călăreţilor şi al roţilor
şi al carelor, când el va intra pe porţile tale, precum oamenii
intră într-o cetate în care este făcută o spărtură .
11 Cu copitele cailor lui îţi va călca toate străzile; va ucide pe
poporul tău cu sabia, iar ale tale garnizoane tari vor coborî
la pământ .
12 Şi ei au jefuit din bogăţiile tale şi au prădat marfa ta; şi îţi
vor dărâma zidurile şi vor distruge casele tale plăcute; şi îţi
vor răsturna pietrele şi lemnele şi ţărâna în mijlocul apei .
13 Şi voi face să înceteze zgomotul cântărilor tale; şi sunetul
harpelor tale nu va mai fi auzit .
14  Şi  te  voi  face  ca  vârful  unei  stânci;  vei  fi  un  loc  pentru
întinderea  plaselor;  nu  vei  mai  fi  construit;  pentru  că  eu
DOMNUL am vorbit aceasta, spune Domnul DUMNEZEU .
15 ¶ Astfel spune Tirului, Domnul DUMNEZEU: Nu se vor
tremura insulele la sunetul căderii tale, când răniţii strigă,
când se face măcel în mijlocul tău?
16 Atunci toţi prinţii mării vor coborî de pe tronurile lor şi
îşi vor pune deoparte robele şi se vor dezbrăca de hainele lor
brodate;  ei  se  vor  îmbrăca  cu  tremurare;  vor  şedea  pe  pă-
mânt şi vor tremura în fiecare moment şi vor fi înmărmuriţi
din cauza ta .
17 Şi vor înălţa o plângere pentru tine şi îţi vor spune: Cum
eşti distrusă, tu care erai locuită de marinari, cetatea renumi-
tă, care era puternică pe mare, ea şi locuitorii ei, care făceau
ca teroarea lor să fie asupra tuturor celor ce o vizitează!
18 Acum insulele vor tremura în ziua căderii tale; da, insule-
le care sunt în mare vor fi tulburate la plecarea ta .
19 Pentru că astfel spune Domnul DUMNEZEU: Când te voi
face o cetate pustiită, ca pe cetăţile nelocuite; când voi aduce
adâncul asupra ta şi mari ape te vor acoperi;
20 Când te voi coborî cu cei care coboară în groapă, cu po-
porul din vechime şi te voi pune în părţile de jos ale pămân-
tului, în locuri părăsite din vechime, cu cei care coboară în
groapă, ca să nu mai fii locuită; şi eu voi pune gloria în ţara
celor vii;
21 Te voi face o teroare, iar tu nu vei mai fi; deşi vei fi că-
utată,  totuşi  nu  vei  mai  fi  găsită  niciodată,  spune  Domnul
DUMNEZEU .

CApitoLuL 27

spunând:

CUVâNTUL  DOMNULUI  a  venit  din  nou  la  mine,

2 Şi tu, fiu al omului, înalţă o plângere pentru Tir;
3 Şi spune Tirului: tu, cel care eşti situat la intrarea mării,
care eşti un comerciant pentru popoarele din multe insule:
Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Tirule,  tu  ai  spus:  Eu
sunt de o frumuseţe desăvârşită .
4 Graniţele tale sunt în mijlocul mărilor, constructorii tăi ţi-
au desăvârşit frumuseţea .
5 Ei ţi-au făcut toate scândurile pentru corăbii din brazi de
Senir; au luat cedri din Liban pentru a face catarge pentru
tine .
6 Din stejarii Basanului ţi-au făcut vâslele; ceata de aşuriţi ţi-
au făcut băncile din fildeş, adus din insulele Chitimului .

7 In subţire, cu lucrare brodată din Egipt, era ceea ce tu în-
tindeai pentru a fi pânza ta; albastru şi purpură din insulele
Elişei era ceea ce te acoperea .
8 Locuitorii Sidonului şi ai Arvadului erau marinarii tăi; în-
ţelepţii tăi, Tirule, care erau în tine, erau cârmacii tăi .
9 Bătrânii Ghebalului şi bărbaţii lui înţelepţi erau în tine re-
parându-ţi spărturilor tale; toate corăbiile mării cu marina-
rii lor erau în tine pentru a face schimb cu marfa ta .
10 Cei din Persia şi din Lud şi din Put erau în armata ta, băr-
baţii tăi de război; ei îşi atârnau scutul şi coiful în tine; ei îţi
dădeau frumuseţea .
11 Bărbaţii Arvadului cu armata ta erau pe zidurile tale de
jur împrejur şi gamadimii erau în turnurile tale; ei îşi atâr-
nau scuturile pe zidurile tale de jur împrejur; ei îţi desăvâr-
şeau frumuseţea .
12 Tarsisul era comerciantul tău din cauza mulţimii tuturor
felurilor de bogăţii; ei au făcut comerţ în târgurile tale cu ar-
gint, fier, cositor şi plumb .
13  Iavanul,  Tubalul  şi  Meşecul,  ei  erau  comercianţii  tăi:  ei
făceau comerţ cu sufletele oamenilor şi vase de aramă în pia-
ţa ta .
14 Cei din casa Togarmei făceau comerţ în târgurile tale cu
cai şi călăreţi şi catâri .
15  Bărbaţii  Dedanului  erau  comercianţii  tăi;  multe  insule
erau marfa mâinii tale; ei îţi aduceau colţi de fildeş şi abanos
ca răsplată .
16 Siria era comerciantul tău datorită mulţimii mărfurilor
tale; ei făceau schimb în târgurile tale cu smaralde, purpură
şi lucrare brodată şi in subţire şi corali şi agate .
17 Iuda şi ţara lui Israel erau comercianţii tăi; ei făceau co-
merţ în piaţa ta cu grâu de Minit şi Panag şi miere şi untde-
lemn şi balsam .
18  Damascul  era  comerciantul  tău  datorită  mulţimii  măr-
furilor tale, datorită mulţimii tuturor bogăţiilor; în vin din
Helbon şi lână albă .
19  Dan  de  asemenea  şi  Iavanul  mergând  încoace  şi  încolo
făceau schimb în târgurile tale; fier forjat, casie şi trestie mi-
rositoare erau în piaţa ta .
20 Dedanul era comerciantul tău în învelitori preţioase pen-
tru care .
21 Arabia şi toţi prinţii Chedarului făceau schimb cu tine cu
miei şi berbeci şi capre; cu acestea erau comercianţii tăi .
22  Comercianţii  din  Seba  şi  din  Raama  erau  comercianţii
tăi; ei făceau schimb în târgurile tale cu cele mai alese dintre
toate mirodeniile şi cu toate pietrele preţioase şi aur .
23  Haranul  şi  Canehul  şi  Edenul,  comercianţii  Sebei,  ai
Aşurului şi ai Chilmadului erau comercianţii tăi .
24 Aceştia erau comercianţi cu toate felurile de lucruri, cu
veşminte albastre şi lucrare brodată şi cu lăzi cu haine boga-
te, legate cu frânghii şi făcute din cedru, printre mărfurile
tale .
25 Corăbiile Tarsisului cântau despre tine în piaţa ta; şi erai
umplut şi ai ajuns foarte glorios în mijlocul mărilor .
26 ¶ Vâslaşii tăi te-au adus  în  ape mari; vântul  de est te-a
frânt în mijlocul mărilor .
27  Bogăţiile  tale  şi  târgurile  tale,  mărfurile  tale,  marinarii
tăi şi cârmacii tăi, reparatorii spărturilor tale şi cei care fă-
ceau schimb cu mărfurile tale şi toţi bărbaţii tăi de război,
care sunt în tine şi în toată ceata ta, din mijlocul tău, vor că-
dea în mijlocul mărilor în ziua ruinării tale .
28 Suburbiile se vor zgudui la sunetul strigătului cârmacilor
tăi .

487

Ezechiel  29

29  Şi  toţi  cei  ce  mânuiesc  vâsla,  marinarii  şi  toţi  cârmacii
mării  vor  coborî  din  corăbiile  lor  şi  vor  sta  în  picioare  pe
uscat;
30  Şi  vor  face  ca  vocea  lor  să  fie  auzită  împotriva  ta  şi  vor
striga cu amărăciune şi îşi vor arunca ţărână pe capete, se
vor tăvăli în cenuşă;
31 Şi se vor cheli în întregime pentru tine şi se vor încinge
cu pânză de sac şi vor plânge pentru tine cu amărăciune a
inimii şi bocet amar .
32 Şi în bocetul lor vor înălţa o plângere pentru tine şi te vor
plânge, spunând: Care cetate este ca Tirul, ca acea distrusă
în mijlocul mării?
33 Când mărfurile tale treceau mările, tu săturai multe po-
poare; tu ai îmbogăţit pe împăraţii pământului cu abunden-
ţa bogăţiilor tale şi al mărfurilor tale .
34 În timpul când vei fi frânt de mări în adâncurile apelor,
mărfurile tale şi toată ceata ta din mijlocul tău, vor cădea .
35 Toţi locuitorii insulelor vor fi înmărmuriţi din cauza ta
şi împăraţii lor vor fi foarte înspăimântaţi, vor fi tulburaţi în
înfăţişarea lor .
36 Comercianţii dintre popoare te vor fluiera; vei fi o teroare
şi nu vei mai fi .

CApitoLuL 28

spunând:

CUVâNTUL  DOMNULUI  a  venit  din  nou  la  mine,

2  Fiu  al  omului,  spune  prinţului  Tirului:  Astfel  spune
Domnul DUMNEZEU: Pentru că inima ta s-a înălţat şi tu ai
spus: Eu sunt Dumnezeu, eu şed în scaunul lui Dumnezeu,
în mijlocul mărilor; totuşi tu eşti om şi nu Dumnezeu, deşi
îţi pui inima ca inima lui Dumnezeu:
3 Iată, tu eşti mai înţelept decât Daniel; nu este nici un lucru
ascuns pe care să îl poată ascunde de tine;
4 Cu înţelepciunea ta şi cu înţelegerea ta ţi-ai obţinut bogăţi-
ile şi ai obţinut aur şi argint în tezaurele tale;
5  Prin înţelepciunea  ta  cea mare şi  prin  comerţul tău  ţi-ai
înmulţit bogăţiile şi inima ta s-a înălţat datorită bogăţiilor
tale .
6 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Pentru că ţi-ai
pus inima ca inima lui Dumnezeu;
7 Iată, de aceea eu voi aduce străini asupra ta, pe cei mai ti-
rani dintre naţiuni; şi ei îşi vor scoate săbiile împotriva fru-
museţii înţelepciunii tale şi îţi vor întina strălucirea .
8 Ei te vor coborî în groapă şi vei muri de moartea celor care
sunt ucişi în mijlocul mărilor .
9  Vei  mai  spune  tu  înaintea  celui  care  te  ucide:  Eu  sunt
Dumnezeu? Dar tu vei fi om şi nu Dumnezeu, în mâna celui
care te ucide .
10  Vei  muri  de  moartea  celor  necircumcişi,  prin  mâna
străinilor,  pentru  că  eu  am  vorbit  aceasta,  spune  Domnul
DUMNEZEU .
11  ¶  Mai  mult,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,
spunând:
12 Fiu al omului, înalţă o plângere asupra împăratului Tirului
şi spune-i: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Tu sigilezi de-
săvârşirea, plin de înţelepciune şi desăvârşit în frumuseţe .
13 Tu erai în Eden grădina lui Dumnezeu; fiecare piatră pre-
ţioasă era acoperitoarea ta: sardonixul, topazul şi diaman-
tul, berilul, onixul şi iaspisul, safirul, smaraldul şi rubinul şi
aurul; lucrarea tamburinelor tale şi a fluierelor tale era pre-
gătită în tine în ziua când ai fost creat .
14  Tu  eşti  heruvimul  uns  care  ocroteşte;  şi  eu  te-am  pus

astfel; erai pe muntele cel sfânt al lui Dumnezeu; ai umblat
în sus şi în jos prin mijlocul pietrelor de foc .
15 Tu erai desăvârşit în căile tale din ziua când ai fost creat,
până când nelegiuire a fost găsită în tine .
16 Prin mulţimea mărfurilor tale, ei ţi-au umplut mijlocul
cu violenţă şi tu ai păcătuit; de aceea te-am aruncat ca pân-
gărit de pe muntele lui Dumnezeu; şi te voi nimici, pe tine
heruvim ocrotitor, din mijlocul pietrelor de foc .
17 Inima ta a fost înălţată din cauza frumuseţii tale; tu ţi-
ai corupt înţelepciunea datorită strălucirii tale; te voi arun-
ca la pământ, te voi întinde înaintea împăraţilor ca ei să te
privească .
18 Tu ai spurcat sanctuarele tale prin mulţimea nelegiuiri-
lor tale, prin nelegiuirea comerţului tău; de aceea voi scoate
un foc din mijlocul tău, acesta te va mistui şi te voi preface
în cenuşă pe pământ înaintea ochilor tuturor celor care te
privesc .
19 Toţi cei care te cunosc între popoare vor fi înmărmuriţi
din cauza ta; vei fi o groază şi niciodată nu vei mai fi .
20  ¶  Din  nou,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,
spunând:
21  Fiu  al  omului,  îndreaptă-ţi  faţa  împotriva  Sidonului  şi
profeţeşte împotriva lui,
22 Şi spune: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, eu sunt
împotriva ta, Sidonule; şi voi fi glorificat în mijlocul tău; şi ei
vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL, când voi fi făcut judecăţi
în el şi voi fi sfinţit în el .
23 Fiindcă voi trimite ciumă în el şi sânge pe străzile lui; şi
răniţii vor cădea în mijlocul lui prin sabia care va fi asupra
lui de fiecare parte; şi ei vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
24 Şi nu va mai fi nici un spin înţepător pentru casa lui Israel,
nici vreun mărăcine apăsător dintre toţi cei care sunt în jurul
lor, care îi dispreţuiau; şi ei vor cunoaşte că eu sunt Domnul
DUMNEZEU .
25 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: După ce voi fi adunat
casa lui Israel dintre popoarele între care sunt împrăştiaţi şi
voi fi sfinţit în ei înaintea ochilor păgânilor, atunci vor locui
în ţara lor pe care am dat-o servitorului meu Iacob .
26  Şi  vor  locui  în  ea,  în  siguranţă,  şi  vor  construi  case  şi
vor  sădi  vii;  da,  vor  locui  cu  încredere,  după  ce  îmi  voi  fi
împlinit judecăţile asupra tuturor celor care îi dispreţuiesc
de jur împrejurul lor; şi vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL
Dumnezeul lor .

CApitoLuL 29

ÎN anul al zecelea, în luna a zecea, în a douăsprezecea zi a

lunii, cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
2 Fiu al omului, îndreaptă-ţi faţa împotriva lui Faraon, îm-
păratul Egiptului, şi profeţeşte împotriva lui şi împotriva în-
tregului Egipt .
3 Vorbeşte şi spune: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată,
eu sunt împotriva ta, Faraon, împărat al Egiptului, dragonul
cel mare care stă întins în mijlocul râurilor lui, care a spus:
Râul meu este al meu şi eu l-am făcut pentru mine însumi .
4 Dar eu îţi voi pune cârlige în fălci şi voi face ca peştii din
râurile tale să se lipească de solzii tăi şi te voi scoate din mij-
locul râurilor tale şi toţi peştii râurilor tale se vor lipi de sol-
zii tăi .
5 Şi te voi lăsa aruncat în pustie, pe tine şi pe toţi peştii râu-
rilor tale; vei cădea peste câmpurile deschise; nu vei fi strâns,
nici adunat; te-am dat ca mâncare fiarelor câmpului şi păsă-
rilor cerului .

488

Ezechiel  30

6 Şi toţi locuitorii Egiptului vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL,
pentru că ei au fost un toiag de trestie pentru casa lui Israel .
7 Când te-au apucat de mână, tu te-ai frânt şi le-ai sfâşiat tot
umărul; şi când s-au rezemat de tine, te-ai frânt şi ai făcut
toate coapsele lor să rămână nemişcate .
8 ¶ De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, voi adu-
ce o sabie asupra ta şi voi stârpi din tine pe om şi pe animal .
9 Şi ţara Egiptului va fi pustiită şi goală; şi ei vor cunoaşte că
eu sunt DOMNUL; pentru că el a spus: Râul este al meu şi eu
l-am făcut .
10 Iată, de aceea eu sunt împotriva ta şi împotriva râurilor
tale şi voi face ţara Egiptului în întregime risipită şi pustiită,
de la turnul din Siene până la graniţa Etiopiei .
11 Nici picior de om nu va trece prin ea, nici picior de animal
nu va trece prin ea, nici nu va fi locuită patruzeci de ani .
12 Şi voi face ţara Egiptului o pustietate în mijlocul ţărilor
pustiite, iar cetăţile ei printre cetăţile risipite vor fi pustiite
patruzeci de ani; şi îi voi împrăştia pe egipteni printre naţi-
uni şi îi voi împrăştia prin ţări .
13  Totuşi  astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  La  sfârşitul
a  patruzeci  de  ani  voi  aduna  pe  egipteni  dintre  popoarele
unde au fost împrăştiaţi;
14 Şi voi întoarce înapoi pe captivii Egiptului şi îi voi face să
se întoarcă în ţara Patros, în ţara locuinţei lor; şi vor fi acolo
o împărăţie înjosită .
15 Va fi cea mai înjosită dintre împărăţii; nu se va mai înălţa
deasupra naţiunilor; fiindcă îi voi micşora, ca să nu mai con-
ducă peste naţiuni .
16  Şi  nu  va  mai  fi  încrederea  casei  lui  Israel,  care  le  aduce
nelegiuirea  în  amintire,  când  se  vor  uita  după  ei;  ci  ei  vor
cunoaşte că eu sunt Domnul DUMNEZEU .
17  ¶  Şi  s-a  întâmplat  în  al  douăzeci  şi  şaptelea  an,  în  luna
întâi, în ziua întâi a lunii, că a venit cuvântul DOMNULUI la
mine, spunând:
18  Fiu  al  omului,  Nebucadneţar,  împăratul  Babilonului,  a
făcut ca armata lui să servească un mare serviciu împotriva
Tirului; fiecare cap a fost chelit şi fiecare umăr jupuit; totuşi
el nu a avut el plată, nici armata lui, pentru Tir, pentru servi-
ciul pe care l-a servit împotriva lui;
19 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, eu voi
da ţara Egiptului lui Nebucadneţar, împăratul Babilonului;
şi el îi va lua mulţimea şi îi va lua jaful şi îi va lua prada; şi
aceasta va fi plata pentru armata lui .
20 I-am dat ţara Egiptului pentru munca lui cu care a servit
împotriva acestuia, deoarece ei au lucrat pentru mine, spune
Domnul DUMNEZEU .
21 În acea zi voi face cornul casei lui Israel să înmugurească
şi îţi voi da deschiderea gurii în mijlocul lor; şi ei vor cunoaş-
te că eu sunt DOMNUL .

CApitoLuL 30

spunând:

CUVâNTUL  DOMNULUI  a  venit  din  nou  la  mine,

2  Fiu  al  omului,  profeţeşte  şi  spune:  Astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU: Urlaţi: Vai ce zi!
3  Pentru  că  ziua  este  aproape,  chiar  ziua  DOMNULUI  este
aproape, o zi noroasă; va fi timpul păgânilor .
4  Şi  sabia  va  veni  asupra  Egiptului  şi  mare  durere  va  fi  în
Etiopia, când cei ucişi vor cădea în Egipt şi ei vor lua mulţi-
mea lui şi temeliile lui vor fi dărâmate .
5 Etiopia şi Libia şi Lidia şi tot poporul amestecat şi Cub şi
bărbaţii ţării care este în alianţă, vor cădea cu ei prin sabie .

6  Astfel  spune  DOMNUL:  De  asemenea  cei  care  sprijină
Egiptul vor cădea; şi mândria puterii lui va coborî; din tur-
nul  de  la  Siene  vor  cădea  în  el  prin  sabie,  spune  Domnul
DUMNEZEU .
7  Şi  vor  fi  pustiiţi  în  mijlocul  ţărilor  care  sunt  pustiite,  iar
cetăţile lui vor fi în mijlocul cetăţilor care sunt risipite .
8 Şi vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL, când voi fi pus un foc
în Egipt şi când toţi care îl ajută vor fi nimiciţi .
9 În acea zi vor ieşi mesageri dinaintea mea, în corăbii, pen-
tru a înspăimânta pe etiopienii cei fără grijă; şi mare durere
va veni asupra lor, ca în ziua Egiptului; pentru că, iată, vine .
10 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Voi face de asemenea
mulţimea Egiptului să înceteze prin mâna lui Nebucadneţar,
împăratul Babilonului .
11 El şi poporul lui împreună cu el, tiranii naţiunilor, vor fi
aduşi ca să distrugă ţara; şi ei îşi vor scoate săbiile împotriva
Egiptului şi vor umple ţara cu cei ucişi .
12 Şi voi usca râurile şi voi vinde ţara în mâna celor stricaţi;
şi voi risipi ţara şi tot ce este în ea, prin mâna străinilor; eu
DOMNUL am vorbit aceasta.
13 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Voi distruge de ase-
menea idolii şi voi face să înceteze chipurile lor din Nof; şi
nu va mai fi prinţ din ţara Egiptului; şi voi pune frică în ţara
Egiptului .
14 Şi voi pustii Patrosul şi voi pune foc în Ţoan şi voi face
judecăţi în No .
15 Şi îmi voi turna furia asupra Sinului, tăria Egiptului; şi voi
stârpi mulţimea din No .
16 Şi voi pune un foc în Egipt; Sinul va avea mare durere şi
No va fi sfâşiat în două şi Noful va avea necazuri zilnic .
17 Tinerii din Aven şi din Pi-Beset vor cădea prin sabie; iar
aceste cetăţi vor merge în captivitate .
18  La  Tahpanes  de  asemenea  se  va  întuneca  ziua  când  voi
sfărâma acolo jugurile Egiptului; şi pompa tăriei lui va înce-
ta în el; cât despre el, un nor îl va acoperi, iar fiicele lui vor
merge în captivitate .
19 Astfel voi face judecăţi în Egipt; şi vor cunoaşte că eu sunt
DOMNUL .
20 ¶ Şi s-a întâmplat în al unsprezecelea an, în luna întâi, în
ziua a şaptea a lunii, că a venit la mine cuvântul DOMNULUI,
spunând:
21 Fiu al omului, eu am frânt braţul lui Faraon, împăratul
Egiptului; şi, iată, acesta nu va fi legat pentru a se vindeca,
pentru a-i pune un bandaj ca să îl lege, pentru a-l face tare
să ţină sabia .
22 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, eu sunt
împotriva  lui  Faraon,  împăratul  Egiptului;  şi  îi  voi  frânge
braţele, cel tare şi pe cel frânt; şi voi face să cadă sabia din
mâna lui .
23 Şi voi împrăştia pe egipteni printre naţiuni şi îi voi risipi
prin ţări .
24 Şi voi întări braţele împăratului Babilonului şi voi pune
sabia mea în mâna lui; dar voi frânge braţele lui Faraon, iar
el va geme înaintea lui cu gemetele omului rănit de moarte .
25 Dar voi întări braţele împăratului Babilonului, iar braţele
lui Faraon vor cădea; şi vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL,
când îmi voi pune sabia în mâna împăratului Babilonului şi
el o va întinde asupra ţării Egiptului .
26 Şi voi împrăştia pe egipteni printre naţiuni şi îi voi îm-
prăştia prin ţări; şi vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL .

489

CApitoLuL 31

Faraon şi toată mulţimea lui, spune Domnul DUMNEZEU .

Ezechiel  32

ŞI s-a întâmplat că, în al unsprezecelea an, în luna a tre-

ia, în ziua întâi a lunii, cuvântul  DOMNULUI a venit la

mine, spunând:
2 Fiu al omului, vorbeşte lui Faraon, împăratul Egiptului, şi
mulţimii lui: Ca cine eşti tu în măreţia ta?
3 Iată, asirianul era un cedru în Liban cu crengi frumoase şi
frunziş umbros şi de o statură înaltă; şi vârful lui era printre
ramurile dese .
4 Apele îl făceau mare, adâncul l-a înălţat sus cu râurile lui
curgând de jur împrejurul plantelor lui şi îşi trimitea râule-
ţele la toţi copacii câmpului .
5 De aceea înălţimea lui era înălţată deasupra tuturor copa-
cilor câmpului şi ramurile lui erau înmulţite şi crengile lui
s-au lungit datorită mulţimii apelor, când creştea repede .
6 Toate păsările cerului îşi făceau cuiburile în ramurile lui;
şi sub crengile lui toate fiarele câmpului îşi năşteau puii şi la
umbra lui locuiau toate naţiunile mari .
7 Astfel era el frumos în măreţia lui, în lungimea crengilor
lui; pentru că rădăcina lui era lângă ape mari .
8 Cedrii din grădina lui Dumnezeu nu puteau să îl ascun-
dă;  brazii  nu  erau  asemenea  ramurilor  lui  şi  castanii  nu
erau precum crengile lui; nici vreun copac din grădina lui
Dumnezeu nu îi era asemenea în frumuseţea lui .
9 Eu îl făcusem frumos prin mulţimea crengilor lui; astfel în-
cât toţi copacii Edenului care erau în grădina lui Dumnezeu,
îl invidiau .
10 ¶ De aceea, astfel spune Domnul DUMNEZEU: Pentru că
te-ai înălţat în înălţime şi el şi-a crescut repede vârful prin-
tre ramurile dese şi inima lui s-a înălţat în înălţimea lui;
11 Eu de aceea l-am dat în mâna unuia puternic dintre pă-
gâni;  el  într-adevăr  se  va  purta  cu  el:  l-am  alungat  pentru
stricăciunea lui .
12  Şi  străinii,  tiranii  naţiunilor,  l-au  stârpit  şi  l-au  părăsit;
crengile lui au căzut pe munţi şi în toate văile şi ramurile lui
sunt rupte prin toate râurile ţării; şi toate popoarele pămân-
tului au coborât de la umbra lui şi l-au părăsit .
13 Peste ruina lui toate păsările cerului vor rămâne şi toate
fiarele câmpului vor fi peste crengile lui;
14 Ca nici unul dintre toţi copacii de lângă ape să nu se înalţe
pe ei înşişi pentru înălţimea lor, nici să nu îşi crească repede
vârful printre ramurile dese, nici copacii lor să nu stea drepţi
în înălţimea lor, toţi care beau apă; pentru că toţi sunt daţi
morţii, în părţile de jos ale pământului, în mijlocul copiilor
oamenilor, cu cei care coboară în groapă .
15 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: În ziua când el a co-
borât  în  mormânt  eu  am  făcut  jelire;  am  acoperit  adâncul
pentru el şi am oprit potopurile lui şi apele cele mari au fost
oprite; şi am făcut Libanul să jelească pentru el şi toţi copacii
câmpului s-au topit pentru el .
16  Am  făcut  naţiunile  să  se  zguduie  la  sunetul  căderii  lui,
când  l-am  aruncat  jos  în  iad  cu  cei  care  coboară  în  groa-
pă; şi toţi copacii Edenului, cei mai aleşi şi cei mai buni ai
Libanului, toţi cei care beau apă, vor fi mângâiaţi în părţile
de jos ale pământului .
17 Ei de asemenea au coborât cu el în iad la cei ucişi de sabia;
şi cei care erau braţul lui, care locuiau sub umbra lui în mij-
locul păgânilor .
18  Astfel,  cu  cine  eşti  tu  asemenea  în  glorie  şi  în  măreţie
printre  copacii  Edenului?  Totuşi  vei  fi  coborât  cu  copacii
Edenului  în  părţile  de  jos  ale  pământului;  te  vei  culca  în
mijlocul celor necircumcişi, cu cei ucişi de sabie . Acesta este

CApitoLuL 32

ŞI s-a întâmplat că, în al doisprezecelea an, în luna a două-

sprezecea, în ziua întâia a lunii, cuvântul DOMNULUI a

venit la mine, spunând:
2 Fiu al omului, înalţă o plângere pentru Faraon, împăratul
Egiptului,  şi  spune-i:  Eşti  asemenea  unui  leu  tânăr  al  na-
ţiunilor şi ca o balenă în mări; şi înaintai cu râurile tale şi
tulburai apele cu picioarele tale şi le agitai râurile .
3 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: De aceea îmi voi întin-
de plasa peste tine cu o ceată de multe popoare şi ele te vor
trage în plasa mea .
4 Atunci te voi lăsa pe pământ, te voi arunca în câmp deschis
şi voi face toate păsările cerului să rămână pe tine şi voi sătu-
ra fiarele întregului pământ cu tine .
5 Şi voi pune carnea ta pe munţi şi voi umple văile cu înăl-
ţimea ta .
6 De asemenea voi uda cu sângele tău, până la munţi, ţara în
care înoţi; şi râurile vor fi pline de tine .
7  Şi  când  te  voi  stinge,  voi  acoperi  cerul  şi  îi  voi  întuneca
stelele;  voi  acoperi  soarele  cu  un  nor  şi  luna  nu  îşi  va  da
lumina .
8  Pe  toţi  luminătorii  strălucitori  ai  cerului  îi  voi  întune-
ca  deasupra  ta  şi  voi  pune  întuneric  peste  ţara  ta,  spune
Domnul DUMNEZEU .
9 De asemenea voi chinui inimile multor popoare, când voi
aduce nimicirea ta printre naţiuni, în ţările pe care nu le-ai
cunoscut .
10 Da, voi face pe multe popoare să fie uimite de starea ta şi
împăraţii  lor  vor  fi  groaznic  înfricoşaţi  din  cauza  ta,  când
îmi  voi  învârti  sabia  înaintea  lor;  şi  vor  tremura  în  fiecare
clipă, fiecare om pentru viaţa lui, în ziua căderii tale .
11 Pentru că astfel spune Domnul DUMNEZEU: Sabia împă-
ratului Babilonului va veni asupra ta .
12 Prin săbiile celor puternici voi face mulţimea ta să cadă, pe
tiranii naţiunilor, pe toţi; şi vor prăda maiestatea Egiptului şi
toată mulţimea lui va fi nimicită .
13 Şi voi nimici toate animalele lui de lângă apele cele mari;
nici picior de om nu le va mai tulbura, nici copitele animale-
lor nu le vor tulbura .
14 Atunci le voi adânci apele şi voi face râurile lor să curgă ca
untdelemnul, spune Domnul DUMNEZEU .
15 Când voi pustii ţara Egiptului, iar ţara va fi lipsită de ceea
ce  o  umplea,  când  voi  lovi  pe  toţi  cei  care  locuiesc  în  ea,
atunci vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
16 Aceasta este plângerea cu care îl vor plânge; fiicele naţiu-
nilor îl vor plânge; vor plânge pentru el, pentru Egipt şi pen-
tru toată mulţimea lui, spune Domnul DUMNEZEU .
17 ¶ S-a întâmplat de asemenea că, în al doisprezecelea an,
în a cincisprezecea zi a lunii, cuvântul DOMNULUI a venit la
mine, spunând:
18 Fiu al omului, boceşte pentru mulţimea Egiptului şi arun-
că-i jos, pe el şi pe fiicele naţiunilor faimoase, în părţile de
jos ale pământului, cu cei care coboară în groapă .
19 Pe cine întreci tu în frumuseţe? Coboară şi culcă-te cu cei
necircumcişi .
20  Ei  vor  cădea  în  mijlocul  celor  ucişi  de  sabie;  el  este  dat
sabiei; trageţi-l afară, pe el şi toate mulţimile lui .
21 Cei tari printre puternici vor vorbi cu el din mijlocul ia-
dului  cu  cei  care  îl  ajută;  ei  au  coborât,  zac  necircumcişi,
ucişi de sabie .

490

Ezechiel  33

22 Aşurul este acolo şi toată ceata lui; mormintele lor sunt în
jurul său; toţi cei ucişi, căzuţi prin sabie;
23 Al căror morminte sunt puse în laturile gropii, iar ceata
lui este de jur împrejurul mormântului său; cu toţii ucişi, că-
zuţi prin sabie, care cauzau teroarea în ţara celor vii .
24 Acolo este Elamul şi toată mulţimea lui de jur împrejurul
mormântului  său,  cu  toţii  ucişi,  căzuţi  prin  sabie;  care  au
coborât necircumcişi în părţile de jos ale pământului, care
aduceau teroarea lor în ţara celor vii; totuşi ei şi-au purtat
ruşinea cu cei care coboară în groapă .
25 Ei i-au pus un pat în mijlocul celor ucişi cu toată mulţi-
mea lui; mormintele lor sunt de jur împrejurul lui; cu toţii
necircumcişi, ucişi de sabie; deşi groaza de ei a cuprins ţara
celor vii, totuşi şi-au purtat ruşinea cu cei care coboară în
groapă; el este pus în mijlocul celor ucişi .
26 Acolo este Meşec, Tubal şi toată mulţimea lui, morminte-
le lor sunt de jur împrejurul lui; cu toţii necircumcişi, ucişi
de sabie, deşi groaza de ei a cuprins ţara celor vii .
27 Şi nu se vor culca cu cei puternici, căzuţi dintre cei ne-
circumcişi, care au coborât în iad cu armele lor de război; şi
ei şi-au pus săbiile sub capetele lor, dar nelegiuirile lor vor fi
asupra oaselor lor, deşi ei erau groaza celor puternici în ţara
celor vii .
28 Da, vei fi frânt în mijlocul celor necircumcişi şi te vei cul-
ca cu cei ucişi de sabia .
29 Acolo este Edomul, împăraţii lui şi toţi prinţii lui, care cu
puterea lor, sunt puşi lângă cei ucişi de sabie; se vor culca îm-
preună cu cei necircumcişi şi cu cei care coboară în groapă .
30 Acolo sunt prinţii nordului, cu toţii, şi toţi sidonienii
care au coborât cu cei ucişi; cu groaza lor ei sunt ruşinaţi
de puterea lor, şi zac necircumcişi cu cei ucişi de sabie şi
îşi poartă ruşinea cu cei care coboară în groapă .
31 Faraon îi va vedea şi va fi mângâiat pentru toată mulţimea
lui, Faraon şi toată armata lui, ucişi de sabie, spune Domnul
DUMNEZEU .
32 Pentru că am adus groaza mea în ţara celor vii; şi el se va
culca  în  mijlocul  celor  necircumcişi,  cu  cei  ucişi  de  sabie,
Faraon şi toată mulţimea lui, spune Domnul DUMNEZEU .

CApitoLuL 33

la  mine,

DIN  nou  cuvântul  DOMNULUI  a  venit

spunând:

2 Fiu al omului, vorbeşte copiilor poporului tău şi spune-le:
Când voi aduce sabia asupra vreunei ţări, dacă poporul ţării
ia un om din ţinuturile lor şi îl rânduieşte ca paznicul lor,
3 Dacă atunci când el vede sabia venind asupra ţării, sună
din trâmbiţă şi avertizează poporul;
4 Atunci oricine aude sunetul trâmbiţei şi nu acceptă averti-
zarea, dacă sabia vine şi îl ia, sângele lui va fi asupra capului
său .
5  El  a  auzit  sunetul  trâmbiţei  şi  nu  a  acceptat  avertizarea,
sângele lui va fi asupra lui . Dar cel care acceptă avertizarea
îşi va scăpa sufletul .
6 Dar dacă paznicul vede sabia venind şi nu sună din trâm-
biţa  şi  poporul  nu  este  avertizat;  dacă  sabia  vine  şi  ia  vreo
persoană dintre ei, el este luat în nelegiuirea lui; dar sângele
lui îl voi cere din mâna paznicului .
7 Astfel tu, fiu al omului, te-am pus paznic pentru casa lui
Israel; de aceea ascultă cuvântul din gura mea şi avertizea-
ză-i din partea mea .
8 Când spun celui stricat: Tu cel stricat, vei muri negreşit;
dacă  nu  vorbeşti  să  îl  avertizezi  pe  cel  stricat  de  calea  lui,

acel stricat va muri în nelegiuirea lui; dar sângele lui îl voi
cere din mâna ta .
9 Totuşi, dacă îl avertizezi pe cel stricat de calea lui, să se în-
toarcă de la ea; dacă nu se întoarce de la calea lui, el va muri
în nelegiuirea lui; dar tu ţi-ai scăpat sufletul .
10  ¶  De  aceea,  tu  fiu  al  omului,  vorbeşte  casei  lui  Israel:
Astfel să vorbiţi, spunând: Dacă fărădelegile noastre şi păca-
tele noastre sunt asupra noastră şi noi lâncezim în ele; cum
să trăim atunci?
11 Spune-le: Precum eu trăiesc, spune Domnul DUMNEZEU,
nu am nici o plăcere în moartea celui stricat, ci ca cel stricat
să se întoarcă de la calea lui şi să trăiască; întoarceţi-vă, în-
toarceţi-vă de la căile voastre rele; pentru ce să muriţi, casă
a lui Israel?
12 De aceea, tu fiu al omului, spune copiilor poporului tău:
Dreptatea celui drept nu îl va scăpa în ziua fărădelegii lui; cât
despre stricăciunea celui stricat, el nu va cădea prin aceasta
în ziua în care se întoarce de la stricăciunea lui; nici cel drept
nu va fi în stare să trăiască pentru dreptatea lui, în ziua în
care păcătuieşte .
13 Când eu voi spune celui drept, că va trăi negreşit; dacă el
se încrede în dreptatea lui şi face nelegiuire, nici una dintre
toate faptele lui drepte nu va fi amintită; ci pentru nelegiui-
rea lui pe care a făcut-o, el va muri pentru aceasta .
14 Din nou, când spun celui stricat: Vei muri negreşit; dacă se
întoarce de la păcatul lui şi face ceea ce este legiuit şi drept;
15  Dacă  cel  stricat  dă  înapoi  garanţia,  dă  înapoi  ceea  ce  a
furat, umblă în statutele vieţii, fără să facă nelegiuire; va trăi
negreşit, nu va muri .
16 Nici unul din păcatele pe care le-a făcut nu îi va fi amintit;
el a făcut ceea ce este legiuit şi drept; va trăi negreşit .
17  Totuşi  copiii  poporului  tău  spun:  Calea  Domnului
nu  este  nepărtinitoare;  dar  cât  despre  ei,  calea  lor  nu  este
nepărtinitoare .
18 Când cel drept se întoarce de la dreptatea lui şi face nele-
giuire, el va muri datorită acesteia .
19  Dar  dacă  cel  stricat  se  întoarce  de  la  stricăciunea  lui  şi
face ceea ce este legiuit şi drept, el va trăi prin aceasta .
20 Totuşi voi spuneţi: Calea Domnului nu este nepărtinitoa-
re . Casă a lui Israel, vă voi judeca pe fiecare, după căile lui .
21  ¶  Şi  s-a  întâmplat  în  al  doisprezecelea  an  al  captivităţii
noastre, în luna a zecea, în a cincea zi a lunii, că unul care
scăpase din Ierusalim a venit la mine, spunând: Cetatea este
lovită .
22 Şi, mâna DOMNULUI fusese asupra mea seara, mai îna-
inte ca cel care scăpase să vină, şi îmi deschisese gura, până
când a venit el la mine dimineaţa; şi gura îmi era deschisă şi
nu mai eram mut .
23 Atunci cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
24  Fiu  al  omului,  cei  care  locuiesc  acele  risipituri  din  ţara
lui Israel, vorbesc, spunând: Avraam a fost unul singur şi el
a moştenit ţara; dar noi suntem mulţi; ţara ne este dată ca
moştenire .
25 Pentru aceea spune-le: Astfel spune Domnul DUMNEZEU:
Voi mâncaţi cu sânge şi vă ridicaţi ochii spre idolii voştri şi
vărsaţi sânge; şi să stăpâniţi voi ţara?
26 Vă încredeţi în sabia voastră, lucraţi urâciune şi, fiecare,
pângăriţi pe soţia aproapelui său; şi să stăpâniţi voi ţara?
27  Spune-le  astfel  lor:  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:
Precum eu trăiesc, într-adevăr cei care sunt în risipituri vor
cădea prin sabie şi cel care este în câmp deschis îl voi da fia-
relor să fie mâncat şi cei care sunt în întărituri şi în peşteri

491

Ezechiel  35

vor muri de ciumă .
28 Fiindcă voi pustii de tot ţara şi măreţia puterii ei va înce-
ta; şi munţii lui Israel vor fi pustiiţi, încât nimeni nu va trece
prin ei .
29  Atunci  vor  cunoaşte  că  eu  sunt  DOMNUL,  după  ce  voi
pustii de tot ţara datorită tuturor urâciunilor lor pe care le-
au făcut .
30 ¶ De asemenea, tu fiu al omului, copiii poporului tău încă
vorbesc împotriva ta lângă ziduri şi la uşile caselor şi vorbesc
unul către altul, fiecare către fratele său, spunând: Veniţi, vă
rog, şi auziţi care este cuvântul care iese de la DOMNUL .
31 Şi ei vin la tine precum poporul vine şi şed înaintea ta ca
popor al meu şi ascultă cuvintele tale, dar nu le împlinesc;
căci cu gura lor ei arată multă dragoste, dar inima lor merge
după lăcomia lor .
32 Şi, iată, tu eşti pentru ei ca o cântare foarte plăcută a unuia
care are o voce plăcută şi poate cânta bine la un instrument;
fiindcă ei ascultă cuvintele tale, dar nu le împlinesc .
33 Şi când aceasta se întâmplă (iată, se va întâmpla), atunci
vor cunoaşte că un profet a fost printre ei .

CApitoLuL 34

ŞI cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:

2 Fiu al omului, profeţeşte împotriva păstorilor lui Israel,
profeţeşte  şi  spune-le:  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU
păstorilor: Vai fie păstorilor lui Israel care se pasc pe ei în-
şişi! Nu ar trebui păstorii să pască turmele?
3 Voi mâncaţi grăsimea şi vă îmbrăcaţi cu lâna; le înjunghi-
aţi pe cele hrănite; dar nu paşteţi turma .
4 Pe cele îmbolnăvite nu le-aţi întărit, nici nu le-aţi vindecat
pe cele care erau bolnave, nici nu le-aţi legat pe cele zdrobite,
nici nu le-aţi întors pe cele alungate, nici nu le-aţi căutat pe
cele pierdute; ci cu forţă şi cruzime le-aţi stăpânit .
5  Şi  ele  s-au  împrăştiat,  pentru  că  nu  era  păstor;  şi  au  de-
venit  mâncare  pentru  toate  fiarele  câmpului,  după  ce  s-au
împrăştiat .
6 Oile mele au rătăcit pe toţi munţii şi pe fiecare deal înalt;
da, turma mea s-a împrăştiat pe toată faţa pământului şi ni-
meni nu a cercetat sau căutat după ele .
7 ¶ De aceea, voi păstorilor, ascultaţi cuvântul DOMNULUI:
8 Precum eu trăiesc, spune Domnul DUMNEZEU, într-ade-
văr, deoarece turma mea a devenit o pradă şi turma mea a
devenit  mâncare  pentru  fiecare  fiară  a  câmpului,  deoarece
nu era păstor, nici păstorii mei nu căutau oile mele, ci păsto-
rii se păşteau pe ei înşişi şi nu păşteau turma mea;
9 De aceea, voi păstorilor, ascultaţi cuvântul DOMNULUI;
10 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, eu sunt împotri-
va păstorilor; şi voi cere turma mea din mâna lor şi îi voi face
să înceteze să mai pască turma; nici păstorii nu se vor mai
paşte pe ei înşişi; fiindcă voi scăpa turma mea din gura lor,
ca să nu fie mâncare pentru ei .
11  Pentru  că  astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Iată,  eu,
chiar eu, deopotrivă voi cerceta oile mele şi le voi căuta .
12 Ca un păstor care îşi caută turma în ziua când este printre
oile sale împrăştiate; astfel voi căuta eu oile mele şi le voi scă-
pa din toate locurile în care s-au împrăştiat în ziua înnorată
şi întunecată .
13 Şi le voi scoate dintre popoare şi le voi aduna din ţări şi le
voi aduce în propria lor ţară şi le voi paşte pe munţii lui Israel
lângă râuri şi în toate locurile locuite ale ţării .
14 Le voi paşte într-o păşune bună şi pe munţii înalţi ai lui
Israel va fi staulul lor; acolo se vor culca într-un staul bun şi

într-o păşune grasă vor paşte ele pe munţii lui Israel .
15 Eu voi paşte turma mea şi eu le voi face să se culce, spune
Domnul DUMNEZEU .
16 O voi căuta pe cea pierdută şi o voi întoarce pe cea alun-
gată şi o voi lega pe cea zdrobită şi o voi întări pe cea bolna-
vă; dar voi nimici pe cea grasă şi pe cea tare; le voi paşte cu
judecată .
17  ¶  Şi  cât  despre  voi,  turma  mea,  astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU: Iată, voi judeca între vite şi vite, între berbeci
şi ţapi .
18 Vi se pare un lucru mic că aţi mâncat păşunea cea bună şi
că trebuie să călcaţi cu picioarele voastre rămăşiţa păşunilor
voastre? Şi aţi băut din apele adânci şi că trebuie să agitaţi
rămăşiţa cu picioarele voastre?
19 Şi cât despre turma mea, ele mănâncă ceea ce voi aţi călcat
cu picioarele voastre; şi beau ceea ce voi aţi agitat cu picioa-
rele voastre .
20 De aceea astfel le spune Domnul  DUMNEZEU: Iată, eu,
chiar eu, voi judeca între vitele grase şi între vitele slabe .
21 Pentru că aţi împuns cu coasta şi cu umărul şi aţi împins
pe toate cele îmbolnăvite cu coarnele voastre, până le-aţi îm-
prăştiat peste tot;
22 De aceea îmi voi salva turma şi ele nu vor mai fi o pradă;
şi voi judeca între vite şi vite .
23 Şi voi ridica un singur păstor peste ele şi el le va paşte, ser-
vitorul meu David; el le va paşte şi va fi păstorul lor .
24  Şi  eu  DOMNUL  voi  fi  Dumnezeul  lor  şi  servitorul  meu
David  va  fi  un  prinţ  printre  ei;  eu  DOMNUL  am  vorbit
aceasta.
25 Şi eu voi face cu ele un legământ de pace şi voi face să în-
ceteze fiarele rele din ţară; şi vor locui în siguranţă în pustie
şi vor dormi în păduri .
26 Şi le voi face pe acestea şi locurile de jur împrejurul dealu-
lui meu, o binecuvântare; şi voi face ploaia să cadă la timpul
ei; vor fi ploi de binecuvântare .
27 Şi pomul de pe câmp îşi va da rodul şi pământul îşi va da
venitul şi vor fi în siguranţă în ţara lor şi vor cunoaşte că eu
sunt DOMNUL, după ce voi fi sfărâmat legăturile jugului lor
şi îi voi fi eliberat din mâna celor ce se serveau de ei .
28 Şi nu vor mai fi o pradă păgânilor, nici fiarele pământului
nu îi vor mai mânca; ci vor locui în siguranţă şi nimeni nu
îi va înspăimânta .
29 Şi le voi ridica o plantă de renume şi nu vor mai fi mistuiţi
de foame în ţară, nici nu vor mai purta ruşinea păgânilor .
30  Astfel  ei  vor  cunoaşte  că  eu  DOMNUL  Dumnezeul  lor
sunt cu ei şi că ei, casa lui Israel, sunt poporul meu, spune
Domnul DUMNEZEU .
31 Şi voi turma mea, turma păşunii mele, sunteţi oameni, iar
eu sunt Dumnezeul vostru, spune Domnul DUMNEZEU .

CApitoLuL 35

spunând:

MAI  mult,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,

2 Fiu al omului, îndreaptă-ţi faţa împotriva muntelui Seir şi
profeţeşte împotriva lui,
3 Şi spune-i: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, munte
al Seirului, sunt împotriva ta şi îmi voi întinde mâna împo-
triva ta şi te voi pustii de tot .
4 Voi risipi cetăţile tale şi vei fi pustiit şi vei cunoaşte că eu
sunt DOMNUL .
5 Pentru că ai avut o ură continuă şi ai vărsat sângele copiilor
lui Israel prin forţa sabiei în timpul nenorocirii lor, în timpul

492

Ezechiel  36

când nelegiuirea lor luat sfârşit;
6 De aceea, precum eu trăiesc, spune Domnul DUMNEZEU,
te voi pregăti pentru sânge şi sângele te va urmări; pentru că
nu ai urât sângele, sângele te va urmări .
7 Astfel, voi pustii de tot muntele Seir şi voi stârpi din el pe
cel care iese şi pe cel care se întoarce .
8  Şi  îi  voi  umple  munţii  cu  oamenii  lui  ucişi;  pe  dealurile
tale şi în văile tale şi în toate râurile tale vor cădea cei ucişi
cu sabia .
9 Te voi face pustiiri fără sfârşit şi cetăţile tale nu se vor în-
toarce, şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
10 ¶ Pentru  că  ai  spus:  Aceste  două  naţiuni  şi  aceste  două
ţări vor fi ale mele şi noi le vom stăpâni; deşi DOMNUL era
acolo;
11 De aceea, precum eu trăiesc, spune Domnul DUMNEZEU,
voi  face  întocmai  conform  mâniei  tale  şi  conform  invidiei
tale pe care le-ai folosit din ura ta împotriva lor; şi mă voi
face cunoscut printre ei, după ce te voi fi judecat .
12 Şi vei cunoaşte că eu sunt DOMNUL şi că am auzit toate
blasfemiile  tale  pe  care  le-ai  vorbit  împotriva  munţilor  lui
Israel, spunând: Sunt pustiiţi, ne sunt daţi spre mistuire .
13 Astfel, cu gura voastră v-aţi fălit împotriva mea şi v-aţi
înmulţit cuvintele împotriva mea; eu le-am auzit .
14 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Când tot pământul se
bucură, pe tine te voi face o pustiire .
15 Precum te-ai bucurat la moştenirea casei lui Israel, deoa-
rece aceasta a fost pustiită, astfel îţi voi face ţie, vei fi pustiit,
munte al Seirului şi toată Idumeea, în întregime; şi vor cu-
noaşte că eu sunt DOMNUL .

CApitoLuL 36

DE  asemenea  tu,  fiu  al  omului,  profeţeşte  munţilor  lui

Israel  şi  spune:  Munţi  ai  lui  Israel,  ascultaţi  cuvântul

DOMNULUI;
2  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Pentru  că  duşmanul
a spus împotriva voastră: Aha, chiar şi înălţimile cele vechi
sunt în stăpânirea noastră;
3  De  aceea  profeţeşte  şi  spune:  Astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU: Deoarece ei v-au pustiit şi v-au înghiţit de fi-
ecare parte, ca să fiţi o stăpânire pentru rămăşiţa păgânilor
şi sunteţi luaţi pe buzele vorbăreţilor şi sunteţi o dezonoare
a poporului;
4 De aceea munţi ai lui Israel, ascultaţi cuvântul Domnului
DUMNEZEU;  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU  munţilor
şi dealurilor, râurilor şi văilor, risipirilor pustiite şi cetăţilor
părăsite, care au devenit o pradă şi derâdere pentru rămăşiţa
păgânilor de jur împrejur;
5 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Cu adevărat
în focul geloziei mele am vorbit împotriva rămăşiţei păgâ-
nilor şi împotriva întregii Idumeea, care şi-au rânduit ţara
mea în stăpânirea lor cu bucuria întregii lor inimi, cu minţi
dispreţuitoare, pentru a o lepăda ca pradă .
6 Profeţeşte de aceea referitor la ţara lui Israel şi spune mun-
ţilor  şi  dealurilor,  râurilor  şi  văilor:  Astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU: Iată, am vorbit în gelozia mea şi în furia mea,
pentru că aţi purtat ruşinea păgânilor;
7 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Mi-am ridicat
mâna: Cu adevărat, păgânii care sunt în jurul vostru îşi vor
purta ruşinea lor .
8  Dar  voi,  munţi  ai  lui  Israel,  veţi  da  ramuri  şi  veţi  aduce
rodul vostru poporului meu Israel; pentru că sunt aproape
să vină .

9 Fiindcă, iată, eu sunt pentru voi şi mă voi întoarce la voi şi
veţi fi araţi şi semănaţi;
10 Şi voi înmulţi oamenii pe voi, toată casa lui Israel, da toa-
tă; şi cetăţile vor fi locuite şi risipirile vor fi zidite;
11 Şi voi înmulţi oameni şi animale pe voi; şi se vor înmulţi
şi vor aduce rod; şi vă voi aşeza după locurile voastre din ve-
chime şi vă voi face mai bine decât la începuturile voastre; şi
veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
12  Da,  voi  face  pe  oameni  să  umble  pe  voi,  poporul  meu
Israel; şi ei te vor stăpâni şi tu vei fi moştenirea lor şi nu îi vei
mai văduvi, de acum înainte, de oameni .
13 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Pentru că ei vă spun:
Tu  eşti  o  ţară  care  mănâncă  pe  oameni  şi  ţi-ai  văduvit
naţiunile;
14  De  aceea  nu  vei  mai  mânca  oameni,  nici  nu  îţi  vei  mai
văduvi naţiunile, spune Domnul DUMNEZEU .
15  Nici  nu  voi  mai  face  pe  oameni  să  audă  în  tine  ruşinea
păgânilor, nici nu vei mai purta ocara popoarelor, nici nu vei
mai face naţiunile tale să cadă, spune Domnul DUMNEZEU .
16  ¶  Mai  mult,  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  mine,
spunând,
17 Fiu al omului, când casa lui Israel locuia în ţara lor, ei au
pângărit-o prin calea lor şi prin facerile lor; calea lor a fost
înaintea mea ca necurăţia unei femei pusă deoparte .
18 Pentru aceea mi-am turnat furia asupra lor pentru sân-
gele pe care l-au vărsat peste ţară şi pentru idolii lor cu care
au murdărit-o;
19 Şi i-am împrăştiat printre păgâni şi ei au fost împrăştiaţi
prin ţări; conform cu calea lor şi conform cu facerile lor i-am
judecat .
20 Şi când au intrat la păgânii la care au mers, ei au pângă-
rit numele meu sfânt, când le-au spus: Aceştia sunt poporul
DOMNULUI şi au ieşit din ţara lui .
21 Dar eu am avut milă pentru numele meu sfânt, pe care
casa lui Israel l-a pângărit printre păgânii la care au mers .
22  De  aceea  spune  casei  lui  Israel:  Astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU:  Eu  nu  fac  aceasta  datorită  vouă,  casă  a  lui
Israel, ci datorită numelui meu sfânt, pe care voi l-aţi pângă-
rit printre păgânii la care aţi mers .
23  Şi  voi  sfinţi  numele  meu  cel  mare,  care  a  fost  pângărit
printre păgâni, pe care voi l-aţi pângărit în mijlocul lor; şi
păgânii vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL, spune Domnul
DUMNEZEU, când voi fi sfinţit în voi înaintea ochilor lor .
24 Fiindcă vă voi lua dintre păgâni şi vă voi aduna din toate
ţările şi vă voi aduce în ţara voastră .
25 ¶ Atunci voi stropi apă curată peste voi şi veţi fi curaţi de
toată murdăria voastră şi de toţi idolii voştri, de acestea vă
voi curăţi .
26 de asemenea vă voi da o inimă nouă şi un duh nou voi
pune în voi; şi voi lua inima de piatră din carnea voastră şi
vă voi da o inimă de carne .
27  Şi  voi  pune  duhul  meu  în  voi  şi  vă  voi  face  să  umblaţi
în  statutele  mele  şi  voi  veţi  păzi  judecăţile  mele  şi  le  veţi
împlini .
28 Şi veţi locui în ţara pe care am dat-o taţilor voştri; şi voi
veţi fi poporul meu şi eu voi fi Dumnezeul vostru .
29 Vă voi salva de asemenea din toate necurăţiile voastre; şi
voi chema grânele şi le voi înmulţi şi nici o foamete nu voi
pune peste voi .
30 Şi voi înmulţi rodul pomilor şi venitul câmpului, ca să nu
mai primiţi ocara foametei printre păgâni .
31  Atunci  vă  veţi  aminti  de  propriile  voastre  căi  rele  şi  de

493

Ezechiel  38

facerile voastre care nu erau bune şi vă veţi detesta înaintea
ochilor voastre pentru nelegiuirile voastre şi pentru urâciu-
nile voastre .
32  Nu  datorită  vouă  fac  eu  aceasta,  spune  Domnul
DUMNEZEU, să vă fie cunoscut; ruşinaţi-vă şi roşiţi pentru
căile voastre, casă a lui Israel .
33 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: În ziua când vă voi fi
curăţat de toate nelegiuirile voastre, vă voi face de asemenea
să locuiţi în cetăţi şi risipirile vor fi zidite .
34 Şi ţara pustiită va fi arată, în loc să rămână pustiită înain-
tea ochilor tuturor celor care trec pe lângă ea .
35 Şi ei vor spune: Această ţară care a fost pustiită a devenit
ca grădina Edenului; şi cetăţile risipite şi pustiite şi ruinate
au devenit întărite şi sunt locuite .
36  Atunci  păgânii  lăsaţi  de  jur  împrejurul  vostru  vor  cu-
noaşte  că  eu  DOMNUL  zidesc  ruinele  şi  sădesc  ceea  ce  era
pustiit; eu DOMNUL am vorbit aceasta şi o voi împlini .
37 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Totuşi pentru aceasta
voi fi luat la întrebări de casa lui Israel, ca să împlinesc aceas-
ta pentru ei; îi voi înmulţi cu oameni ca pe o turmă .
38 Ca turma cea sfântă, ca turma Ierusalimului, în sărbăto-
rile lui solemne; astfel cetăţile risipite vor fi umplute cu tur-
me de oameni; şi vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL .

CApitoLuL 37

MâNA DOMNULUI a fost peste mine şi m-a dus în du-

hul DOMNULUI şi m-a pus jos în mijlocul văii plină

de oase,
2 Şi m-a făcut să trec pe lângă ele de jur împrejur; şi, iată, erau
foarte multe în valea deschisă; şi, iată, erau foarte uscate .
3 Şi mi-a spus: Fiu al omului, pot aceste oase să trăiască? Şi
eu am răspuns: Doamne DUMNEZEULE, tu ştii .
4 Din nou el mi-a spus: Profeţeşte asupra acestor oase şi spu-
ne-le: Oase uscate, ascultaţi cuvântul DOMNULUI .
5 Astfel spune Domnul DUMNEZEU acestor oase: Iată, voi
face să intre suflare în voi şi veţi trăi;
6 Şi voi pune tendoane pe voi şi carnea o voi face să crească
pe voi şi vă voi acoperi cu piele şi voi pune suflare în voi şi
veţi trăi; şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL .
7 Astfel am profeţit precum mi se poruncise: şi pe când pro-
feţeam, a fost un zgomot şi iată un tremur şi oasele s-au adu-
nat împreună, os la osul său .
8 Şi când am privit, iată, tendoanele şi carnea au venit pe ele
şi pielea le-a acoperit pe deasupra; dar nu era suflare în ele .
9 Atunci el mi-a spus: Profeţeşte vântului, profeţeşte, fiu al
omului şi spune vântului: Astfel spune Domnul DUMNEZEU:
Vino din cele patru vânturi, suflare şi suflă peste aceşti ucişi,
ca ei să trăiască .
10 Astfel am profeţit precum îmi poruncise şi suflarea a ve-
nit în ele şi au trăit şi au stat pe picioarele lor, o armată foarte
mare .
11 Atunci el mi-a spus: Fiu al omului, aceste oase sunt toa-
tă casa lui Israel; iată, ei spun: Oasele noastre sunt uscate şi
speranţa noastră este pierdută; suntem stârpiţi pentru mă-
dularele noastre .
12  De  aceea,  profeţeşte  şi  spune-le:  Astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU:  Iată,  popor  al  meu,  voi  deschide  mormintele
voastre şi vă voi face să ieşiţi din mormintele voastre şi vă voi
aduce în ţara lui Israel .
13 Şi veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL, când voi deschide
mormintele voastre, popor al meu şi vă voi scoate din mor-
mintele voastre,

14 Şi voi pune duhul meu în voi şi veţi trăi şi vă voi pune în
propria  voastră  ţară;  atunci  veţi  cunoaşte  că  eu  DOMNUL
am vorbit aceasta şi am împlinit-o, spune DOMNUL .
15  ¶  Cuvântul  DOMNULUI  a  venit  din  nou  la  mine,
spunând:
16 Mai mult, fiu al omului, ia-ţi un toiag şi scrie pe el: Pentru
Iuda  şi  pentru  copiii  lui  Israel,  tovarăşii  săi;  apoi  ia  un  alt
toiag şi scrie pe el: Pentru Iosif, toiagul lui Efraim şi pentru
toată casa lui Israel, tovarăşii săi;
17 Şi uneşte-le unul cu altul într-un singur toiag; şi ele vor
deveni unul singur în mâna ta .
18 Şi când copiii poporului tău îţi vor vorbi, spunând: Nu ne
vei arăta ce înseamnă acestea?
19 Spune-le: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, voi lua
toiagul lui Iosif, care este în mâna lui Efraim şi triburile lui
Israel,  tovarăşii  săi  şi  le  voi  pune  cu  acesta,  cu  toiagul  lui
Iuda  şi  le  voi  face  un  singur  toiag  şi  vor  fi  unul  singur  în
mâna mea .
20 Şi toiegele pe care ai scris vor fi în mâna ta înaintea ochi-
lor lor .
21 Şi spune-le: Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Iată, voi
lua pe copiii lui Israel dintre păgânii unde au mers şi îi voi
aduna din fiecare parte şi îi voi aduce în propria lor ţară;
22 Şi îi voi face o singură naţiune în ţara de pe munţii lui
Israel; şi un singur împărat va fi împărat pentru ei toţi; şi nu
vor mai fi două naţiuni, nici nu vor mai fi despărţiţi vreodată
în două împărăţii;
23 Nici nu se vor mai murdări cu idolii lor, nici cu lucrurile
lor detestabile, nici cu vreuna din fărădelegile lor; ci îi voi
salva din toate locuinţele lor în care au păcătuit şi îi voi cu-
răţi; astfel încât ei vor fi poporul meu şi eu voi fi Dumnezeul
lor .
24 Şi David, servitorul meu, va fi împărat peste ei; şi ei toţi
vor avea un singur păstor; vor umbla de asemenea în judecă-
ţile mele şi vor ţine statutele mele şi le vor împlini .
25 Şi vor locui în ţara pe care am dat-o lui Iacob, servitorul
meu, în care taţii voştri au locuit; şi vor locui în ea, ei şi copiii
lor şi copiii copiilor lor pentru totdeauna; şi David, servito-
rul meu, va fi prinţul lor pentru totdeauna .
26 Mai mult, voi face un legământ de pace cu ei; acesta va fi
cu ei un legământ veşnic; şi îi voi aşeza şi îi voi înmulţi şi voi
pune sanctuarul meu în mijlocul lor pentru totdeauna .
27  Tabernacolul  meu  de  asemenea  va  fi  cu  ei;  da,  eu  voi  fi
Dumnezeul lor şi ei vor fi poporul meu .
28 Şi păgânii vor cunoaşte că eu, DOMNUL, sfinţesc pe Israel,
când sanctuarul meu va fi în mijlocul lor pentru totdeauna .

CApitoLuL 38

ŞI cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:

2 Fiu al omului, îndreaptă-ţi faţa împotriva lui Gog, ţara
lui  Magog,  cel  dintâi  prinţ  al  Meşecului  şi  al  Tubalului  şi
profeţeşte împotriva lui,
3  Şi  spune:  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Iată,  eu
sunt  împotriva  ta,  Gog,  cel  dintâi  prinţ  al  Meşecului  şi  al
Tubalului;
4 Şi te voi întoarce şi îţi voi pune cârlige în fălci şi te voi scoa-
te pe tine şi toată armata ta, cai şi călăreţi, cu toţii îmbrăcaţi
cu tot felul de armură, o mare ceată cu paveze şi scuturi, cu
toţii mânuind săbii:
5 Persia, Etiopia şi Libia cu ei, cu toţii cu scut şi coif;
6 Gomerul şi toate  cetele lui; casa  Togarmei  din ţinuturile
nordului şi toate cetele sale; şi multe popoare cu tine .

494

Ezechiel  39

7  Fii  pregătit  şi  pregăteşte-te  pentru  tine  însuţi,  tu  şi  toată
mulţimea ta care este adunată la tine şi fii o gardă pentru ei .
8 După multe zile vei fi cercetat; în anii de pe urmă vei intra
în ţara care este adusă înapoi de la sabie şi este adunată dintre
multe popoare, împotriva munţilor lui Israel care au fost în-
totdeauna de risipă; dar este scoasă dintre popoare şi ei toţi
vor locui în siguranţă .
9 Te vei urca şi vei veni ca o furtună, vei fi ca un nor care
pentru a acoperi ţara, tu şi toate cetele tale şi multe popoare
cu tine .
10 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Se va întâmpla de ase-
menea, că în acelaşi timp îţi vor veni lucruri în minte şi vei
gândi un gând rău;
11 Şi vei spune: mă voi urca la ţara cu sate fără ziduri; voi
merge la cei care au odihnă, care locuiesc în siguranţă, cu
toţii locuind fără ziduri şi neavând nici zăvoare nici porţi,
12 Ca să iei jaf şi să iei pradă; ca să îţi întorci mâna asupra
locurilor pustiite care sunt acum locuite şi asupra poporului
care este adunat dintre naţiuni, care a obţinut vite şi bunuri,
care locuieşte în mijlocul ţării .
13 Seba şi Dedanul şi comercianţii Tarsisului, cu toţi leii lui
cei tineri, îţi vor spune: Ai venit să iei pradă? Ţi-ai adunat
ceata ca să iei pradă? să duci argint şi aur, să duci vite şi bu-
nuri, să duci o pradă mare?
14  ¶  De  aceea,  fiu  al  omului,  profeţeşte  şi  spune  lui  Gog:
Astfel spune Domnul DUMNEZEU: În acea zi când poporul
meu Israel locuieşte în siguranţă, nu vei şti tu aceasta?
15 Şi vei veni din locul tău, din părţile de nord, tu şi multe
popoare cu tine, cu toţii călărind pe cai, o mare ceată şi o
armată puternică;
16 Şi te vei urca împotriva poporului meu Israel, ca un nor,
pentru a acoperi ţara; aceasta va fi în zilele de pe urmă şi te
voi aduce împotriva ţării mele, ca să mă cunoască păgânii,
când voi fi sfinţit în tine, Gog, înaintea ochilor lor .
17  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Eşti  tu  acela  despre
care  am  vorbit  în  timpurile  de  demult  prin  servitorii  mei,
profeţii lui Israel, care au profeţit în acele zile mulţi ani, că te
voi aduce împotriva lor?
18 Şi se va întâmpla în acelaşi timp, când Gog va veni îm-
potriva ţării lui Israel, spune Domnul DUMNEZEU, că furia
mea se va urca în faţa mea .
19 Pentru că în gelozia mea şi în focul mâniei mele am vor-
bit: Într-adevăr, în acea zi va fi un mare cutremur în ţara lui
Israel;
20 Astfel încât peştii mării şi păsările cerului şi fiarele câm-
pului şi toate târâtoarele care se târăsc pe pământ şi toţi oa-
menii care sunt pe faţa pământului vor tremura la prezenţa
mea şi munţii vor fi răsturnaţi şi stâncile înalte vor cădea şi
fiecare zid va cădea la pământ .
21 Şi voi chema sabie împotriva lui pe toţi munţii mei, spu-
ne Domnul DUMNEZEU; sabia fiecărui om va fi împotriva
fratelui său .
22 Şi voi pleda împotriva lui cu ciumă şi cu sânge; şi voi plo-
ua  peste  el  şi  peste  cetele  lui  şi  peste  popoarele  cele  multe
care sunt cu el, o ploaie potopitoare şi pietre mari de grindi-
nă, foc şi pucioasă .
23 Astfel mă voi preamări şi mă voi sfinţi; şi voi fi cunoscut în
ochii multor naţiuni şi vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL .

CApitoLuL 39

DE aceea, tu fiu al omului, profeţeşte împotriva lui Gog

şi  spune:  Astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Iată,  eu

sunt  împotriva  ta,  Gog,  cel  dintâi  prinţ  al  Meşecului  şi  al
Tubalului;
2 Şi te voi întoarce şi voi lăsa doar a şasea parte din tine şi te
voi face să te urci din părţile de nord şi te voi aduce pe mun-
ţii lui Israel;
3 Şi îţi voi lovi arcul din stânga ta şi voi face să îţi cadă săge-
ţile din dreapta ta .
4 Vei cădea pe munţii lui Israel, tu şi toate cetele tale şi po-
poarele care sunt cu tine; te voi da păsărilor răpitoare de fie-
care fel şi fiarelor câmpului să fii mâncat .
5 Vei cădea în câmp deschis; pentru că eu am vorbit aceasta,
spune Domnul DUMNEZEU .
6 Şi voi trimite un foc asupra Magogului şi printre cei care
locuiesc  fără  grijă  în  insule;  şi  vor  cunoaşte  că  eu  sunt
DOMNUL .
7 Astfel voi face cunoscut numele meu sfânt în mijlocul po-
porului meu Israel; şi nu îi voi mai lăsa să pângărească nu-
mele meu sfânt; şi păgânii vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL,
Cel Sfânt în Israel .
8  ¶  Iată,  aceasta  a  venit  şi  s-a  făcut,  spune  Domnul
DUMNEZEU; aceasta este ziua despre care am vorbit .
9 Şi cei ce locuiesc în cetăţile lui Israel vor ieşi şi le vor pune
pe foc, vor arde armele, deopotrivă scuturile şi platoşele, ar-
curile şi săgeţile şi ciomegele şi suliţele şi le vor arde cu foc
şapte ani;
10 Astfel încât nu vor lemn de pe câmp, nici nu vor tăia din
păduri;  pentru  că  vor  arde  armele  cu  foc;  şi  vor  prăda  pe
cei care i-au prădat şi vor jefui pe cei care i-au jefuit, spune
Domnul DUMNEZEU .
11 Şi se va întâmpla în acea zi, că voi da lui Gog un loc pen-
tru morminte în Israel, valea trecătorilor spre estul mării; şi
aceasta va închide nasurile trecătorilor; şi acolo vor îngropa
pe Gog şi toată mulţimea lui; şi o vor numi Valea lui Hamon-
Gog .
12  Şi  şapte  luni  îi  va  îngropa  casa  lui  Israel,  ca  să  cureţe
pământul .
13  Da,  tot  poporul  ţării  îi  va  îngropa;  şi  va  fi  pentru  ei
un  renume,  ziua  în  care  voi  fi  glorificat,  spune  Domnul
DUMNEZEU .
14 Şi vor pune deoparte oameni care să lucreze continuu, să
treacă prin ţară pentru a îngropa împreună cu trecătorii pe
cei care rămân pe faţa pământului, ca să o cureţe; la sfârşitul
a şapte luni vor cerceta .
15 Şi trecătorii care trec prin ţară, când vreunul vede un os
de om, atunci să ridice un semn lângă el, până groparii îl vor
fi îngropat în valea lui Hamon-Gog .
16 Şi de asemenea numele unei cetăţi va fi Hamona . Astfel
vor curăţi pământul .
17  Şi  tu  fiu  al  omului,  astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:
Vorbeşte fiecărei păsări înaripate şi fiecărei fiară a câmpului:
Strângeţi-vă şi veniţi; adunaţi-vă din fiecare parte la sacrifi-
ciul meu pe care îl sacrific pentru voi, un mare sacrificiu pe
munţii lui Israel, ca să mâncaţi carne şi să beţi sânge .
18 Să mâncaţi carnea celor puternici şi să beţi sângele prin-
ţilor pământului, a berbecilor, a mieilor şi a caprelor, a tauri-
lor, cu toate vite îngrăşate ale Basanului .
19 Şi veţi mânca grăsime până veţi fi săturaţi şi veţi bea sân-
ge până veţi fi beţi, din sacrificiul meu pe care l-am sacrificat
pentru voi .
20 Astfel veţi fi săturaţi la masa mea cu cai şi care, cu răz-
boinici  şi  cu  tot  felul  de  bărbaţi  de  război,  spune  Domnul
DUMNEZEU .

495

Ezechiel  40

21 Şi eu voi pune gloria mea printre păgâni şi toţi păgânii vor
vedea judecata mea pe care am făcut-o şi mâna mea pe care
am pus-o asupra lor .
22  Astfel  casa  lui  Israel  va  cunoaşte  că  eu  sunt  DOMNUL
Dumnezeul lor din acea zi înainte .
23 ¶ Şi păgânii vor cunoaşte că ea, casa lui Israel, a mers în
captivitate pentru nelegiuirea lor; pentru că au păcătuit îm-
potriva mea, de aceea mi-am ascuns faţa de la ei şi i-am dat
în mâna duşmanilor lor, astfel că au căzut toţi prin sabie .
24 Conform cu necurăţia lor şi conform cu fărădelegile lor
le-am făcut şi mi-am ascuns faţa de la ei .
25  De  aceea  astfel  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Acum  voi
întoarce pe captivii lui Iacob şi voi avea milă de toată casa lui
Israel şi voi fi gelos pentru numele meu cel sfânt;
26 După ce îşi vor fi purtat ruşinea şi toate fărădelegile lor
prin care au păcătuit împotriva mea, când locuiau în sigu-
ranţă în ţara lor şi nu era nimeni să îi înfricoşeze .
27 După ce îi voi fi întors din nou dintre popoare şi îi voi fi
adunat din ţările duşmanilor lor şi voi fi sfinţit în ei înaintea
ochilor multor naţiuni;
28 Atunci vor cunoaşte că eu sunt DOMNUL Dumnezeul lor,
care  i-a  făcut  să  fie  duşi  în  captivitate  printre  păgâni;  dar
i-am adunat apoi în propria lor ţară şi nu am mai lăsat pe
nici unul dintre ei acolo .
29  Şi  nu  îmi  voi  mai  ascunde  faţa  de  la  ei;  pentru  că  am
turnat  duhul  meu  peste  casa  lui  Israel,  spune  DOMNUL
Dumnezeu .

CApitoLuL 40

ÎN al douăzeci şi cincilea an al captivităţii noastre, la înce-

putul anului, în a zecea zi a lunii, în anul al paisprezecelea
după ce a fost lovită cetatea, în aceeaşi zi mâna DOMNULUI
a fost peste mine şi m-a adus acolo .
2 În viziunile lui Dumnezeu m-a adus în ţara lui Israel şi m-a
pus pe un munte foarte înalt, lângă care era ceva asemenea
construcţiei unei cetăţi, spre sud .
3 Şi m-a dus acolo şi, iată, un bărbat, a cărui înfăţişare era
ca înfăţişarea aramei, cu o funie de in în mâna şi o trestie de
măsurat; şi el stătea în picioare la poartă .
4 Şi bărbatul mi-a spus: Fiu al omului, priveşte cu ochii tăi
şi ascultă cu urechile tale şi pune-ţi inima spre tot ce îţi voi
arăta; pentru ca să ţi le arăt eşti tu adus aici; vesteşte casei lui
Israel tot ce vezi .
5 ¶ Şi iată un zid în afara casei de jur împrejur; şi în mâna
bărbatului o trestie de măsurat lungă de şase coţi după cot
şi de un lat de palmă; astfel el a măsurat lăţimea clădirii, o
trestie; şi înălţimea, o trestie .
6 Atunci a venit la poarta care dă spre est şi a urcat pe trepte-
le ei; şi a măsurat pragul porţii, care era o trestie în lăţime; şi
pragul celălalt al porţii, şi el o trestie în lăţime .
7 Şi fiecare cămăruţă era lungă de o trestie şi lată de o trestie;
şi  între  cămăruţe  erau  cinci  coţi;  şi  pragul  porţii  de  lângă
porticul porţii din interior era de o trestie .
8  A  măsurat  de  asemenea  porticul  porţii  interioare,  o
trestie .
9  Apoi  a  măsurat  porticul  porţii,  opt  coţi;  şi  stâlpii  ei,  doi
coţi; şi porticul porţii era spre interior .
10  Şi  cămăruţele  porţii  spre  est  erau  trei  de  o  parte  şi  trei
de cealaltă parte; toate trei erau de aceeaşi măsură; şi stâlpii
aveau aceeaşi măsură de o parte şi de cealaltă .
11 Şi a măsurat lăţimea intrării porţii, zece coţi; şi lungimea
porţii, treisprezece coţi .

12 De asemenea distanţa dinaintea cămăruţelor era un cot
de  această  parte  şi  distanţa  de  cealaltă  parte  era  un  cot;  şi
cămăruţele erau de şase coţi de această parte şi de şase coţi
de cealaltă parte .
13 A măsurat atunci poarta de la acoperişul unei cămăruţe
până la acoperişul celeilalte; lăţimea era de douăzeci şi cinci
de coţi; era o uşă în faţa altei uşi .
14 A făcut de asemenea stâlpii de şaizeci de coţi, chiar lângă
stâlpul curţii de jur împrejurul porţii .
15 Şi din faţa porţii de la intrare până în faţa porticului por-
ţii interioare erau cincizeci de coţi .
16 Şi erau ferestre înguste la cămăruţe şi la stâlpii lor pe inte-
riorul porţii de jur împrejur şi la fel la arce: şi ferestrele erau
de jur împrejur înăuntru; şi pe fiecare stâlp erau palmieri .
17 Apoi m-a dus în curtea exterioară şi, iată, acolo erau ca-
mere şi un pavaj făcut pentru curte de jur împrejur; treizeci
de camere erau pe pavaj .
18 Şi pavajul pe latura porţilor, de-a lungul porţilor, era pa-
vajul de jos .
19 Apoi a măsurat lăţimea din faţa porţii de jos până în faţa
curţii interioare, pe dinafară, o sută de coţi spre est şi spre
nord .
20 Şi poarta curţii exterioare care dă spre nord, a măsurat
lungimea ei şi lăţimea ei .
21 Şi cămăruţele ei erau trei de această parte şi trei de cea-
laltă parte; şi stâlpii ei şi arcele ei erau după măsura porţii
dintâi; lungimea ei era de cincizeci de coţi şi lăţimea de do-
uăzeci şi cinci de coţi .
22 Şi ferestrele ei şi arcele ei şi palmierii ei, erau după măsu-
ra porţii care dă spre est; şi se urcau la ea pe şapte trepte; şi
arcele ei erau înaintea lor .
23 Şi poarta curţii interioare era în dreptul porţii spre nord
şi spre est; şi a măsurat de la poartă la poartă o sută de coţi .
24 După aceasta m-a adus spre sud; şi iată o poartă spre sud;
şi a măsurat stâlpii ei şi arcele ei conform cu aceste măsuri .
25 Şi erau ferestre la ea şi la arcele ei de jur împrejur, ca cele-
lalte ferestre; lungimea era de cincizeci de coţi şi lăţimea de
douăzeci şi cinci de coţi .
26 Şi erau şapte trepte de urcat la ea; şi arcele ei erau înaintea
lor; şi avea palmieri, unul pe partea aceasta şi altul de cealal-
tă parte, pe stâlpii ei .
27 ¶ Şi era o poartă în curtea interioară spre sud; şi a măsu-
rat de la poartă la poartă spre sud o sută de coţi .
28 Şi m-a dus în curtea interioară prin poarta de la sud şi a
măsurat poarta de la sud conform cu aceste măsuri;
29 Şi cămăruţele ei şi stâlpii ei şi arcele ei conform cu aceste
măsuri; şi erau ferestre la ea şi la arcele ei, de jur împrejur:
era lungă de cincizeci de coţi şi lată de douăzeci şi cinci de
coţi .
30 Şi arcele de jur împrejur erau lungi de douăzeci şi cinci de
coţi şi late de cinci coţi .
31 Şi arcele ei erau spre curtea exterioară; şi palmieri erau pe
stâlpii ei; şi urcarea spre ea avea opt trepte .
32 Şi m-a dus în curtea interioară spre est şi a măsurat poar-
ta conform cu aceste măsuri .
33 Şi cămăruţele ei şi stâlpii ei şi arcele ei erau conform cu
aceste măsuri; şi erau ferestre la ea şi la arcele ei de jur îm-
prejur:  era  lungă  de  cincizeci  de  coţi  şi  lată  de  douăzeci  şi
cinci de coţi .
34 Şi arcele ei erau spre curtea exterioară; şi palmieri erau
pe stâlpii ei, de o parte şi de cealaltă parte; şi urcarea spre ea
avea opt trepte .

496

Ezechiel  41

35 Şi m-a dus la poarta de la nord şi a măsurat-o conform cu
aceste măsuri:
36 Cămăruţele ei, stâlpii ei şi arcele ei şi ferestrele ei de jur
împrejur; lungimea era de cincizeci de coţi şi lăţimea de do-
uăzeci şi cinci de coţi .
37 Şi stâlpii ei erau spre curtea exterioară; şi palmieri erau
pe stâlpii ei de o parte şi de cealaltă parte; şi urcarea spre ea
avea opt trepte .
38 Şi camerele şi intrările ei erau lângă stâlpii porţilor, unde
spălau ofranda arsă .
39 ¶ Şi în porticul porţii erau două mese de o parte şi două
mese  de  cealaltă  parte,  pentru  a  înjunghia  pe  ele  ofranda
arsă şi ofranda pentru păcat şi ofranda pentru fărădelege .
40 Şi pe latura exterioară, precum urcare spre intrarea por-
ţii de nord, erau două mese; şi pe cealaltă latură, care era la
porticul porţii, erau două mese .
41 Patru mese erau de o parte şi patru mese de cealaltă parte,
pe latura porţii; opt mese, pe care ei înjunghiau sacrificiile
lor .
42 Şi cele patru mese erau de piatră cioplită pentru ofranda
arsă, de un cot şi jumătate lungi şi de un cot şi jumătate late
şi  înalte  de  un  cot;  pe  ele  puneau  de  asemenea  uneltele  cu
care înjunghiau ofranda arsă şi sacrificiul .
43  Şi  înăuntru  erau  cârlige,  late  de  o  palmă,  prinse  de  jur
împrejur; şi pe mese era carnea darului .
44 Şi în afara porţii interioare erau camerele cântăreţilor în
curtea interioară, care era pe latura porţii de nord; şi faţa lor
era spre sud; una de lângă poarta de la sud având faţa spre
nord .
45 Şi el mi-a spus: Camera aceasta, a cărei feţe este spre sud,
este pentru preoţii care păzesc sarcina casei .
46  Şi  camera  a  cărei  feţe  este  spre  nord  este  pentru  preoţii
care păzesc sarcina altarului; aceştia sunt fiii lui Ţadoc dintre
fiii lui Levi, care se apropie de DOMNUL, ca să îi servească .
47 Astfel, el a măsurat curtea, o sută de coţi de lungă şi o sută
de coţi de lată, pătrată; şi altarul care era înaintea casei .
48 Şi m-a dus la porticul casei şi a măsurat fiecare stâlp al
porticului, cinci coţi de o parte şi cinci coţi de cealaltă parte;
şi lăţimea porţii era trei coţi de o parte şi trei coţi de cealaltă
parte .
49  Lungimea  porticului  era  de  douăzeci  de  coţi  şi  lăţimea
de unsprezece coţi; şi m-a dus la treptele pe care ei se urcau
la  ea;  şi  erau  stâlpi  lângă  uşori,  unul  de  o  parte  şi  altul  de
cealaltă parte .

CApitoLuL 41

DUPă aceasta el m-a dus la templu şi a măsurat stâlpii,

şase coţi în lăţime pe o parte şi şase coţi în lăţime pe

cealaltă parte, care era lăţimea tabernacolului .
2 Şi lăţimea uşii era de zece coţi; şi laturile uşii erau de cinci
coţi de o parte şi de cinci coţi de cealaltă parte; şi a măsurat
lungimea lui, patruzeci de coţi; şi lăţimea, douăzeci de coţi .
3 Apoi a intrat înăuntru şi a măsurat stâlpul uşii, doi coţi; şi
uşa, şase coţi; şi lăţimea uşii, şapte coţi .
4 Astfel a măsurat lungimea lui, douăzeci de coţi; şi lăţimea,
douăzeci de coţi, înaintea templului; şi mi-a spus: Acesta este
locul preasfânt .
5 După aceea a măsurat zidul casei, şase coţi; şi lăţimea fie-
cărei camere laterale, patru coţi, de jur împrejurul casei de
fiecare parte .
6 Şi camerele laterale erau trei, una peste cealaltă şi treizeci
la rând; şi ele intrau în zidul care era al casei pentru camerele

laterale de jur împrejur, ca să poată avea susţinere, dar ele nu
aveau susţinere în zidul casei .
7 Şi era o lărgire care mergea împrejur, crescând în sus spre
camerele laterale; pentru că răsucirea împrejur a casei creş-
tea în sus de jur împrejurul casei; de aceea lăţimea casei creş-
tea în sus şi astfel creştea de la camera cea mai de jos până la
cea mai de sus prin mijloc .
8 Am văzut de asemenea înălţimea casei de jur împrejur, te-
meliile camerelor laterale erau o trestie întreagă de şase coţi
mari .
9 Grosimea zidului, care era pentru camera laterală din afa-
ră, era de cinci coţi; şi ceea ce era lăsat era locul camerelor
laterale care erau înăuntru .
10 Şi între camere era lăţimea de douăzeci de coţi de jur îm-
prejurul casei de fiecare parte .
11 Şi uşile camerelor laterale erau spre locul lăsat, o uşă spre
nord şi o altă uşă spre sud; şi lăţimea locului care era lăsat era
de cinci coţi de jur împrejur .
12 ¶ Cât despre clădirea care era înaintea locului separat la
capăt spre vest, era de şaptezeci de coţi de lată; şi zidul clădi-
rii era gros de cinci coţi de jur împrejur şi lungimea lui era
de nouăzeci de coţi .
13 Astfel el a măsurat casa, o sută de coţi lungime; şi locul
despărţit şi clădirea şi zidurile ei, o sută de coţi lungime;
14 De asemenea lăţimea feţei casei şi a locului despărţit spre
est, o sută de coţi .
15  Şi  a  măsurat  lungimea  clădirii  din  faţa  locului  despăr-
ţit care era în spatele ei şi galeriile ei de pe o parte şi de pe
cealaltă parte, o sută de coţi, cu templul interior şi porticele
curţii;
16 Uşorii uşii şi ferestrele înguste şi galeriile de jur împre-
jur pe cele trei rânduri, în faţa uşii, căptuşiţi cu lemn de jur
împrejur  şi  de  la  pământ  până  la  ferestre  şi  ferestrele  erau
acoperite;
17 Până deasupra uşii, chiar până la casa interioară şi exte-
rioară şi la tot zidul de jur împrejur pe interior şi pe exterior,
după măsură .
18 Şi era făcut cu heruvimi şi palmieri, astfel încât un pal-
mier era între un heruvim şi un heruvim; şi fiecare heruvim
avea două feţe;
19 Astfel încât faţa unui om era spre palmierul de pe o parte
şi faţa unui leu tânăr spre palmierul din cealaltă parte; astfel
s-a făcut pe toată casa de jur împrejur .
20 De la pământ până deasupra uşi erau făcuţi heruvimi şi
palmieri şi de asemenea pe zidul templului .
21 Uşorii templului erau pătraţi şi faţa sanctuarului de ase-
menea; înfăţişarea unuia era la fel ca şi înfăţişarea celuilalt .
22 Altarul din lemn era înalt de trei coţi şi lungimea lui de
doi coţi; şi colţurile lui şi lungimea lui şi pereţii lui erau din
lemn;  şi  el  mi-a  spus:  Aceasta  este  masa  care  este  înaintea
DOMNULUI .
23 Şi templul şi sanctuarul aveau două uşi .
24  Şi  uşile  aveau  două  canate  fiecare,  două  canate  turnan-
te; două canate pentru o uşă şi două canate pentru cealaltă
uşă .
25 Şi erau făcuţi pe ele, pe uşile templului, heruvimi şi pal-
mieri, precum erau făcuţi pe ziduri; şi erau poşte groase pe
faţa porticului pe exterior .
26 Şi erau ferestre înguste şi palmieri pe o parte şi pe cealaltă
parte pe laturile porticului şi la camerele laterale ale casei şi
poşte groase .

497

CApitoLuL 42

CApitoLuL 43

Ezechiel  43

APOI el m-a scos în curtea de afară, pe calea spre nord;

şi m-a dus în camera care era în faţa locului despărţit,

care era înaintea clădirii spre nord .
2 Înaintea lungimii de o sută de coţi era uşa de la nord şi lă-
ţimea era de cincizeci de coţi .
3 În dreptul celor douăzeci de coţi ai curţii interioare şi în
dreptul pavajului curţii din afară, era cornişă lângă cornişă
la cele trei etaje .
4 Şi înaintea camerelor era o trecere de zece coţi lăţime în
interior, o cale de un cot; şi uşile lor spre nord .
5  Şi,  camerele  de  sus  erau  mai  scurte;  deoarece  cornişele
erau mai înalte decât acestea, decât cele de mai jos şi decât
cele din mijlocul clădirii .
6 Pentru că erau pe cele trei etaje, dar nu aveau stâlpi ca stâl-
pii curţilor; de aceea etajul de sus era mai îngust decât cel de
jos, de la pământ, şi decât cel din mijloc .
7 Şi zidul care era pe exterior în faţa camerelor, spre curtea
exterioară înaintea camerelor, lungimea lui era de cincizeci
de coţi .
8 Fiindcă lungimea camerelor care erau în curtea exterioară
era  de  cincizeci  de  coţi;  şi,  iată,  înaintea  templului  erau  o
sută de coţi .
9 Şi sub aceste camere era intrarea dinspre partea de est, pre-
cum cineva intră în ele din curtea exterioară .
10 Camerele erau în grosimea zidului curţii dinspre est, în
faţa locului despărţit şi în faţa clădirii .
11 Şi calea înaintea lor era ca forma camerelor dinspre nord,
la fel de lungă ca ele şi la fel de lată ca ele; şi toate ieşirile lor
erau deopotrivă conform cu modelele lor şi conform uşilor
lor .
12 Şi conform uşilor camerelor dinspre sud era o uşă la capă-
tul căii, a căii drept înaintea zidului spre est, precum cineva
intră în ele .
13 Apoi el mi-a spus: Camerele dinspre nord şi camerele din-
spre  sud,  care  sunt  înaintea  locului  despărţit,  sunt  camere
sfinte, unde preoţii, care se apropie de DOMNUL, vor mânca
lucrurile preasfinte; acolo vor pune ei lucrurile preasfinte şi
darul de mâncare şi ofranda pentru păcat şi ofranda pentru
fărădelege, pentru că locul este sfânt .
14 Când preoţii intră înăuntru, atunci nu vor ieşi din locul
sfânt  în  curtea  exterioară,  ci  acolo  îşi  vor  pune  hainele  în
care servesc: pentru că ele sunt sfinte; şi vor îmbrăca alte ha-
ine şi se vor apropia de lucrurile pentru popor .
15 ¶ Şi, când el a terminat de măsurat casa interioară, m-a
scos spre poarta a cărei feţe este spre est şi a măsurat-o de
jur împrejur .
16 A măsurat latura de est cu trestia de măsurat, cinci sute de
trestii, cu trestia de măsurat de jur împrejur .
17 A măsurat latura de nord, cinci sute de trestii, cu trestia
de măsurat, de jur împrejur .
18 A măsurat latura de sud, cinci sute de trestii, cu trestia
de măsurat .
19  S-a  întors  spre  latura  de  vest  şi  a  măsurat  cinci  sute  de
trestii cu trestia de măsurat .
20 A măsurat-o pe cele patru laturi; aceasta avea un zid de
jur împrejur, lung de cinci sute de trestii, şi lat de cinci sute,
pentru a face o deosebire între sanctuar şi locul care nu este
sfânt .

est;

DUPă aceasta el m-a dus la poartă, la poarta care dă spre

2 Şi, iată, gloria Dumnezeului lui Israel venea pe calea din-
spre est; şi vocea lui era ca tunetul multor ape; şi pământul
strălucea de gloria sa .
3 Şi aceasta era conform cu înfăţişarea viziunii pe care o vă-
zusem, conform cu viziunea pe care o văzusem când am ve-
nit să distrug cetatea; şi viziunile erau ca viziunea pe care o
văzusem la râul Chebar; şi am căzut cu faţa la pământ .
4 Şi gloria DOMNULUI a intrat în casă pe calea porţii a cărei
feţe este spre est .
5 Astfel duhul m-a ridicat şi m-a dus în curtea interioară; şi,
iată, gloria DOMNULUI a umplut casa .
6 Şi l-am auzit vorbindu-mi din casă; şi un bărbat stătea în
picioare lângă mine .
7 ¶ Şi el mi-a spus: Fiu al omului, locul tronului meu şi locul
tălpilor picioarelor mele, unde voi locui în mijlocul copiilor
lui Israel pentru totdeauna şi numele meu cel sfânt, casa lui
Israel  nu  le  vor  mai  spurca,  nici  ei,  nici  împăraţii  lor,  prin
curvia lor, nici prin trupurile moarte ale împăraţilor lor pe
înălţimile lor .
8 Prin punerea pragului lor lângă pragurile mele şi uşorul
lor lângă uşorii mei şi zidul dintre mine şi ei; ei au pângărit
numele meu cel sfânt prin urâciunile lor pe care le-au făcut,
pentru aceea i-am mistuit în mânia mea .
9  Să  îndepărteze  de  mine  acum,  curvia  lor  şi  trupurile
moarte ale împăraţilor lor, şi voi locui în mijlocul lor pentru
totdeauna .
10 Tu fiu al omului, arată casei lui Israel casa, ca ei să se ruşi-
neze de nelegiuirile lor, şi să îi măsoare modelul .
11  Şi  dacă  se  vor  ruşina  de  tot  ce  au  făcut,  arată-le  forma
casei şi modelul ei şi ieşirile ei şi intrările ei şi toate formele
ei şi toate rânduielile ei şi toate formele ei şi toate legile ei; şi
scrie-le înaintea ochilor lor, ca să păzească toată forma ei şi
toate rânduielile ei şi să le împlinească .
12 Aceasta este legea casei: Vârful muntelui, întreg cuprin-
sul muntelui de jur împrejur va fi preasfânt . Iată, aceasta este
legea casei .
13 ¶ Şi acestea sunt măsurile altarului în coţi: Cotul este un
cot şi un lat de palmă; chiar partea de jos va fi de un cot şi lă-
ţimea de un cot şi marginea lui pe muchia lui de jur împrejur
va fi o palmă; şi acesta va fi locul mai înalt al altarului .
14 Şi de la partea de jos de pe pământ până la pervazul de
jos vor fi doi coţi şi lăţimea de un cot; şi de la pervazul mai
mic până la pervazul mai mare vor fi patru coţi şi lăţimea
de un cot .
15 Astfel, altarul va fi de patru coţi; şi de la altar în sus vor fi
patru coarne .
16 Şi altarul va fi de doisprezece coţi în lungime, doisprezece
în lăţime, pătrat pe cele patru colţuri ale lui .
17 Şi pervazul va fi de paisprezece coţi în lungime şi paispre-
zece în lăţime în cele patru colţuri ale lui; şi marginea de jur
împrejurul lui va fi de o jumătate de cot; şi partea de jos a lui
va fi de un cot de jur împrejur; şi treptele lui vor da spre est .
18  Şi  el  mi-a  spus:  Fiu  al  omului,  astfel  spune  Domnul
DUMNEZEU:  Acestea  sunt  rânduielile  altarului  în  ziua  în
care îl vor face ca să ofere pe el ofrande arse şi să stropească
sânge pe el .
19  Şi  să  dai  preoţilor  leviţilor,  care  sunt  din  sămânţa  lui
Ţadoc, care se apropie de mine ca să îmi servească, un taur
tânăr ca ofrandă pentru păcat, spune Domnul DUMNEZEU .

498

Ezechiel  44

20 Şi să iei din sângele lui şi să îl pui pe cele patru coarne ale
lui şi pe cele patru colţuri ale pervazului şi pe margine de jur
împrejur, astfel să îl cureţi şi să îl purifici .
21 Să iei de asemenea taurul pentru ofranda pentru păcat şi
el să îl ardă în locul rânduit al casei, în afara sanctuarului .
22 Şi în ziua a doua să oferi un ied dintre capre, fără cusur,
ca ofrandă pentru păcat; şi ei să cureţe altarul, precum l-au
curăţit cu taurul .
23 După ce vei termina curăţirea lui, să oferi un taur tânăr
fără cusur şi un berbec, fără cusur, din turmă .
24 Şi să îi oferi înaintea DOMNULUI şi preoţii să arunce sare
pe ei şi să îi ofere ca ofrandă arsă DOMNULUI .
25 Şapte zile să pregăteşti în fiecare zi un ţap ca ofrandă pen-
tru păcat; ei să pregătească de asemenea un taur tânăr şi un
berbec, fără cusur, din turmă .
26  Şapte  zile  să  purifice  altarul  şi  să  îl  purifice;  şi  ei  să  se
consacre .
27 Şi după ce vor fi trecut aceste zile, se va întâmpla că, în
ziua a opta şi mai departe, preoţii să pregătească ofrandele
voastre arse pe altar şi ofrandele voastre de pace; şi vă voi
primi, spune Domnul DUMNEZEU .

CApitoLuL 44

ŞI  m-a  dus  înapoi  pe  calea  porţii  sanctuarului  de  afară,

care dă spre est; şi ea era închisă .

2 Atunci DOMNUL mi-a spus: Această poartă să fie închisă,
să nu se deschidă şi nici un om să nu intre pe ea; pentru că
DOMNUL, Dumnezeul lui Israel, a intrat pe ea; de aceea să
rămână închisă .
3 Aceasta este pentru prinţ; prinţul va şedea în ea pentru a
mânca pâine înaintea DOMNULUI; el va intra pe calea porti-
cului acelei porţi şi va ieşi tot pe calea lui .
4  ¶  Apoi  m-a  dus  pe  calea  porţii  de  nord,  înaintea  ca-
sei; şi eu am privit şi, iată, gloria DOMNULUI umplea casa
DOMNULUI, şi am căzut cu faţa la pământ .
5 Şi DOMNUL mi-a spus: Fiu al omului, ia aminte şi priveşte
cu ochii tăi şi ascultă cu urechile tale tot ce îţi spun referitor
la toate rânduielile casei DOMNULUI şi la toate legile ei; şi ia
aminte la intrarea casei, la toate ieşirile sanctuarului .
6  Şi  să  spui  celor  răzvrătiţi,  casei  lui  Israel:  Astfel  spune
Domnul DUMNEZEU: Voi casă a lui Israel, fie-vă destul toa-
te urâciunile voastre,
7 În aceea că aţi adus în sanctuarul meu străini, necircumcişi
în inimă şi necircumcişi în carne, să fie în sanctuarul meu,
să îl murdărească în casa mea, când oferiţi pâinea mea, gră-
simea şi sângele, iar ei au călcat legământul meu din cauza
tuturor urâciunilor voastre .
8 Şi nu aţi păzit sarcina lucrurilor mele sfinte; ci aţi pus păzi-
tori ai sarcinii mele în sanctuarul meu pentru voi înşivă .
9 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Nici un străin, necir-
cumcis  în  inimă,  nici  necircumcis  în  carne,  să  nu  intre  în
sanctuarul meu, din toţi străinii câţi se vor afla între copiii
lui Israel .
10 ¶ Şi leviţii care s-au depărtat de mine, când Israel rătăcea,
care au rătăcit de la mine după idolii lor, să îşi poarte nele-
giuirea lor .
11 Totuşi ei să fie servitori în sanctuarul meu, având sarcina
la porţile casei şi servind casei; ei să înjunghie ofranda arsă
şi sacrificiul pentru popor şi să stea în picioare înaintea lor
să le servească .
12 Pentru că ei le-au servit înaintea idolilor lor şi au făcut
să cadă casa lui Israel în nelegiuire; de aceea mi-am ridicat

mâna împotriva lor, spune Domnul DUMNEZEU şi ei îşi vor
purta nelegiuirea .
13 Şi să nu se apropie de mine, ca să îmi facă serviciul de pre-
ot, nici să nu se apropie de vreunul din lucrurile mele sfinte,
în locul preasfânt; ci să îşi poarte ruşinea şi urâciunile lor pe
care le-au făcut .
14 Ci îi voi face păzitori ai sarcinii casei, pentru tot serviciul
ei şi pentru tot ce se va face în ea .
15  Dar  preoţii  leviţii,  fiii  lui  Ţadoc,  care  au  păzit  sarcina
sanctuarului meu când copiii lui Israel au rătăcit de la mine,
ei să se apropie de mine ca să îmi servească; şi să stea în pi-
cioare  înaintea  mea  pentru  a-mi  oferi  grăsimea  şi  sângele,
spune Domnul DUMNEZEU;
16 Ei să intre în sanctuarul meu şi să se apropie de masa mea,
pentru a-mi servi şi să păzească sarcina mea .
17 ¶ Şi se va întâmpla, când vor intra pe porţile curţii interi-
oare, că vor fi îmbrăcaţi cu haine de in şi să nu pună lână pe
ei în timp ce servesc în porţile curţii interioare şi înăuntru .
18 Să aibă bonete de in pe capetele lor şi să aibă pantaloni de
in pe coapsele lor; să nu se încingă cu vreun lucru care să îi
facă să transpire .
19  Şi  când  ies  în  curtea  exterioară,  în  curtea  exterioară  la
popor,  să  se  dezbrace  de  hainele  lor  în  care  au  servit  şi  să
le pună în camerele sfinte; şi să îmbrace alte haine; şi să nu
sfinţească poporul cu hainele lor .
20 Nici să nu îşi radă capetele, nici să nu permită şuviţelor
lor să crească lungi; ei doar să îşi tundă scurt capetele .
21 Nici să nu bea vin vreunul dintre preoţi când intră în cur-
tea interioară .
22 Nici să nu îşi ia de soţii vreo văduvă, nici pe cea alungată,
ci să ia fecioare din sămânţa casei lui Israel sau o văduvă de
preot .
23 Şi să înveţe pe poporul meu deosebire dintre ce este sfânt
şi ce nu este sfânt şi să îi facă să discearnă între necurat şi
curat .
24  Şi  în  neînţelegeri  ei  să  stea  în  picioare  la  judecată;  şi  să
judece conform cu judecăţile mele; şi să păzească legile mele
şi statutele mele în toate adunările mele; şi să sfinţească sa-
batele mele .
25 Şi să nu vină la nici o persoană moartă să se întineze, nu-
mai pentru tată sau pentru mamă sau pentru fiu sau pentru
fiică, pentru frate sau pentru soră care nu a avut soţ, se pot
întina .
26 Şi după ce se curăţeşte, să îi numere şapte zile .
27 Şi, în ziua când el intră în sanctuar, în curtea interioară,
pentru a servi în sanctuar, să ofere ofranda lui pentru păcat,
spune Domnul DUMNEZEU .
28 Şi aceasta să le fie ca moştenire, eu sunt moştenirea lor; şi
să nu le daţi nici o stăpânire în Israel, eu sunt stăpânirea lor .
29 Ei vor mânca darul de mâncare şi ofranda pentru păcat şi
ofranda pentru fărădelege; şi fiecare lucru dedicat în Israel
va fi al lor .
30 Şi primele dintre toate roadele dintâi din toate lucrurile
şi fiecare dar dintre toate, din fiecare fel de daruri, vor fi ale
preoţilor;  voi  să  daţi  de  asemenea  preotului  cel  dintâi  din
aluatul  vostru,  ca  să  facă  să  se  odihnească  binecuvântarea
în casa voastră .
31 Preoţii să nu mănânce din vreun lucru care a murit de la
sine, sau sfâşiat, fie pasăre fie animal .

499

Ezechiel  46

CApitoLuL 45

MAI  mult,  când  veţi  împărţi  ţara,  prin  sorţ,  pentru

moştenire, să oferiţi un dar pentru DOMNUL, o parte
sfântă din ţară; lungimea va fi de douăzeci şi cinci de mii de
trestii  şi  lăţimea  să  fie  de  zece  mii .  Aceasta  să  fie  sfântă  în
toate graniţele ei de jur împrejur .
2  Din  aceasta  să  fie  pentru  sanctuar  cinci  sute  în  lungime,
cu cinci sute în lăţime, pătrat de jur împrejur; şi cincizeci de
coţi de jur împrejur pentru împrejurimile lui .
3  Şi  din  această  măsură  să  măsori  lungimea  a  douăzeci  şi
cinci de mii şi lăţimea de zece mii; şi în ea va fi sanctuarul şi
locul preasfânt .
4 Partea sfântă a ţării să fie pentru preoţii care servesc sanc-
tuarului, care se apropie să servească DOMNULUI; şi să fie
un loc pentru casele lor şi un loc sfânt pentru sanctuar .
5 Şi douăzeci şi cinci de mii în lungime şi zece mii în lăţime
să aibă de asemenea leviţii pentru ei înşişi, servitorii casei, ca
stăpânire, pentru douăzeci de camere .
6 Şi să rânduiţi stăpânirii cetăţii, cinci mii în lăţime şi două-
zeci şi cinci de mii în lungime, în faţa darului părţii sfinte,
aceasta să fie pentru toată casa lui Israel .
7 Şi o parte să fie pentru prinţ de o parte şi de cealaltă parte
a darului părţii sfinte şi a stăpânirii cetăţii, înaintea darului
părţii sfinte şi înaintea stăpânirii cetăţii, din partea de vest
spre vest şi din partea de est spre est; şi lungimea să fie în
faţa uneia dintre părţi, de la graniţa de vest până la graniţa
de est .
8 Stăpânirea lui în Israel va fi din ţară; şi prinţii mei să nu
mai asuprească pe poporul meu; şi ce rămâne din ţară să o
dea casei lui Israel conform cu triburile lor .
9 ¶ Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Fie-vă destul, prinţi
ai lui Israel; îndepărtaţi violenţa şi jaful şi faceţi judecată şi
dreptate; îndepărtaţi pretenţiile voastre excesive de la popo-
rul meu, spune Domnul DUMNEZEU .
10 Să aveţi balanţe drepte şi o efă dreaptă şi un bat drept .
11 Efa şi batul să fie de aceeaşi măsură, încât batul să conţi-
nă a zecea parte dintr-un omer şi efa a zecea parte dintr-un
omer, măsura lor să fie după omer .
12  Şi  şekelul  să  fie  douăzeci  de  ghere;  douăzeci  de  şekeli,
douăzeci şi  cinci  de şekeli, cincisprezece  şekeli  să fie  mina
voastră .
13 ¶ Acesta să fie darul pe care să îl oferiţi: a şasea parte din-
tr-o efă dintr-un omer de grâu şi să daţi a şasea parte dintr-o
efă dintr-un omer de orz;
14 Referitor la rânduiala untdelemnului, batul untdelemnu-
lui, să oferiţi a zecea parte dintr-un bat dintr-un cor, care este
un omer de zece baţi; pentru că zece baţi sunt un omer;
15 Şi un miel din turmă, dintre două sute, din păşunile grase
ale lui Israel, ca dar de mâncare şi ca ofrandă arsă şi ca ofran-
de  de  pace,  ca  să  facă  împăcare  pentru  ei,  spune  Domnul
DUMNEZEU .
16  Tot  poporul  ţării  să  dea  acest  dar  pentru  prinţul  din
Israel .
17 Şi să fie partea prinţului să dea ofrande arse şi daruri de
mâncare şi daruri de băutură, la sărbători şi la lunile noi şi la
sabate, la toate solemnităţile casei lui Israel; el să pregătească
ofranda pentru păcat şi darul de mâncare şi ofranda arsă şi
ofrandele  de  pace,  pentru  a  face  împăcare  pentru  casa  lui
Israel .
18 Astfel spune Domnul DUMNEZEU: În luna întâi, în pri-
ma  zi  a  lunii,  să  iei  un  taur  tânăr,  fără  cusur,  şi  să  cureţi
sanctuarul;

19 Şi preotul să ia din sângele ofrandei pentru păcat şi să îl
pună pe uşorii casei şi pe cele patru colţuri ale pervazului
altarului şi pe uşorii porţii curţii interioare .
20 Şi astfel să faci şi în a şaptea zi a lunii pentru fiecare ce
rătăceşte şi pentru cel simplu; astfel să împăcaţi casa .
21 În luna întâi, în a paisprezecea zi a lunii, să aveţi paştele, o
sărbătoare de şapte zile; pâine nedospită să se mănânce .
22 Şi în acea zi prinţul să pregătească pentru el însuşi şi pen-
tru tot poporul ţării un taur ca ofrandă pentru păcat .
23 Şi în cele şapte zile ale sărbătorii să pregătească zilnic o
ofrandă arsă pentru  DOMNUL: şapte tauri şi şapte berbeci
fără cusur, în cele şapte zile; şi un ied dintre capre ca ofrandă
zilnică pentru păcat .
24 Şi să pregătească un dar de mâncare dintr-o efă pentru
un  taur  şi  o  efă  pentru  un  berbec  şi  un  hin  de  untdelemn
pentru o efă .
25 În luna a şaptea, în ziua a cincisprezecea a lunii, să facă la
fel în sărbătoarea celor şapte zile, conform cu ofranda pen-
tru păcat, conform cu ofranda arsă şi conform cu darul de
mâncare şi conform cu untdelemnul .

CApitoLuL 46

ASTFEL  spune  Domnul  DUMNEZEU:  Poarta  curţii  in-

terioare care dă spre est să fie închisă în cele şase zile
lucrătoare; dar în sabat să fie deschisă şi în ziua de lună nouă
să fie deschisă .
2 Şi prinţul să intre pe calea porticului acelei porţi din afară
şi să stea în picioare lângă uşorul porţii şi preoţii să îi pregă-
tească ofranda arsă şi ofrandele lui de pace şi el să se închine
pe pragul porţii; apoi să iasă afară; dar poarta să nu fie în-
chisă până seara .
3  Tot  la  fel,  poporul  ţării  să  se  închine  la  uşa  acestei  porţi
înaintea DOMNULUI, în sabate şi la lunile noi .
4 Şi ofranda arsă pe care prinţul o va oferi DOMNULUI în
sabat să fie şase miei fără cusur şi un berbec fără cusur .
5 Şi darul de mâncare să fie o efă pentru un berbec şi darul
de mâncare pentru miei cât va fi în stare să dea şi un hin de
untdelemn pentru o efă .
6 Şi în ziua lunii noi acesta să fie un taur tânăr fără cusur, şi
şase miei şi un berbec; ei să fie fără cusur .
7 Şi să pregătească un dar de mâncare, o efă pentru un taur
şi o efă pentru un berbec şi pentru miei conform cu cât mâna
lui va ajunge şi un hin de untdelemn pentru o efă .
8 Şi când prinţul va intra, să intre pe calea porticului acelei
porţi şi să iasă pe calea porticului .
9 Dar când poporul ţării va veni înaintea DOMNULUI la săr-
bătorile solemne, cel care intră pe calea porţii de nord să se
închine,  să  iasă  pe  calea  porţii  de  sud;  şi  cel  care  intră  pe
calea porţii de sud, să iasă pe calea porţii de nord; să nu se
întoarcă pe calea porţii pe care a intrat, ci să iasă pe cea din
faţa acesteia .
10 Şi prinţul să intre în mijlocul lor când ei intră; şi când ei
ies, să iasă împreună cu ei .
11 Şi la sărbători şi la solemnităţi darul de mâncare să fie o
efă pentru un taur şi o efă pentru un berbec; şi pentru miei
cât este în stare să dea; şi un hin de untdelemn pentru o efă .
12 Şi când prinţul va pregăti o ofrandă arsă de bunăvoie sau
ofrande  de  pace  de  bunăvoie  pentru  DOMNUL,  unul  să  îi
deschidă atunci poarta care dă spre est şi el să pregătească
ofranda sa arsă şi ofrandele sale de pace, precum a făcut în
ziua de sabat; apoi să iasă; şi, după ieşirea lui cineva să închi-
dă poarta .

500

Ezechiel  48

13  Tu  să  pregăteşti  zilnic  o  ofrandă  arsă  DOMNULUI  din-
tr-un  miel  fără  cusur  de  un  an;  să  îl  pregăteşti  în  fiecare
dimineaţă .
14  Şi  să  pregăteşti  un  dar  de  mâncare  pentru  acesta  în  fi-
ecare  dimineaţă,  a  şasea  parte  dintr-o  efă  şi  a  treia  parte
dintr-un  hin  de  untdelemn  pentru  a  înmuia  floarea  făinii;
un  dar  de  mâncare  neîncetat  printr-o  rânduială  continuă
DOMNULUI .
15  Astfel  ei  să  pregătească  mielul  şi  darul  de  mâncare  şi
untdelemnul,  în  fiecare  dimineaţă  pentru  o  ofrandă  arsă
neîncetată .
16 ¶ Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Dacă prinţul dă un
dar unuia dintre fiii săi, această moştenire să fie a fiilor săi,
să fie stăpânirea lor prin moştenire .
17 Dar dacă dă un dar din moştenirea sa unuia dintre ser-
vitorii săi, atunci acesta să fie al lui până în anul libertăţii;
după aceasta să se întoarcă la prinţ; dar moştenirea lui să fie
a fiilor săi pentru ei .
18 Mai mult, prinţul să nu ia din moştenirea poporului prin
oprimare, pentru a-i alunga din stăpânirea lor, ci să dea fiilor
săi moştenire din propria lui stăpânire, ca poporul meu să
nu fie împrăştiat fiecare om din stăpânirea lui .
19 ¶ După aceea m-a dus prin intrarea care era în latura por-
ţii,  în  camerele  sfinte  ale  preoţilor,  care  dau  spre  nord;  şi,
iată, era un loc pe cele două laturi spre vest .
20 Apoi mi-a spus: Acesta este locul unde preoţii vor fierbe
ofranda pentru fărădelege şi ofranda pentru păcat, unde vor
coace darul de mâncare; ca să nu le ducă afară în curtea ex-
terioară, pentru a sfinţi poporul .
21 Atunci m-a dus în curtea exterioară şi m-a făcut să trec
prin cele patru colţuri ale curţii; şi, iată, în fiecare colţ al cur-
ţii era o curte .
22 În cele patru colţuri ale curţii erau curţi alăturate lungi
de  patruzeci  de  coţi  şi  late  de  treizeci;  aceste  patru  colţuri
erau de o singură măsură .
23 Şi era un rând de clădiri de jur împrejur în ele, de jur îm-
prejurul celor patru şi erau făcute cu locuri pentru fierbere,
de jur împrejur, sub rânduri .
24 Apoi el mi-a spus: Acestea sunt locurile celor care fierb,
unde servitorii casei vor fierbe sacrificiile poporului .

CApitoLuL 47

DUPă aceasta m-a dus din nou la uşa casei şi, iată, ape

ieşeau de sub pragul casei spre est; pentru că faţa casei
dădea spre est şi apele curgeau de sub partea dreaptă a casei,
în partea de sud a altarului .
2 Apoi m-a dus pe calea porţii dinspre nord şi m-a condus
împrejurul căii de afară până la poarta exterioară spre calea
care dă spre est; şi, iată, curgeau ape pe partea dreaptă .
3  Şi  când  bărbatul  care  avea  frânghia  în  mâna  a  ieşit  spre
est, a măsurat o mie de coţi şi m-a trecut prin ape; apele erau
până la glezne .
4 Din nou a măsurat o mie şi m-a trecut prin ape; apele erau
până  la  genunchi .  Din  nou  a  măsurat  o  mie  şi  m-a  trecut;
apele erau până la coapse .
5 După aceea a măsurat o mie; şi era un râu pe care nu-l pu-
team trece; pentru că apele crescuseră, ape de înotat, un râu
care nu putea fi trecut .
6 Şi mi-a spus: Fiu al omului, ai văzut aceasta? Apoi m-a dus
şi m-a făcut să mă întorc la marginea râului .
7 Acum, când m-am întors, iată, pe malul râului erau foarte
mulţi pomi pe o parte şi pe cealaltă .

8 Apoi mi-a spus: Aceste ape ies spre ţara de est şi coboară
spre  deşert  şi  se  varsă  în  mare, când  se  vor  vărsa  în  mare,
apele se vor vindeca .
9 Şi se va întâmpla, că orice lucru care trăieşte, care se miş-
că, oriunde râurile vor curge, va trăi; şi va fi o foarte mare
mulţime de peşti, pentru că aceste ape vor curge până acolo,
fiindcă aceştia vor fi vindecaţi; şi fiecare lucru, pe unde va
curge râul, va trăi .
10 Şi se va întâmpla, că pescarii vor sta în picioare pe el, de
la En-Ghedi chiar până la En-Eglaim; va fi un loc pentru a
întinde plase; peştii lor vor fi conform cu felul lor, ca peştii
mării celei mari, foarte mulţi .
11 Dar locurile ei noroioase şi mlaştinile ei nu vor fi vindeca-
te; vor fi date pentru sare .
12 Şi lângă râu, pe malul lui, de o parte şi de cealaltă parte,
vor creşte tot felul de pomi pentru hrană, a căror frunză nu
se veştejeşte, nici rodul lor nu va fi mistuit; el va aduce rod
nou  conform  cu  lunile  lui,  pentru  că  apele  lui  au  ieşit  din
sanctuar; şi rodul lui va fi pentru hrană şi frunza lui pentru
medicament .
13 ¶ Astfel spune Domnul DUMNEZEU: Aceasta va fi grani-
ţa, în care veţi moşteni ţara conform cu cele douăsprezece
triburi ale lui Israel; Iosif va avea două părţi .
14 Şi o veţi moşteni, unul ca şi celălalt, referitor la ea mi-am
ridicat mâna pentru a o da taţilor voştri; şi această ţară vă va
cădea ca moştenire .
15 Şi acesta va fi graniţa ţării spre latura de nord, de la marea
cea mare, calea Hetlonului, precum se merge la Ţedad;
16 Hamat, Berota, Sibraim, care este între graniţa Damascului
şi graniţa Hamatului; Haţer-Haticon, care este lângă ţinutul
Hauranului .
17 Şi graniţa de la mare va fi Haţar-Enon, graniţa Damascului
şi la nord spre nord şi graniţa Hamatului . Aceasta este latura
de nord .
18 Şi latura de est să o măsuraţi de la Hauran şi de la Damasc
şi de la Galaad şi de la ţara lui Israel, lângă Iordan, de la gra-
niţă până la marea de est . Şi aceasta este latura de est .
19 Şi latura de sud spre sud, de la Tamar până la apele certei
în Cades, râul până la marea cea mare . Şi aceasta este latura
de sud spre sud .
20  Latura  de  vest  de  asemenea  va  fi  marea  cea  mare  de  la
graniţă, precum vine cineva în faţa Hamatului . Aceasta este
latura de vest .
21 Astfel să împărţiţi această ţară între voi conform cu tri-
burile lui Israel .
22 Şi se va întâmpla, că o veţi împărţi prin sorţ ca moştenire,
vouă şi străinilor, care locuiesc temporar în mijlocul vostru,
care vor naşte copii în mijlocul vostru; şi ei să vă fie ca năs-
cuţi în ţară printre copiii lui Israel; ei să aibă moştenire cu
voi printre triburile lui Israel .
23 Şi aşa să fie, că în tribul în care străinul locuieşte temporar,
acolo să îi daţi moştenirea lui, spune Domnul DUMNEZEU .

CApitoLuL 48

ŞI acestea sunt numele triburilor . De la marginea de nord

spre ţinutul căii Hetlonului, precum se merge la Hamat,
Haţar-Enan, graniţa Damascului spre nord, până la ţinutul
Hamatului;  pentru  că  acestea  sunt  laturile  lui  de  est  şi  de
vest; o parte pentru Dan.
2 Şi lângă graniţa lui Dan, de la latura de est până la latura de
vest, o parte pentru Aşer.
3 Şi lângă graniţa lui Aşer, de la latura de est până la latura

501

Ezechiel  48

de vest, o parte pentru Neftali.
4 Şi lângă graniţa lui Neftali, de la latura de est până la latura
de vest, o parte pentru Manase.
5 Şi lângă graniţa lui Manase, de la latura de est până la latu-
ra de vest, o parte pentru Efraim.
6 Şi lângă graniţa lui Efraim, de la latura de est până la latura
de vest, o parte pentru Ruben.
7 Şi lângă graniţa lui Ruben, de la latura de est până la latura
de vest, o parte pentru Iuda.
8 Şi lângă graniţa lui Iuda, de la latura de est până la latura
de vest, va fi ofranda pe care o veţi oferi de douăzeci şi cinci
de mii de trestii în lăţime şi în lungime ca una din celelalte
părţi, de la latura de est până la latura de vest, şi sanctuarul
va fi în mijlocul său .
9 Darul pe care o veţi oferi DOMNULUI va fi de douăzeci şi
cinci de mii în lungime şi de zece mii în lăţime .
10 Şi pentru ei, pentru preoţi, va fi acest dar sfânt; spre nord,
douăzeci, şi cinci de mii în lungime şi spre vest, zece mii în
lăţime; şi spre est, zece mii în lăţime, şi spre sud douăzeci şi
cinci de mii în lungime; şi sanctuarul DOMNULUI va fi în
mijlocul lui .
11 Să fie pentru preoţii, care sunt sfinţiţi, dintre fiii lui Ţadoc,
care au păzit sarcina mea, care nu au rătăcit când copiii lui
Israel au rătăcit, precum au rătăcit leviţii .
12 Şi acest dar al ţării care este oferit le va fi preasfânt, lângă
graniţa leviţilor .
13  Şi  în  faţa  graniţei  preoţilor  leviţii,  vor  avea  douăzeci  şi
cinci de mii în lungime şi zece mii în lăţime; toată lungimea
va fi de douăzeci şi cinci de mii şi lăţimea de zece mii .
14 Şi ei să nu vândă din el, nici să nu îl schimbe, nici să nu în-
străineze roadele dintâi ale ţării; pentru că acesta este sfânt
pentru DOMNUL .
15 Şi cele cinci mii, care rămân în lăţime în faţa celor do-
uăzeci şi cinci de mii, să fie un loc care nu este sfânt, pentru
cetate, pentru locuinţe şi pentru împrejurimi; şi cetatea să fie
în mijlocul său .
16  Şi  acestea  să  fie  măsurile  lui:  partea  de  nord,  patru  mii
cinci  sute,  şi  partea  de  sud,  patru  mii  cinci  sute,  şi  partea
de est, patru mii cinci sute, şi partea de vest, patru mii cinci
sute .
17 Şi împrejurimile cetăţii să fie spre nord, două sute cinci-
zeci,  şi  spre  sud,  două  sute  cincizeci,  şi  spre  est,  două  sute
cincizeci, şi spre vest, două sute cincizeci .
18 Şi ceea ce rămâne din lungime în faţa darului părţii sfinte
să fie zece mii spre est şi zece mii spre vest; să fie în faţa da-
rului părţii sfinte; şi venitul lui să fie pentru hrana celor ce

servesc cetatea .
19 Şi cei care servesc cetatea să o servească din toate triburile
lui Israel .
20 Tot darul să fie de douăzeci şi cinci de mii pe douăzeci şi
cinci de mii; să oferiţi darul pătrat, cu stăpânirea cetăţii .
21 Şi ce rămâne să fie pentru prinţ, de o parte şi de cealaltă
a darului sfânt şi a stăpânirii cetăţii, în faţa celor douăzeci
şi cinci de mii ale darului spre graniţa de est şi spre vest în
faţa celor douăzeci şi cinci de mii spre graniţa de vest, în faţa
părţilor pentru prinţ, şi aceasta să fie darul sfânt; şi sanctua-
rul casei să fie în mijlocul lui .
22 Mai mult, de la stăpânirea leviţilor şi de la stăpânirea ce-
tăţii, fiind în mijlocul a ceea ce este al prinţului, între graniţa
lui Iuda şi graniţa lui Beniamin, să fie pentru prinţ .
23 Şi cât despre restul triburilor, de la latura de est până la
latura de vest, Beniamin va avea o parte .
24 Şi lângă graniţa lui Beniamin, de la latura de est până la
latura de vest, Simeon va avea o parte .
25 Şi lângă graniţa lui Simeon, de la latura de est până la la-
tura de vest, Isahar va avea o parte .
26 Şi lângă graniţa lui Isahar, de la latura de est până la latura
de vest, Zabulon va avea o parte .
27 Şi lângă graniţa lui Zabulon, de la latura de est până la
latura de vest, Gad va avea o parte .
28 Şi lângă graniţa lui Gad, pe latura de sud spre sud; graniţa
va fi de la Tamar până la apele certei în Cades şi la râul spre
marea cea mare .
29 Aceasta este ţara pe care o veţi împărţi prin sorţ triburi-
lor lui Israel ca moştenire, şi acestea sunt părţile lor, spune
Domnul DUMNEZEU .
30 Şi acestea sunt ieşirile cetăţii pe latura de nord, patru mii
cinci sute de măsuri .
31 ¶ Şi porţile cetăţii vor fi după numele triburilor lui Israel,
trei porţi spre nord: o poartă a lui Ruben, o poartă a lui Iuda,
o poartă a lui Levi .
32  Şi  pe  latura  de  est,  patru  mii  cinci  sute;  şi  trei  porţi,  şi
o poartă a lui Iosif, o poartă a lui Beniamin, o poartă a lui
Dan .
33  Şi  pe  latura  de  sud,  patru  mii  cinci  sute  măsuri;  şi  trei
porţi, o poartă a lui Simeon, o poartă a lui Isahar, o poartă
a lui Zabulon .
34 Pe latura de vest, patru mii cinci sute, cu cele trei porţi
ale lor; o poartă a lui Gad, o poartă a lui Aşer, o poartă a lui
Neftali .
35 Erau de jur împrejur optsprezece mii de măsuri; şi nume-
le cetăţii din acea zi va fi: DOMNUL este acolo .

502

… Daniel …

Capitolul 1

ÎN  anul  al  treilea  al  domniei  lui  Ioiachim,  împăratul  lui

Iuda,  a  venit  Nebucadneţar,  împăratul  Babilonului,  la

Ierusalim şi l-a asediat .
2 Şi Domnul l-a dat pe Ioiachim, împăratul lui Iuda, în mâna
lui, cu o parte din vasele casei lui Dumnezeu; pe care le-a
dus în ţara Şinar la casa dumnezeului său; şi a adus vasele în
casa tezaurului dumnezeului său .
3 Şi împăratul i-a vorbit lui Aşpenaz, stăpânul famenilor săi,
să aducă pe câţiva dintre copiii lui Israel şi din sămânţa îm-
păratului şi a prinţilor;
4 Copii în care nu era cusur, ci plăcuţi la vedere şi pricepuţi
în toată înţelepciunea şi iscusiţi în cunoaştere şi înţelegând
ştiinţa şi să fie în stare să stea în palatul împăratului şi pe
care să îi înveţe învăţătura şi limba caldeenilor .
5 Şi împăratul le-a rânduit o porţie zilnică din mâncarea îm-
păratului şi din vinul pe care l-a băut; astfel hrănindu-i trei
ani, ca la sfârşitul acestora să poată sta în faţa împăratului .
6  Şi  printre  aceştia  erau  dintre  copiii  lui  Iuda:  Daniel,
Hanania, Mişael şi Azaria;
7  Cărora  mai  marele  famenilor  le-a  dat  nume;  şi  i-a  dat
lui  Daniel  numele  Belteşaţar;  şi  lui  Hanania,  Şadrac;  şi  lui
Mişael, Meşac; şi lui Azaria, Abednego .
8 ¶ Dar  Daniel  a  hotărât  în  inima  lui  să  nu  se  întineze  cu
porţia de mâncare a împăratului, nici cu vinul pe care îl bea
el; de aceea a cerut de la mai marele famenilor să nu îl oblige
să se pângărească .
9 Şi Dumnezeu i-a dat lui Daniel favoare şi milă înaintea mai
marelui famenilor .
10 Şi mai marele famenilor i-a spus lui Daniel: Mă tem de
domnul meu împăratul, care v-a rânduit mâncarea şi băutu-
ra; căci de ce să vadă el feţele voastre arătând mai rău decât a
tinerilor care sunt de felul vostru? Atunci îmi veţi pune capul
în pericol în faţa împăratului .
11 Atunci Daniel i-a spus lui Melţar, pe care mai marele fa-
menilor l-a pus peste Daniel, Hanania, Mişael şi Azaria:
12 Te implor, încearcă pe servitorii tăi, zece zile; şi ei să ne
dea legume să mâncăm şi apă să bem .
13 Şi să fie privite înfăţişările noastre înaintea ta şi înfăţişa-
rea tinerilor ce mănâncă din porţia de mâncare a împăratu-
lui; şi după cum vezi aşa să te porţi cu servitorii tăi .
14  Astfel  el  le-a  dat  ascultare  în  acest  lucru  şi  i-a  încercat
zece zile .
15 Şi la sfârşitul a zece zile, înfăţişările lor au apărut mai fru-
moase şi mai grase în carne decât a tuturor tinerilor care au
mâncat porţia de mâncare a împăratului .
16 Astfel Melţar a luat porţia lor de mâncare şi vinul pe care
trebuiau să îl bea; şi le-a dat legume .
17 ¶ Cât despre aceşti patru tineri, Dumnezeu le-a dat cu-
noaştere şi pricepere în toată învăţătura şi înţelepciunea; şi
Daniel avea înţelegere în toate viziunile şi visele .
18 Şi la sfârşitul zilelor la care împăratul spusese să îi aducă,
mai marele famenilor i-a adus înaintea lui Nebucadneţar .
19 Şi împăratul a vorbit îndeaproape cu ei; şi dintre toţi nu
s-a  găsit  nimeni  ca  Daniel,  Hanania,  Mişael  şi  Azaria;  de
aceea au stat în picioare înaintea împăratului .
20 Şi în toate lucrurile de înţelepciune şi înţelegere de care
i-a  întrebat  împăratul,  i-a  găsit  de  zece  ori  mai  buni  decât
toţi magii şi astrologii care erau în tot domeniul lui .

21 Şi Daniel a fost acolo până în primul an al împăratului
Cirus .

CApitoLuL 2

ŞI  în  anul  al  doilea  al  domniei  lui  Nebucadneţar,

Nebucadneţar a visat visuri şi duhul i s-a tulburat şi som-

nul i-a fugit .
  2  Atunci  împăratul  a  poruncit  să  fie  chemaţi  magii  şi  as-
trologii şi vrăjitorii şi caldeenii, pentru a arăta împăratului
visele  lui .  Astfel,  ei  au  venit  şi  au  stat  în  picioare  înaintea
împăratului .
3 Şi împăratul le-a spus: Am visat un vis şi duhul meu a fost
tulburat pentru a cunoaşte visul .
4 Atunci au vorbit caldeenii împăratului în siriană: Să tră-
ieşti pentru totdeauna împărate, spune servitorilor tăi visul
şi îţi vom arăta interpretarea .
5 Împăratul a răspuns şi a zis caldeenilor: Lucrul acesta mi-a
scăpat; dacă nu îmi veţi face cunoscut visul, cu interpretarea
lui,  veţi  fi  tăiaţi  în  bucăţi  şi  casele  voastre  vor  fi  făcute  un
morman de balegă .
6 Dar dacă îmi arătaţi visul şi interpretarea lui, veţi primi de
la mine daruri şi răsplăţi şi mare onoare; de aceea arătaţi-mi
visul şi interpretarea lui .
7 Ei au răspuns din nou şi au zis: Să spună împăratul servito-
rilor săi visul, iar noi vom arăta interpretarea lui .
8 Împăratul a răspuns şi a zis: Ştiu cu siguranţă că doriţi să
câştigaţi timp, deoarece vedeţi că lucrul mi-a scăpat .
9 Dar dacă nu îmi veţi face cunoscut visul, nu este decât o
singură hotărâre pentru voi, fiindcă aţi pregătit cuvinte min-
cinoase şi corupte pentru a vorbi înaintea mea, până când
timpul se schimbă; de aceea spuneţi-mi visul şi voi cunoaşte
că puteţi să îmi arătaţi interpretarea lui .
10 Caldeenii au răspuns înaintea împăratului şi au zis: Nu
este om pe pământ care poate arăta acest lucru împăratului;
de  aceea  nu  este  nici  împărat,  nici  domn,  nici  conducător,
care să fi cerut astfel de lucruri de la vreun mag sau astrolog
sau caldeean .
11 Şi este lucru rar ceea ce împăratul cere, şi nu este nimeni
altul care să îl poată arăta împăratului, cu excepţia dumne-
zeilor, a căror locuinţă nu este cu carnea .
12 Din această cauză împăratul a fost mânios şi foarte furios
şi a poruncit să fie nimiciţi toţi înţelepţii Babilonului .
13 Şi hotărârea ca înţelepţii să fie ucişi a ieşit; şi căutau pe
Daniel şi pe tovarăşii lui să fie ucişi .
14 ¶ Atunci Daniel a răspuns cu sfat şi înţelepciune lui Arioc,
căpetenia gărzii împăratului, care ieşise să ucidă pe înţelep-
ţii Babilonului;
15 El a răspuns şi a zis lui Arioc căpetenia împăratului: De
ce este hotărârea de la împărat atât de grăbită? Atunci Arioc
i-a făcut cunoscut lui Daniel acest lucru .
16 Atunci Daniel a intrat şi a rugat pe împărat să îi dea timp,
iar el îi va arăta împăratului interpretarea .
17 Atunci Daniel a mers la casa lui şi a făcut lucrul acesta
cunoscut lui Hanania, Mişael şi Azaria, tovarăşii lui,
18 Ca ei să ceară îndurări de la Dumnezeul cerului referitor
la acest secret, ca Daniel şi tovarăşii lui să nu piară cu restul
înţelepţilor Babilonului .
19 Atunci secretul i-a fost revelat lui Daniel într-o viziune de
noapte . Apoi Daniel a binecuvântat pe Dumnezeul cerului .

503

Daniel  3

20  Daniel  a  răspuns  şi  a  zis:  Binecuvântat  fie  numele  lui
Dumnezeu  pentru  totdeauna  şi  întotdeauna,  căci  înţelep-
ciunea şi puterea sunt ale lui;
21 Şi schimbă timpurile şi anotimpurile; îndepărtează îm-
păraţi şi aşează împăraţi; dă înţelepciune înţelepţilor şi cu-
noaştere celor ce cunosc înţelegerea;
22 Revelează lucrurile adânci şi secrete; cunoaşte ce este în
întuneric şi lumina locuieşte cu el .
23 Îţi mulţumesc şi te laud, Dumnezeul taţilor mei, care mi-
ai  dat  înţelepciune  şi  putere  şi  mi-ai  făcut  cunoscut  acum
ceea  ce  noi  am  cerut  de  la  tine,  căci  ne-ai  făcut  cunoscut
acest lucru al împăratului .
24 ¶ De aceea Daniel a intrat la Arioc, căruia împăratul i-a
ordonat să nimicească pe înţelepţii Babilonului, a mers şi i-a
spus astfel: Nu nimici pe înţelepţii Babilonului, du-mă îna-
intea împăratului şi voi arăta împăratului interpretarea .
25 Atunci Arioc l-a dus în grabă pe Daniel înaintea împăra-
tului şi i-a spus astfel: Eu am găsit un om dintre captivii din
Iuda, care va face cunoscut împăratului interpretarea .
26 Împăratul a răspuns şi i-a zis lui Daniel, al cărui nume
era Belteşaţar: Eşti în stare să îmi faci cunoscut visul pe care
l-am văzut şi interpretarea lui?
27 Daniel a răspuns în prezenţa împăratului şi a zis: Secretul
pe care împăratul l-a cerut, nu pot înţelepţii, astrologii, ma-
gii, ghicitorii să îl arate împăratului;
28 Dar este un Dumnezeu în cer care revelează secrete şi
face cunoscut împăratului Nebucadneţar ce va fi în zilele
de pe urmă . Visul tău şi viziunile capului tău pe patul tău,
sunt acestea:
29  Cât  despre  tine,  împărate,  gândurile  tale  ţi-au  venit  pe
patul tău, ceea ce se va întâmpla de acum înainte; şi cel ce
revelează secrete îţi face cunoscut ce se va întâmpla .
30 Dar cât despre mine, acest secret nu îmi este revelat da-
torită vreunei înţelepciuni pe care o am mai mult decât vreo
altă fiinţă, ci de dragul lor să fie făcută cunoscută împăratu-
lui interpretarea şi să cunoşti gândurile inimii tale .
31 ¶ Tu împărate, ai văzut şi iată un mare chip . Acest chip
era mare şi strălucirea lui măreaţă, el a stat în picioare înain-
tea ta; şi forma lui era înfricoşătoare .
32 Capul acestui chip era din aur pur, pieptul şi braţele lui
din argint, pântecele şi coapsele lui din aramă,
33 Picioarele lui din fier, laba piciorului parte din fier şi parte
din lut .
34 Tu ai privit până când o piatră tăiată fără mâini a lovit
chipul peste picioarele lui care erau din fier şi lut şi le-a spart
în bucăţi .
35  Atunci  fierul,  lutul,  arama,  argintul  şi  aurul,  au  fost
sparte  în  bucăţi,  toate  împreună,  şi  au  devenit  ca  pleava
ariilor vara; şi vântul le-a dus departe, încât nu s-a găsit loc
pentru ele; şi piatra care a lovit chipul a devenit un munte
mare şi a umplut întregul pământ .
36 Acesta este visul; şi vom spune interpretarea acestuia în-
aintea împăratului .
37  Tu
împăraţilor:  fiindcă
Dumnezeul  cerului  ţi-a  dat  o  împărăţie,  putere  şi  tărie  şi
glorie .
38 Şi oriunde locuiesc copiii oamenilor, fiarele câmpului şi
păsările cerului le-a dat în mâna ta şi te-a făcut conducător
peste toate acestea . Tu eşti acest cap din aur .
39  Şi  după  tine  se  va  ridica  un  alt  imperiu  inferior  ţie  şi
un  al  treilea  imperiu  de  aramă,  care  va  stăpâni  peste  tot
pământul .

împărate,  eşti

împăratul

40 Şi al patrulea imperiu va fi tare ca fierul, precum fierul
sparge în bucăţi şi supune toate; şi ca fierul ce sparge toate
acestea, astfel va sparge în bucăţi şi va zdrobi .
41 Şi precum ai văzut picioarele şi degetele de la picioare, o
parte din lutul olarului şi o parte din fier, imperiul va fi îm-
părţit; dar va fi în el din tăria fierului, atât cât ai văzut fierul
amestecat cu lut noroios .
42 Şi după cum degetele de la picioare erau parte din fier şi
parte din lut, tot astfel imperiul va fi în parte tare şi în parte
spart .
43 Şi precum ai văzut fier amestecat cu lut noroios, ei se vor
amesteca cu sămânţa oamenilor; dar nu se vor lipi unul de
celălalt, după cum fier nu se amestecă cu lut .
44 Şi în zilele acestor împăraţi Dumnezeul cerului va aşeza
o împărăţie, care nu va fi niciodată distrusă; şi împărăţia nu
va fi lăsată altui popor, ci se va sparge în bucăţi şi va mistui
toate aceste imperii şi va sta în picioare pentru totdeauna .
45 După cum ai văzut că piatra a fost tăiată din munte fără
mâini şi că a spart în bucăţi fierul, arama, lutul, argintul şi
aurul; marele Dumnezeu a făcut cunoscut împăratului ce se
va întâmpla de acum înainte; şi visul este cert şi interpreta-
rea lui sigură .
46 ¶ Atunci împăratul Nebucadneţar a căzut cu faţa la pă-
mânt şi s-a închinat lui Daniel şi a poruncit ca ei să îi aducă
un dar de mâncare şi arome dulci .
47  Împăratul  i-a  răspuns  lui  Daniel  şi  a  zis:  Este  adevărat
că Dumnezeul tău este un Dumnezeu al dumnezeilor şi un
Domn al împăraţilor şi un descoperitor al lucrurilor ascun-
se, văzând că poţi revela acest secret .
48 Atunci împăratul l-a făcut pe Daniel un om mare şi i-a
dat multe daruri măreţe şi l-a făcut conducător peste întrea-
ga provincie a Babilonului şi mai marele guvernatorilor pes-
te toţi înţelepţii Babilonului .
49 Atunci Daniel a cerut de la împărat şi a aşezat pe Şadrac,
Meşac şi Abednego, peste treburile provinciei Babilonului;
iar Daniel a şezut la poarta împăratului .

CApitoLuL 3

ÎMPăRATUL Nebucadneţar, a făcut un chip de aur, a că-

rui înălţime era de şaizeci de coţi şi lăţimea lui şase coţi;

l-a aşezat în câmpia Dura, în provincia Babilon .
2  Atunci  împăratul  Nebucadneţar  a  trimis  să  adune  prin-
ţii, guvernatorii şi căpeteniile, judecătorii, trezorierii, sfătu-
itorii, oamenii legii şi toţi conducătorii provinciilor, să vină
la  dedicarea  chipului  pe  care  împăratul  Nebucadneţar  l-a
înălţat .
3 Atunci prinţii, guvernatorii şi căpeteniile, judecătorii, tre-
zorierii, sfătuitorii, oamenii legii şi toţi conducătorii provin-
ciilor,  s-au  adunat  la  dedicarea  chipului  pe  care  împăratul
Nebucadneţar l-a înălţat; şi au stat în picioare înaintea chi-
pului pe care Nebucadneţar l-a înălţat .
4 Atunci un crainic a strigat tare: Vă este poruncit, popoare,
naţiuni şi limbi,
5 Când auziţi sunetul cornului, flautului, harpei, lirei, psal-
terionului, cimpoiului şi tot felul de muzică, să cădeţi şi să vă
închinaţi  chipului  de  aur  pe  care  împăratul  Nebucadneţar
l-a înălţat;
6 Şi oricine nu cade şi nu se închină, în acelaşi moment va fi
aruncat în mijlocul unui cuptor arzând încins .
7 De aceea, în acel timp, când toate popoarele au auzit su-
netul  cornului,  flautului,  harpei,  lirei,  psalterionului  şi  tot
felul  de  muzică,  toate  popoarele,  naţiunile  şi  limbile,  au

504

Daniel  4

căzut  şi  s-au  închinat  chipului  de  aur  pe  care  împăratul
Nebucadneţar l-a înălţat .
8 ¶ De aceea, în timpul acela, anumiţi caldeeni s-au apropiat
şi au acuzat pe evrei .
9 Au vorbit şi au spus împăratului Nebucadneţar: Să trăieşti
veşnic împărate .
10 Tu, împărate, ai dat o hotărâre, ca fiecare om care va auzi
sunetul  cornului,  flautului,  harpei,  lirei,  psalterionului  şi
cimpoiului şi tot felul de muzică, să cadă şi să se închine chi-
pului de aur;
11 Şi oricine nu cade şi nu se închină, să fie aruncat în mijlo-
cul unui cuptor arzând încins .
12 Sunt anumiţi evrei, Şadrac, Meşac şi Abednego, pe care
i-ai  pus  peste  afacerile  provinciei  Babilon;  aceşti  oameni,
împărate,  nu  te-au  luat  în  considerare,  ei  nu  servesc  dum-
nezeilor tăi, nici nu se închină chipului de aur pe care l-ai
înălţat .
13 Atunci Nebucadneţar, în turbarea şi furia lui, a poruncit
să aducă pe Şadrac, Meşac şi Abednego . Atunci i-au adus pe
aceşti oameni înaintea împăratului .
14 Nebucadneţar a vorbit şi le-a spus: Este adevărat, Şadrac,
Meşac şi Abednego, că nu serviţi dumnezeilor mei, nici nu
vă închinaţi chipului de aur pe care l-am înălţat?
15  Şi,  când  auziţi  sunetul  cornului,  flautului,  harpei,  lirei,
psalterionului, cimpoiului şi tot felul de muzică, dacă sunteţi
gata să cădeţi şi să vă închinaţi chipului pe care l-am făcut,
va fi bine; dar dacă nu vă închinaţi, veţi fi aruncaţi în acelaşi
moment în mijlocul unui cuptor arzând încins; şi cine este
acel Dumnezeu care vă va elibera din mâinile mele?
16  Şadrac,  Meşac  şi  Abednego,  au  răspuns  şi  au  zis  împă-
ratului: Nebucadneţar, nu avem nevoie să îţi răspundem în
acest lucru .
17 Dacă este astfel, Dumnezeul nostru căruia îi servim este
în stare să ne elibereze din cuptorul arzând încins şi ne va
elibera din mâna ta, împărate .
18 Dar dacă nu, să îţi fie cunoscut, împărate, că nu vom servi
dumnezeilor tăi, nici nu ne vom închina chipului din aur pe
care l-ai înălţat .
19  ¶  Atunci  Nebucadneţar  s-a  umplut  de  furie  şi  expresia
de  pe  faţa  lui  s-a  schimbat  împotriva  lui  Şadrac,  Meşac  şi
Abednego;  de  aceea  a  vorbit  şi  le-a  poruncit  să  înfierbân-
te  cuptorul  de  şapte  ori  mai  mult  decât  se  obişnuia  să  fie
înfierbântat .
20 Şi a poruncit celor mai puternici bărbaţi din armata lui să
lege pe Şadrac, Meşac şi Abednego şi să îi arunce în cuptorul
arzând încins .
21 Atunci aceşti bărbaţi au fost legaţi în mantiile lor, izme-
nele lor şi pălăriile lor şi celelalte haine ale lor şi au fost arun-
caţi în mijlocul cuptorului arzând încins .
22 Astfel deoarece porunca împăratului era urgentă şi cup-
torul peste măsură de încins, flacăra focului a ucis pe acei
bărbaţi care luaseră pe Şadrac, Meşac şi Abednego .
23 Şi aceşti trei bărbaţi, Şadrac, Meşac şi Abednego, au căzut
legaţi în mijlocul cuptorului arzând încins .
24 Atunci împăratul Nebucadneţar a fost înmărmurit şi s-a
ridicat în grabă şi a vorbit şi a spus sfătuitorilor săi: Nu am
aruncat noi trei bărbaţi legaţi în mijlocul focului? Ei au răs-
puns şi au zis împăratului: Adevărat, împărate .
25 El a răspuns şi a zis: Iată, văd patru bărbaţi dezlegaţi, um-
blând în mijlocul focului şi nu au nici o vătămare; şi forma
celui de al patrulea este ca a Fiului lui Dumnezeu .
26  Atunci  Nebucadneţar  s-a  apropiat  de  gura  cuptorului

arzând încins şi a vorbit şi a spus: Şadrac, Meşac şi Abednego,
servitori  ai  Dumnezeului  cel  preaînalt,  veniţi  şi  apropiaţi-
vă . Atunci Şadrac, Meşac şi Abednego, au ieşit din mijlocul
focului .
27 Şi prinţii, guvernatorii şi căpeteniile şi sfătuitorii împăra-
tului, fiind adunaţi, au văzut pe aceşti bărbaţi, asupra trupu-
rilor cărora focul nu a avut putere, nici nu a fost pârlit vreun
păr al capului lor, nici mantiile lor schimbate, nici mirosul
focului nu trecuse pe ei .
28 ¶ Atunci Nebucadneţar a vorbit şi a zis: Binecuvântat fie
Dumnezeul lui Şadrac, Meşac şi Abednego, care a trimis pe
îngerul său şi a eliberat pe servitorii lui care s-au încrezut în
el şi au schimbat cuvântul împăratului şi şi-au dat trupurile,
ca să nu servească nici să nu se închine vreunui dumnezeu,
cu excepţia propriului lor Dumnezeu .
29  De  aceea  dau  o  hotărâre:  Ca  fiecare  popor,  naţiune  şi
limbă, care vorbeşte ceva greşit împotriva Dumnezeului lui
Şadrac,  Meşac  şi  Abednego,  să  fie  tăiat  în  bucăţi,  iar  case-
le lor să fie făcute morman de balegă; deoarece nu este alt
Dumnezeu care poate elibera în acest fel .
30  Atunci  împăratul  a  promovat  pe  Şadrac,  Meşac  şi
Abednego, în provincia Babilon .

CApitoLuL 4

ÎMPăRATUL  Nebucadneţar,  tuturor  popoarelor,  naţiu-

nilor şi limbilor, ce locuiesc pe tot pământul: Pace vă fie

înmulţită .
2 Am considerat că este bine să arăt semnele şi minunile pe
care Dumnezeul cel înalt le-a lucrat către mine .
3 Cât de măreţe sunt semnele lui! Şi cât de puternice sunt mi-
nunile lui! Împărăţia lui este o împărăţie veşnică şi domnia
lui este din generaţie în generaţie .
4 ¶ Eu Nebucadneţar mă odihneam în casa mea, înflorind
în palatul meu:
5 Am văzut un vis care m-a înfricoşat şi gândurile mele pe
patul meu şi viziunile capului meu m-au tulburat .
6  De  aceea  am  dat  o  hotărâre  să  se  aducă  toţi  înţelepţii
Babilonului înaintea mea, ca să îmi facă cunoscut interpre-
tarea visului .
7 Atunci au intrat magii, astrologii, caldeenii şi ghicitorii şi
am spus visul înaintea lor, dar nu mi-au făcut cunoscut in-
terpretarea lui .
8 Dar la urmă a intrat Daniel înaintea mea, al cărui nume
era  Belteşaţar,  conform  cu  numele  dumnezeului  meu  şi  în
care este duhul sfinţilor dumnezei şi am spus visul înaintea
lui, zicând:
9 Belteşaţar, stăpânul magilor, deoarece ştiu că duhul sfinţi-
lor dumnezei este în tine şi nimic ascuns nu te tulbură, spu-
ne-mi viziunile visului meu pe care l-am văzut şi interpre-
tarea lui .
10 Astfel erau viziunile capului meu în patul meu; am văzut
şi iată, un copac în mijlocul pământului şi înălţimea lui era
mare .
11 Copacul a crescut şi era tare şi înălţimea lui a ajuns la cer
şi priveliştea lui la marginea întregului pământ;
12  Frunzele  lui  erau  frumoase  şi  fructele  lui  multe  şi  în  el
era mâncare pentru toţi; fiarele câmpului aveau umbră sub
el şi păsările cerului locuiau printre crengile acestuia şi toată
făptura era hrănită din acesta .
13 Am văzut în viziunile capului meu pe patul meu şi iată,
un paznic şi un sfânt a coborât din cer;
14 El a strigat tare şi a spus astfel: Tăiaţi copacul şi retezaţi-i

505

Daniel  5

ramurile, scuturaţi-i frunzele şi împrăştiaţi-i rodul; să se în-
depărteze fiarele de sub el şi păsările dintre ramurile lui;
15  Totuşi  lasă  buturuga  cu  rădăcinile  lui  în  pământ,  chiar
cu o legătură de fier şi aramă, în iarba nouă a câmpului; şi să
fie udat cu roua cerului şi să fie porţia lui cu fiarele în iarba
pământului;
16 Să fie schimbată inima lui de om şi să îi fie dată o inimă de
fiară; şi să treacă şapte timpuri peste el .
17 Acest lucru este prin hotărârea paznicilor şi cererea prin
cuvântul celor sfinţi, cu scopul ca să cunoască cei vii că cel
Preaînalt domneşte în împărăţia oamenilor şi o dă oricui vo-
ieşte şi aşează peste ea pe cei mai josnici dintre oameni .
18 Acest vis eu împăratul Nebucadneţar l-am văzut . Acum
tu,  Belteşaţar,  declară  interpretarea  lui,  întrucât  toţi  înţe-
lepţii împărăţiei mele nu sunt în stare să îmi facă cunoscut
interpretarea;  dar  tu  eşti  în  stare,  căci  duhul  dumnezeilor
sfinţi este în tine .
19  ¶  Atunci  Daniel,  al  cărui  nume  era  Belteşaţar,  a  rămas
înmărmurit  pentru  o  oră  şi  gândurile  lui  l-au  tulburat .
Împăratul a vorbit şi a spus: Belteşaţar, să nu te tulbure visul
sau interpretarea lui . Belteşaţar a răspuns şi a zis: Domnul
meu,  visul  să  fie  pentru  cei  ce  te  urăsc  şi  interpretarea  lui
duşmanilor tăi .
20 Copacul pe care l-ai văzut, care a crescut şi era tare, a că-
rui înălţime a atins cerul şi priveliştea lui tot pământul;
21 A cărui frunze erau frumoase şi rodul lui mult şi în el era
mâncare pentru toţi; sub care fiarele câmpului au locuit şi pe
ramurile căruia păsările cerului au avut locuinţa lor:
22 Acesta eşti tu, împărate, care ai crescut şi ai devenit tare,
căci măreţia ta a crescut şi atinge cerul şi domnia ta până la
marginea pământului .
23 Şi pentru că împăratul a văzut un paznic şi un sfânt cobo-
rând din cer şi spunând: Tăiaţi copacul şi distrugeţi-l; totuşi
lăsaţi buturuga cu rădăcinile lui în pământ, chiar cu o legă-
tură de fier şi aramă, în iarba moale a câmpului; şi să fie udat
cu roua cerului şi să fie porţia lui cu fiarele câmpului, până
când şapte timpuri vor trece peste el;
24  Aceasta  este  interpretarea,  împărate  şi  acesta  este  ho-
tărârea  celui  Preaînalt,  care  a  venit  peste  domnul  meu
împăratul:
25 Te vor alunga dintre oameni şi locuinţa ta va fi cu fiarele
câmpului şi te vor face să mănânci iarbă ca boii şi te vor uda
cu  roua  cerului  şi  şapte  timpuri  vor  trece  peste  tine,  până
când vei cunoaşte că cel Preaînalt domneşte în împărăţia oa-
menilor şi o dă oricui voieşte .
26 Şi pentru că au poruncit să lase buturuga cu rădăcinile
copacului, împărăţia ta îţi va fi sigură, după ce vei fi cunos-
cut că cerurile domnesc .
27  De  aceea,  împărate,  să  îţi  fie  bine  primit  sfatul  meu  şi
încetează păcatele tale, făcând dreptate; şi nelegiuirile tale,
arătând milă, celor săraci; poate va fi o lungire a liniştii tale .
28 ¶ Toate acestea au venit peste împăratul Nebucadneţar .
29 La sfârşitul a douăsprezece luni umbla prin palatul împă-
răţiei Babilonului .
30 Împăratul a vorbit şi a spus: Nu este acesta marele Babilon,
pe care eu l-am construit pentru casa împărăţiei prin tăria
puterii mele şi pentru onoarea maiestăţii mele?
31 În timp ce cuvântul era încă în gura împăratului, a căzut
o  voce  din  cer,  spunând:  Împărate  Nebucadneţar,  ţie  ţi  se
spune: Împărăţia este îndepărtată de la tine .
32 Şi te vor alunga dintre oameni şi locuinţa ta va fi cu fia-
rele câmpului; te vor face să mănânci iarbă ca boii şi şapte

timpuri vor trece peste tine, până când vei cunoaşte că cel
Preaînalt  domneşte  în  împărăţia  oamenilor  şi  o  dă  oricui
voieşte .
33 În aceeaşi oră s-a împlinit aceasta peste Nebucadneţar şi a
fost alungat dintre oameni şi a mâncat iarbă ca boii şi trupul
lui a fost udat cu roua cerului, până când perii lui au crescut
ca penele acvilei şi unghiile lui ca ghearele păsărilor .
34  ¶  Şi  la  sfârşitul  zilelor  eu  Nebucadneţar  mi-am  ridicat
ochii spre cer şi înţelegerea mi s-a întors şi am binecuvântat
pe cel Preaînalt şi l-am lăudat şi l-am onorat pe cel ce trăieşte
pentru totdeauna, a cărui domnie este o domnie veşnică şi
împărăţia lui este din generaţie în generaţie;
35 Şi toţi locuitorii pământului sunt socotiţi ca nimic; şi el
face conform voii lui în oştirea cerului şi printre locuitorii
pământului; şi nimeni nu poate opri mâna lui, sau să îi spu-
nă: Ce faci?
36 În acelaşi timp raţiunea mi s-a întors; şi pentru gloria îm-
părăţiei  mele,  onoarea  mea  şi  strălucirea  mi  s-au  întors;  şi
sfătuitorii  mei  şi  domnii  mei  m-au  căutat;  şi  am  fost  înte-
meiat  în  împărăţia  mea  şi  maiestate  din  abundenţă  mi  s-a
adăugat .
37 Acum eu Nebucadneţar laud şi înalţ şi onorez pe Împăratul
cerului, ale cărui lucrări toate sunt adevăr şi căile lui judeca-
tă; şi pe cei ce umblă în mândrie este în stare să îi doboare .

CApitoLuL 5

ÎMPăRATUL Belşaţar a făcut un mare ospăţ pentru o mie

dintre domnii lui şi a băut vin înaintea celor o mie .

2 Belşaţar, în timp ce gusta vinul, a poruncit să aducă vasele
de aur şi argint pe care tatăl său Nebucadneţar le scosese din
templul din Ierusalim; pentru ca împăratul şi prinţii lui, so-
ţiile lui şi concubinele lui, să bea din ele .
3 Atunci au adus vasele din aur care au fost scoase din tem-
plul casei lui Dumnezeu din Ierusalim; şi împăratul şi prin-
ţii lui, soţiile lui şi concubinele lui, au băut din ele .
4 Au băut vin şi au lăudat dumnezeii din aur şi din argint,
din aramă, din fier, din lemn şi din piatră .
5 În acelaşi moment au ieşit degetele unei mâini de om şi au
scris în partea opusă sfeşnicului pe tencuiala peretelui din
palatul împăratului; şi împăratul a văzut partea mâinii care
scria .
6 Atunci înfăţişarea împăratului s-a schimbat şi gândurile
lui l-au tulburat, astfel încât încheieturile coapselor sale s-au
desfăcut şi genunchii i s-au lovit unul de altul .
7 Împăratul a strigat cu voce tare să aducă astrologii, calde-
enii şi ghicitorii . Şi împăratul a vorbit şi a spus înţelepţilor
Babilonului: Oricine va citi această scriere şi îmi va arăta in-
terpretarea ei, va fi îmbrăcat cu purpură şi va avea un lanţ
din aur la gâtul lui şi va fi al treilea domnitor în împărăţie .
8 Atunci au intrat toţi înţelepţii împăratului; dar nu au putut
citi scrisul, nici să facă cunoscută împăratului interpretarea
lui .
9 Atunci împăratul Belşaţar s-a tulburat mult şi înfăţişarea
lui s-a schimbat în el şi domnii lui au fost înmărmuriţi .
10  ¶  Şi  împărăteasa,  din  cauza  cuvintelor  împăratului  şi  a
domnilor  lui,  a  venit  în  casa  banchetului  şi  împărăteasa  a
vorbit şi a spus: Împărate, să trăieşti veşnic; să nu te tulbure
gândurile tale, nici nu lăsa înfăţişarea ta să fie schimbată;
11 Este un om în împărăţia ta, în care este duhul dumneze-
ilor sfinţi; şi în zilele tatălui tău lumină şi înţelegere şi înţe-
lepciune, ca înţelepciunea dumnezeilor, s-a găsit în el; pe el
împăratul Nebucadneţar tatăl tău, împăratul, spun eu, tatăl

506

Daniel  6

tău  l-a  făcut  stăpân  al  magilor,  astrologilor,  caldeenilor  şi
ghicitorilor;
12 Căci un duh ales şi cunoaştere şi înţelegere, interpretare de
vise şi arătare de sentinţe grele şi dezlegarea îndoielilor, s-au
găsit în acest Daniel, pe care împăratul l-a numit Belteşaţar;
acum să fie chemat Daniel, iar el va arăta interpretarea .
13 Atunci Daniel a fost adus înaintea împăratului . Şi împă-
ratul a vorbit şi i-a spus lui Daniel: Eşti tu acel Daniel, care
eşti dintre copiii captivităţii lui Iuda, pe care împăratul, tatăl
meu, i-a scos din Iuda?
14 Şi am auzit despre tine, că duhul dumnezeilor este în tine
şi că lumină şi înţelegere şi aleasă înţelepciune se găseşte în
tine .
15 Şi acum înţelepţii, astrologii, au fost aduşi înaintea mea,
ca să citească această scriere şi să îmi facă cunoscută inter-
pretarea ei; dar nu au putut să arate interpretarea lucrului;
16 Şi am auzit despre tine, că poţi face interpretări şi să dez-
legi îndoieli; acum dacă poţi să citeşti scrisul şi să îmi faci
cunoscut interpretarea lui, vei fi îmbrăcat în purpură şi vei
avea un lanţ din aur la gâtul tău şi vei fi al treilea domnitor
în împărăţie .
17 Atunci Daniel a răspuns şi a zis înaintea împăratului: Să îţi
rămână ţie darurile şi dă răsplăţile tale altuia; totuşi voi citi
scrierea împăratului şi îi voi face cunoscut interpretarea .
18 Împărate, Dumnezeul cel preaînalt i-a dat lui Nebucadneţar
tatăl tău o împărăţie şi maiestate şi glorie şi onoare;
19  Şi  pentru  maiestatea  pe  care  i-a  dat-o,  toate  popoarele,
naţiunile şi limbile, au tremurat şi s-au temut înaintea lui; pe
cine voia ucidea; şi pe cine voia, ţinea în viaţă; şi pe cine voia,
înălţa; şi pe cine voia, umilea .
20 Dar când i s-a înălţat inima şi i s-a împietrit mintea în
mândrie,  a  fost  deposedat  de  tronul  lui  împărătesc  şi  i-au
luat gloria;
21 Şi a fost alungat dintre fii oamenilor; şi inima lui a fost
făcută ca a fiarelor şi locuinţa lui a fost cu măgarii sălbatici;
l-au hrănit cu iarbă ca pe boi şi trupul i-a fost udat cu roua
cerului; până când a cunoscut că Dumnezeul cel preaînalt a
domnit în împărăţia oamenilor şi că rânduieşte peste ea pe
oricine voieşte .
22 Şi tu, Belşaţar, fiul lui, nu ţi-ai umilit inima, cu toate că ai
cunoscut toate acestea;
23  Ci  te-ai  ridicat  împotriva  Domnului  cerului;  iar  ei  au
adus vasele casei lui înaintea ta şi tu şi domnii tăi, soţiile tale
şi concubinele tale, aţi băut vin din ele; şi ai lăudat dumne-
zeii din argint şi aur, din aramă, fier, lemn şi piatră, care nu
văd, nici nu aud, nici nu cunosc; şi pe Dumnezeul în a cărui
mână este suflarea ta şi ale căruia sunt toate căile tale, tu, nu
l-ai glorificat;
24 Atunci a fost trimisă partea de mână de la el; şi această
scriere a fost scrisă .
25 Şi aceasta este scrierea care a fost scrisă,  MENE,  MENE,
TEKEL, UFARSIN .
26 Aceasta este interpretarea lucrului: MENE: Dumnezeu a
numărat împărăţia ta şi a sfârşit-o .
27 TEKEL: Eşti cântărit în balanţe şi eşti în lipsă .
28  PERES:  Împărăţia  ta  este  divizată  şi  dată  mezilor  şi
perşilor .
29 Atunci Belşaţar a poruncit şi l-au îmbrăcat pe Daniel în
purpură şi au pus un lanţ din aur la gâtul său şi au făcut o
proclamaţie referitor la el, ca el să fie al treilea domnitor în
împărăţie .
30  ¶  În  acea  noapte  a  fost  ucis  Belşaţar,  împăratul

caldeenilor .
31 Şi Darius, medul, a luat împărăţia, fiind în vârstă de şai-
zeci şi doi de ani .

CApitoLuL 6

i-A plăcut lui Darius să aşeze peste împărăţie o sută două-

zeci de prinţi, care să fie peste întreaga împărăţie;

2 Şi peste aceştia trei preşedinţi, dintre care Daniel era pri-
mul; ca prinţii să le dea socoteală, iar împăratul să nu aibă
daună .
3 Atunci acest Daniel a fost preferat peste preşedinţi şi prinţi,
deoarece un duh ales era în el; şi împăratul s-a gândit să îl
aşeze peste întreg domeniul .
4  Atunci  preşedinţii  şi  prinţii  au  căutat  să  găsească  ocazie
împotriva lui Daniel referitor la împărăţie; dar nu au putut
afla nici ocazie nici vină; deoarece era credincios, nu s-a aflat
în el nici eroare nici greşeală .
5  Atunci  aceşti  oameni  au  spus:  Nu  vom  găsi  vreo  ocazie
împotriva acestui Daniel, decât dacă o găsim împotriva lui
referitor la legea Dumnezeului său .
6 ¶ Atunci aceşti preşedinţi şi prinţi s-au adunat la împărat
şi i-au spus astfel: Împărate Darius, să trăieşti veşnic .
7 Toţi preşedinţii împărăţiei, guvernatorii şi prinţii, sfătui-
torii şi căpeteniile, s-au sfătuit împreună pentru a stabili un
edict împărătesc şi pentru a face o hotărâre fermă, ca oricine
va face o cerere vreunui Dumnezeu sau om, pentru treizeci
de  zile,  altuia  decât  ţie,  împărate,  să  fie  aruncat  în  groapa
leilor .
8 Acum împărate, întemeiază hotărârea şi semnează înscri-
sul, ca să nu fie schimbat, conform legii mezilor şi perşilor,
care nu se schimbă .
9 Astfel împăratul Darius a semnat scrierea şi hotărârea .
10  Şi  când  Daniel  a  cunoscut  că  înscrisul  a  fost  semnat,  a
intrat în casa lui; şi ferestrele lui fiind deschise în camera lui
spre Ierusalim, a îngenuncheat pe genunchii săi de trei ori
pe zi şi s-a rugat şi a adus mulţumiri înaintea Dumnezeului
său, cum a făcut mai înainte .
11 ¶ Atunci aceşti bărbaţi s-au adunat şi l-au găsit pe Daniel
rugându-se şi făcând cerere înaintea Dumnezeului său .
12 Atunci s-au apropiat şi au vorbit înaintea împăratului re-
feritor la hotărârea împăratului: Nu ai semnat o hotărâre, ca
fiecare om care va face o cerere vreunui Dumnezeu sau om
timp de treizeci de zile, altuia decât ţie, împărate, va fi arun-
cat în groapa leilor? Împăratul a răspuns şi a zis: Lucrul este
adevărat, conform legii mezilor şi perşilor, care nu trece .
13  Iar  ei  au  răspuns  şi  au  zis  înaintea  împăratului:  Acel
Daniel, care este dintre copiii captivităţii lui Iuda, nu te ia în
considerare, împărate, nici hotărârea pe care ai semnat-o, ci
îşi face cererea de trei ori pe zi .
14 Atunci împăratul, când a auzit aceste cuvinte, a fost foarte
nemulţumit de el însuşi şi şi-a îndreptat inima spre Daniel
pentru  a-l  elibera;  şi  a  ostenit  până  la  apusul  soarelui  să  îl
elibereze .
15  Atunci  aceşti  oameni  s-au  adunat  la  împărat  şi  au  spus
împăratului:  Să  ştii,  împărate,  că  legea  mezilor  şi  perşilor
este: Că nici o hotărâre sau edict pe care împăratul îl înte-
meiază nu poate fi schimbat .
16 Atunci împăratul a poruncit şi l-au adus pe Daniel şi l-au
aruncat  în  groapa  leilor .  Împăratul  a  vorbit  şi  i-a  spus  lui
Daniel: Dumnezeul tău pe care îl serveşti continuu, el te va
elibera .
17 Şi o piatră a fost adusă şi aşezată pe gura gropii; şi împăratul

507

Daniel  7

a sigilat-o  cu propriul sigiliu şi cu sigiliul domnilor  lui;  ca
hotărârea, referitoare la Daniel, să nu fie schimbată .
18 ¶ Atunci împăratul s-a întors la palatul său şi a petrecut
noaptea postind, nici nu au fost aduse instrumente de muzi-
că înaintea lui şi somnul i-a fugit .
19  Şi  împăratul  s-a  ridicat  foarte  devreme  dimineaţa  şi  a
mers în grabă la groapa leilor .
20  Şi  când  s-a  apropiat  de  groapă,  a  strigat  la  Daniel  cu
voce plângătoare şi împăratul a vorbit şi i-a spus lui Daniel:
Daniele, servitor al Dumnezeului cel viu, a fost Dumnezeul
tău, pe care îl serveşti continuu, în stare să te scape de lei?
21  Atunci  Daniel  a  spus  împăratului:  Împărate,  să  trăieşti
veşnic .
22 Dumnezeul meu a trimis pe îngerul său şi a închis gurile
leilor  ca  să  nu  mă  vatăme,  fiindcă  s-a  găsit  nevinovăţie  în
mine înaintea lui; şi de asemenea înaintea ta, împărate, nu
am făcut vătămare .
23 Atunci împăratul s-a bucurat peste măsură pentru el şi
le-a poruncit să îl scoată pe Daniel din groapă . Astfel Daniel
a fost scos din groapă şi nici un fel de vătămare nu s-a găsit
asupra lui, deoarece el a crezut în Dumnezeul său .
24  Şi  împăratul  a  poruncit  şi  au  adus  pe  acei  oameni  care
l-au acuzat pe Daniel şi i-au aruncat în groapa leilor, pe ei, pe
copiii lor şi pe soţiile lor; şi leii i-au apucat şi le-au frânt toate
oasele în bucăţi înainte ca ei să ajungă la fundul gropii .
25 ¶ Atunci împăratul Darius a scris tuturor popoarelor, na-
ţiunilor şi limbilor care locuiesc pe tot pământul: Pacea vă
fie înmulţită .
26 Eu dau o hotărâre: Ca în fiecare domnie a împărăţiei mele
oamenii să tremure şi să se teamă înaintea Dumnezeului lui
Daniel; căci el este Dumnezeul cel viu şi neclintit pentru tot-
deauna şi împărăţia sa nu va fi distrusă şi domnia lui va fi
până la sfârşit .
27 El eliberează şi salvează şi lucrează semne şi minuni în cer
şi pe pământ, el care a eliberat pe Daniel din puterea leilor .
28 Astfel Daniel a prosperat în domnia lui Darius şi în dom-
nia lui Cirus persanul .

CApitoLuL 7

ÎN anul întâi al lui Belşaţar împărat al Babilonului Daniel

a avut un vis şi viziuni ale capului său pe patul său; atunci

a scris visul şi a spus suma acestor lucruri .
2  Daniel  a  vorbit  şi  a  spus:  Am  văzut  în  viziunea  mea  în
noapte  şi  iată,  cele  patru  vânturi  ale  cerului  s-au  luptat  pe
marea cea mare .
3 Şi patru fiare mari au ieşit din mare, diferite una de alta .
4 Prima era ca un leu şi avea aripi de acvilă; am privit până
când aripile ei au fost smulse şi a fost ridicată de pe pământ
şi făcută să stea pe picioare ca un om şi i-a fost dată o inimă
de om .
5 Şi iată, o altă fiară, a doua asemănătoare unui urs, s-a ridi-
cat pe o parte şi avea trei coaste în gura ei între dinţii ei; şi ei
i-au spus astfel: Ridică-te, mănâncă multă carne .
6 După aceasta am privit şi iată, o alta, ca un leopard, care
avea  pe  spatele  ei  patru  aripi  ale  unei  păsări;  fiara  avea  de
asemenea patru capete; şi i s-a dat dominaţie .
7 După aceasta am văzut în noapte viziuni şi iată, o a patra
fiară, îngrozitoare şi vânjoasă şi peste măsură de tare; şi avea
dinţi mari de fier; devora şi rupea în bucăţi şi călca rămăşiţa
în picioarele ei; şi era diferită de toate fiarele care au fost în-
aintea ei; şi avea zece coarne .
8 Am privit cu atenţie coarnele şi iată, a ieşit printre ele un

alt corn mic, înaintea căruia erau trei dintre primele coarne
smulse de la rădăcini; şi iată, în acest corn erau ochi ca ochii
omului şi o gură vorbind lucruri mari .
9  ¶  Am  privit  până  când  tronurile  au  fost  dărâmate  şi
Bătrânul de zile a şezut, îmbrăcămintea lui era albă ca zăpa-
da şi părul capului său ca lâna pură; tronul său era ca flacăra
încinsă şi roţile lui ca foc arzând .
10 Un pârâu încins a curs şi a ieşit dinaintea lui; o mie de mii
i-au servit şi de zece mii de ori zece mii au stat în picioare
înaintea lui; judecata a fost ţinută şi cărţile au fost deschise .
11 Am privit atunci din cauza vocii marilor cuvinte pe care
cornul le vorbea; am privit până când fiara a fost ucisă şi tru-
pul ei nimicit şi dat flăcării arzând .
12 Cât despre restul fiarelor, li s-a luat domnia; totuşi vieţile
lor au fost prelungite pentru un anotimp şi un timp .
13 Am văzut în viziunile nopţii şi iată, unul ca Fiul omului a
venit cu norii cerului şi a venit la Bătrânul de zile şi l-au adus
aproape, înaintea lui .
14 Şi i s-a dat domnie şi glorie şi o împărăţie, ca toate po-
poarele, naţiunile şi limbile să îl servească; domnia lui este
o domnie veşnică, ce nu va trece şi împărăţia sa una care nu
va fi distrusă .
15  ¶  Eu  Daniel  am  fost  întristat  în  duhul  meu  în  mijlocul
trupului meu şi viziunile capului meu m-au tulburat .
16  M-am  apropiat  de  unul  dintre  cei  care  stăteau  acolo  şi
l-am întrebat adevărul despre toate acestea . Astfel mi-a spus
şi mi-a făcut cunoscut interpretarea lucrurilor .
17  Aceste  fiare  mari,  care  sunt  patru,  sunt  patru  împăraţi,
care se vor ridica din pământ .
18 Dar sfinţii celui Preaînalt vor lua împărăţia şi vor stăpâni
împărăţia  pentru  întotdeauna,  chiar  pentru  totdeauna  şi
întotdeauna .
19 Atunci am voit să cunosc adevărul despre cea de-a patra
fiară, care era diferită de toate celelalte, peste măsură de în-
grozitoare, a cărei dinţi erau din fier şi unghiile ei din ara-
mă; care a devorat, a rupt în bucăţi şi a călcat rămăşiţa cu
picioarele ei;
20 Şi despre cele zece coarne care erau în capul ei şi despre
celălalt care ieşise şi înaintea căruia trei au căzut; chiar des-
pre acel corn care avea ochi şi o gură ce vorbea lucruri mari,
a cărui privire era mai tare decât a părtaşilor săi .
21 Am privit şi acelaşi corn a făcut război cu sfinţii şi a i-a
învins;
22 Până când Bătrânul de zile a venit şi le-a fost dată jude-
cata  sfinţilor  celui  Preaînalt;  şi  a  venit  timpul  că  sfinţii  au
stăpânit împărăţia .
23 Astfel a spus el: Cea de-a patra fiară va fi a patra împărăţie
pe pământ, care va fi diferită de toate împărăţiile şi va devo-
ra întregul pământ şi îl va călca şi îl va sparge în bucăţi .
24 Şi cele zece coarne din această împărăţie sunt zece împă-
raţi care se vor ridica; şi un altul se va ridica după ei; şi va fi
diferit de primul şi va supune trei împăraţi .
25 Şi el va vorbi cuvinte mari împotriva celui Preaînalt şi va
obosi pe sfinţii celui Preaînalt şi va gândi să schimbe timpu-
rile şi legile; iar ei vor fi daţi în mâna lui până la un timp şi
timpuri şi împărţirea timpului .
26 Dar judecata se va aşeza şi ei îi vor lua domnia, pentru a o
mistui şi a o distruge până la sfârşit .
27 Şi împărăţia şi domnia şi măreţia împărăţiei sub întregul
cer vor fi date poporului sfinţilor celui Preaînalt, a cărui îm-
părăţie este o împărăţie veşnică; şi toate domniile îl vor servi
şi vor asculta de el .

508

Daniel  9

28 Aici este sfârşitul acestui lucru . Cât despre mine, Daniel,
gândurile  mele  m-au  tulburat  mult  şi  înfăţişarea  mea  s-a
schimbat în mine; dar am ţinut acest lucru în inima mea .

CApitoLuL 8

ÎN anul al treilea al domniei împăratului Belşaţar o viziu-

ne mi-a apărut mie, Daniel, după cea care mi-a apărut la

început .
2 Şi am văzut în viziune; şi s-a întâmplat, când am văzut, că
eu eram la Susa în palat, care este în provincia Elam; şi am
văzut în viziune şi eram lângă râul Ulai .
3 Atunci mi-am ridicat ochii şi am văzut şi iată, stătea în pi-
cioare în faţa râului un berbece care avea două coarne; şi cele
două coarne erau înalte; dar unul era mai înalt ca celălalt şi
cel mai înalt a ieşit ultimul .
4  Am  văzut  berbecele  împungând  spre  vest  şi  spre  nord  şi
spre sud; încât nici o fiară nu putea sta înaintea lui, nici nu
era vreunul să scape din mâna lui; iar el a făcut conform voii
lui şi a devenit mare .
5 Şi priveam cu atenţie şi iată, un ţap a ieşit dinspre vest peste
faţa întregului pământ şi nu a atins pământul; şi ţapul avea
un corn însemnat între ochii lui .
6 Şi a venit la berbecele care avea două coarne, pe care l-am
văzut stând în picioare în faţa râului şi a fugit spre el în furia
puterii lui .
7  Şi  l-am  văzut  apropriindu-se  de  berbece  şi  a  fost  împins
de amărăciune împotriva lui şi a lovit berbecele şi i-a rupt
cele două coarne ale lui; şi nu era putere în berbece să stea în
picioare înaintea lui, ci l-a aruncat la pământ şi l-a călcat în
picioare; şi nu era nimeni să scape berbecele din mâna lui .
8 De aceea ţapul a crescut foarte mare; şi când a fost puter-
nic, marele corn a fost rupt; şi în locul lui au ieşit patru coar-
ne însemnate spre cele patru vânturi ale cerului .
9 Şi din unul din ele a ieşit un corn mic, care a crescut foarte
mare, spre sud şi spre est şi spre ţara plăcută .
10 Şi a crescut mare până la oastea cerului; şi a aruncat câtva
din oaste şi din stele la pământ şi le-a călcat în picioare .
11 Da, s-a preamărit chiar până la prinţul oştirii şi prin el
sacrificiul  zilnic  a  fost  luat  şi  locul  sanctuarului  său  a  fost
dărâmat .
12 Şi o oaste i-a fost dată împotriva sacrificiului zilnic, din
cauza fărădelegii şi a aruncat adevărul la pământ; şi a lucrat
şi a prosperat .
13  Atunci am  auzit  un  sfânt  vorbind  şi  un  alt  sfânt  a  spus
acelui sfânt care a vorbit: Cât de lungă va fi viziunea referi-
toare la sacrificiul zilnic şi fărădelegea pustiirii, pentru a da
şi sanctuarul şi oştirea să fie călcate în picioare?
14  Şi  mi-a  spus:  Până  la  două  mii  trei  sute  de  zile;  atunci
sanctuarul va fi curăţat .
15 ¶ Şi s-a întâmplat, când eu, Daniel, am văzut viziunea şi
am căutat înţelesul că iată, cineva a stat în picioare înaintea
mea ca înfăţişarea unui om .
16  Şi  am  auzit  vocea  unui  om  între  malurile  Ulaiului,
care a strigat şi a spus: Gabriel, fă pe acest om să înţeleagă
viziunea .
17 Astfel el s-a apropiat de locul unde am stat; şi când a venit
m-am înfricoşat şi am căzut cu faţa la pământ; dar el mi-a
spus: Înţelege, fiu al omului, că viziunea este pentru timpul
sfârşitului .
18 Şi în timp ce vorbea cu mine, eram într-un somn adânc
cu faţa mea spre pământ; dar el m-a atins şi m-a ridicat să
stau drept în picioare .

19 Şi a spus: Iată, te voi face să cunoşti ce va fi la sfârşitul fu-
riei, căci la timpul rânduit va fi sfârşitul .
20 Berbecele pe care l-ai văzut având două coarne sunt îm-
păraţii Mediei şi Persiei .
21 Şi ţapul păros este împăratul Greciei; şi marele corn din-
tre ochii lui este primul împărat .
22 Şi acesta fiind rupt, patru s-au ridicat în locul lui, patru
împărăţii se vor ridica din naţiune, dar nu în puterea lui .
23 Şi în timpul de pe urmă al împărăţiei lor, când cei fărăde-
lege vor ajunge la plinătate se va ridica un împărat cu înfăţi-
şare feroce care înţelege vorbe adânci .
24 Şi puterea lui va fi mare, dar nu prin propria lui putere;
şi va distruge în chip uimitor; şi va prospera şi va lucra şi va
nimici poporul cel puternic şi sfânt .
25 Şi prin politica sa de asemenea va face viclenia să pros-
pere în mâna sa; şi se va preamări în inima sa şi prin pace
va  nimici  pe  mulţi;  el  de  asemenea  se  va  ridica  împotriva
Prinţului prinţilor; dar va fi frânt fără mână .
26 Şi viziunea serii şi dimineţii ce a fost spusă este adevărată;
de aceea închide viziunea; căci va fi aşa pentru multe zile .
27 Şi eu Daniel am leşinat şi am fost bolnav câteva zile; după
aceea m-am ridicat şi am făcut afacerile împăratului; şi mă
minunam de viziune, dar nu era nimeni să o priceapă .

CAPITOLUL 9

ÎN  anul  întâi  al  lui  Darius  fiul  lui  Ahaşveroş,  din  să-

mânţa mezilor, care a fost făcut împărat peste domeniul

caldeenilor;
2 În anul întâi al domniei lui, eu, Daniel, am înţeles din cărţi
că numărul anilor pentru care fusese cuvântul DOMNULUI
către  profetul  Ieremia,  pentru
împlinirea  pustiirilor
Ierusalimului era şaptezeci de ani .
3  Şi  mi-am  îndreptat  faţa  către  Domnul  Dumnezeu,  să
caut  prin  rugăciune  şi  cerere,  cu  postire  şi  pânză  de  sac  şi
cenuşă .
4 ¶ Şi m-am rugat  DOMNULUI Dumnezeul meu şi mi-am
făcut mărturisirea şi am spus: Doamne, marele şi înfricoşă-
torul Dumnezeu, ce ţine legământul şi mila pentru cei ce îl
iubesc şi pentru cei ce ţin poruncile lui;
5 Noi am păcătuit şi am făcut nelegiuire şi ne-am purtat cu
stricăciune şi ne-am răzvrătit, prin îndepărtarea de precep-
tele tale şi de judecăţile tale;
6 Şi nu am dat ascultare servitorilor tăi profeţii, care au vor-
bit în numele tău împăraţilor noştri, prinţilor noştri şi taţi-
lor noştri şi întregului popor al ţării .
7  A  ta,  Doamne,  este  dreptatea,  iar  a  noastră  este  ruşinea
feţelor,  ca  în  această  zi;  bărbaţilor  din  Iuda  şi  locuitorilor
Ierusalimului şi  întregului Israel, care  sunt  aproape şi  care
sunt departe, prin toate ţările unde i-ai alungat, din cauza
păcatului lor pe care l-au păcătuit împotriva ta .
8 Doamne, a noastră este ruşinea feţei, a împăraţilor noştri,
a prinţilor noştri şi a taţilor noştri, deoarece am păcătuit îm-
potriva ta .
9 La Domnul Dumnezeul nostru sunt îndurări şi iertări, cu
toate că ne-am răzvrătit împotriva lui;
10 Şi nu am ascultat de vocea DOMNULUI Dumnezeul nos-
tru, să umblăm în legile lui, pe care le-a aşezat înaintea ser-
vitorilor lui, profeţii .
11 Da, tot Israelul a încălcat legea ta, prin îndepărtare, ca să
nu asculte de vocea ta; de aceea blestemul este turnat pes-
te  noi  şi  jurământul  care  este  scris  în  legea  lui  Moise  ser-
vitorul  lui  Dumnezeu,  deoarece  am  păcătuit  împotriva  lui

509

Daniel  10

Dumnezeu .
12 Şi el a confirmat cuvintele lui, pe care le-a vorbit împo-
triva noastră şi împotriva judecătorilor noştri care ne-au ju-
decat, aducând asupra noastră un mare rău, căci sub întreg
cerul nu s-a făcut cum s-a făcut asupra Ierusalimului .
13  Precum  este  scris  în  legea  lui  Moise,  tot  acest  rău  a  ve-
nit  peste  noi,  totuşi  nu  ne-am  făcut  rugăciunea  înaintea
DOMNULUI  Dumnezeul  nostru,  ca  să  ne  întoarcem  de  la
nelegiuirile noastre şi să înţelegem adevărul tău .
14  De  aceea  DOMNUL  a  vegheat  asupra  răului  şi  l-a  adus
asupra  noastră,  fiindcă  DOMNUL  Dumnezeul  nostru  este
drept în toate lucrările lui pe care le face, căci nu am ascultat
de vocea lui .
15 Şi acum, Doamne Dumnezeul nostru, care ai scos popo-
rul tău afară din ţara Egiptului cu o mână puternică şi ţi-ai
făcut renume, ca în această zi; noi am păcătuit, am lucrat cu
stricăciune .
16 Doamne, conform tuturor dreptăţilor tale, te implor, să
fie mânia şi furia ta întoarse de la cetatea ta Ierusalim, mun-
tele tău sfânt, deoarece pentru păcatele noastre şi pentru ne-
legiuirile taţilor noştri, Ierusalimul şi poporul tău au ajuns
să fie de ocară pentru toţi cei din jurul nostru .
17  Acum  de  aceea,  Dumnezeul  nostru,  ascultă  rugăciunea
servitorului tău şi cererile lui şi pentru Domnul fă să strălu-
cească faţa ta peste sanctuarul tău pustiu .
18 Dumnezeul meu, apleacă-ţi urechea şi ascultă; deschide-ţi
ochii  şi  priveşte  pustiirile  noastre  şi  cetatea  chemată  după
numele tău, fiindcă noi nu prezentăm cererile noastre îna-
intea ta din cauza faptelor noastre drepte, ci din cauza îndu-
rărilor tale mari .
19 Doamne, ascultă; Doamne, iartă; Doamne, dă ascultare
şi fă; nu întârzia, pentru tine, Dumnezeul meu, fiindcă ceta-
tea ta şi poporul tău sunt chemaţi după numele tău .
20  ¶  Şi  în  timp  ce  vorbeam  şi  mă  rugam  şi  mărturiseam
păcatul  meu  şi  păcatul  poporului  meu  Israel  şi  prezentam
cererea  mea  înaintea  DOMNULUI  Dumnezeul  meu  pentru
muntele sfânt al Dumnezeului meu;
21 Da, în timp ce vorbeam în rugăciune, bărbatul Gabriel, pe
care l-am văzut în viziunea de la început, fiindu-i poruncit să
zboare iute, m-a atins pe la timpul ofrandei de seară .
22 Şi mi-a dat de înţeles şi a vorbit cu mine şi a spus: Daniele,
am venit acum să îţi dau pricepere şi înţelegere .
23 La începutul cererilor tale a ieşit porunca şi am venit să îţi
arăt; fiindcă tu eşti foarte mult iubit; de aceea înţelege acest
lucru şi pricepe viziunea .
24  Şaptezeci  de  săptămâni  sunt  hotărâte  asupra  poporului
tău şi asupra cetăţii tale sfinte, pentru a se sfârşi fărădelegea
şi pentru a se pune capăt păcatelor şi pentru a face împăca-
re  pentru  nelegiuire  şi  pentru  a  aduce  dreptatea  veşnică  şi
pentru  a  sigila  viziunea  şi  profeţia  şi  pentru  a  unge  pe  cel
Preasfânt .
25 Să ştii de aceea şi să înţelegi, că de la ieşirea poruncii de
a restaura şi de a construi Ierusalimul până la Mesia Prinţul
vor fi şapte săptămâni şi şaizeci şi două de săptămâni; piaţa va
fi construită din nou şi zidul, chiar în timpuri de tulburare .
26 Şi după şaizeci şi două de săptămâni Mesia va fi stârpit,
dar nu pentru el însuşi; şi poporul prinţului care va veni va
distruge cetatea şi sanctuarul; şi sfârşitul ei va fi cu un potop
şi până la sfârşitul războiului pustiiri sunt hotărâte .
27  Şi  el  va  confirma  legământul  cu  mulţi  pentru  o  săptă-
mână;  şi  în  mijlocul  săptămânii  el  va  face  ca  sacrificiul  şi
ofranda  să  înceteze  şi  din  cauza  împrăştierii  urâciunilor  o

va pustii, chiar până la mistuire şi cea hotărâtă va fi turnată
peste cea pustiită .

CApitoLuL 10

ÎN anul al treilea al lui Cirus împăratul Persiei un lucru i-a

fost revelat lui Daniel, cel chemat cu numele Belteşaţar; şi
lucrul era adevărat, dar timpul rânduit a fost lung şi el a în-
ţeles lucrul şi a avut înţelegerea viziunii .
2 În acele zile eu Daniel am jelit trei săptămâni întregi .
3 Nu am mâncat pâine plăcută, nici nu a intrat carne sau vin
în gura mea, nici nu m-am uns deloc, până când nu au trecut
trei săptămâni întregi .
4 Şi în a douăzeci şi patra zi a primei luni, când eram lângă
marele râu, care este Hidechel;
5 Atunci mi-am ridicat ochii şi am privit şi iată un anumit
om îmbrăcat în in, a cărui coapse erau încinse cu aur fin din
Ufaz;
6 Trupul lui de asemenea era ca berilul şi faţa lui ca înfăţişa-
rea fulgerului şi ochii lui ca lămpi de foc şi braţele şi picioa-
rele lui de culoarea aramei lustruite şi vocea cuvintelor lui ca
vocea unei mulţimi .
7 Şi doar eu Daniel am văzut viziunea, fiindcă oamenii care
erau cu mine nu au văzut viziunea; dar o mare frică a căzut
peste ei, încât au fugit să se ascundă .
8 De aceea am fost lăsat singur şi am văzut această mare vi-
ziune şi nu a rămas tărie în mine, căci frumuseţea mea s-a
schimbat în mine în putrezire şi nu am ţinut tărie în mine .
9 Totuşi am auzit vocea cuvintelor lui; şi când am auzit vo-
cea cuvintelor lui, atunci am fost într-un somn adânc pe faţa
mea şi faţa mea spre pământ .
10 ¶ Şi iată, o mână m-a atins, care m-a aşezat pe genunchii
mei şi pe palmele mâinilor mele .
11 Şi el mi-a spus: Daniele, bărbat foarte mult iubit, înţelege
cuvintele pe care ţi le vorbesc şi stai drept în picioare, căci la
tine sunt acum trimis . Şi după ce mi-a vorbit acest cuvânt,
am stat în picioare tremurând .
12 Atunci el mi-a spus: Nu te teme, Daniele: fiindcă din pri-
ma zi când ţi-ai pus inima să înţelegi şi să te disciplinezi în-
aintea Dumnezeului tău, cuvintele tale au fost auzite, iar eu
am venit datorită cuvintelor tale .
13  Dar  prinţul  împărăţiei  Persiei  mi  s-a  împotrivit  două-
zeci şi una de zile, dar, iată, Mihail, unul dintre mai marii
prinţilor, a venit să mă ajute; şi am rămas acolo cu împăraţii
Persiei .
14 Şi am venit să te fac să înţelegi ce se va întâmpla poporu-
lui tău în zilele de pe urmă: căci totuşi viziunea este pentru
multe zile .
15 Şi după ce mi-a vorbit astfel de cuvinte, mi-am aşezat faţa
spre pământ şi am amuţit .
16  Şi  iată,  unul  ca  asemănarea  fiilor  oamenilor  mi-a  atins
buzele; atunci mi-am deschis gura şi am vorbit şi i-am spus
celui ce stătea înaintea mea: Domnul meu, prin viziune, în-
tristările mele s-au întors asupra mea şi nu am ţinut tărie în
mine .
17 Şi cum poate servitorul domnului meu să vorbească cu
domnul meu? Deoarece cât despre mine, de acum nu a ră-
mas tărie în mine, nici nu mai este suflare în mine .
18  Atunci  a  venit  din  nou  şi  m-a  atins  unul  ca  înfăţişarea
unui om şi m-a întărit,
19 Şi a spus: Bărbate foarte mult iubit, nu te teme, pace ţie, fii
tare, da, fii tare . Şi după ce mi-a vorbit, am fost întărit şi am
spus: Să vorbească domnul meu, fiindcă m-ai întărit .

510

Daniel  11

20 Atunci el a spus: Cunoşti de ce am venit la tine? Şi acum
mă voi întoarce să lupt cu prinţul Persiei; şi când voi pleca,
iată, prinţul Greciei va veni .
21 Dar îţi voi arăta ceea ce este notat în scriptura adevăru-
lui; şi nu este nimeni care mă ajută în aceste lucruri, decât
Mihail prinţul tău .

CApitoLuL 11

DE asemenea eu în anul întâi al lui Darius medul, eu am

stat să îl ajut şi să îl întăresc .

2 Şi acum îţi voi arăta adevărul . Iată, se vor ridica în picioa-
re încă trei împăraţi în Persia; şi al patrulea va fi mult mai
bogat decât ei toţi; şi prin această tărie, prin bogăţiile lui, va
stârni pe toţi împotriva domeniului Greciei .
3  Şi  un  împărat  puternic  se  va  ridica  în  picioare,  care  va
domni cu mare domnie şi va face conform voinţei lui .
4 Şi când se va ridica în picioare, împărăţia lui va fi frântă
şi  va  fi  împărţită  spre  cele  patru  vânturi  ale  cerului;  şi  nu
pentru urmaşii lui, nici conform dominionului său, pe care
l-a condus; fiindcă împărăţia lui va fi smulsă, pentru alţii în
afară de aceştia .
5 ¶ Şi împăratul sudului va fi tare şi unul dintre prinţii lui; şi
va fi tare peste el şi va avea domnie; domnia lui va fi o dom-
nie mare .
6 Şi la sfârşitul anilor, ei se vor alătura; căci fiica împăratului
sudului  va  veni  la  împăratul  nordului  să  facă  o  înţelegere;
dar ea nu va păstra puterea braţului; nici nu va sta el în pi-
cioare, nici braţul său; ci ea va fi dată şi cei care au adus-o şi
cel care a născut-o şi cel care a întărit-o în acele timpuri .
7 Dar dintr-un lăstar al rădăcinii ei se va ridica unul în locul
lui, care va veni cu armată şi va intra în fortăreaţa împăratu-
lui nordului şi se va bate împotriva lor şi va învinge;
8 Şi de asemenea va duce în Egipt captivi pe dumnezeii lor,
cu prinţii lor şi cu vasele lor preţioase din argint şi din aur; şi
el va dăinui mai mulţi ani decât împăratul nordului .
9 Astfel împăratul sudului va veni în împărăţia lui şi se va
întoarce în propria ţară .
10 Dar fiii lui vor fi stârniţi şi vor aduna o mulţime de mari
forţe; şi unul va veni negreşit şi va potopi şi va trece, atunci se
va întoarce şi va fi stârnit, până la fortăreaţa lui .
11  Şi  împăratul  sudului  va  fi  împins  de  mânie  şi  va  ieşi  şi
se va lupta cu el, cu împăratul nordului; şi va ridica o mare
mulţime; iar mulţimea va fi dată în mâna lui .
12 Şi după ce va fi luat mulţimea, inima lui se va înălţa; şi va
trânti multe zeci de mii, dar nu va fi întărit prin aceasta.
13 Căci împăratul nordului se va întoarce şi va ridica o mul-
ţime  mai  mare  decât  cea  dinainte  şi  va  veni  negreşit  după
câţiva ani cu o mare armată şi cu multe bogăţii .
14  Şi  în  acele  timpuri  mulţi  se  vor  ridica  împotriva  împă-
ratului sudului; de asemenea jefuitorii poporului tău se vor
înălţa pentru a întemeia viziunea; dar vor cădea .
15  Astfel  împăratul  nordului  va  veni  şi  va  înălţa  o  ridică-
tură  şi  va  lua  cele  mai  întărite  cetăţi  şi  braţele  sudului  nu
vor rezista, nici poporul lui ales, nici nu va fi tărie pentru a
rezista .
16 Dar cel ce vine împotriva lui va face conform propriei vo-
inţe şi nimeni nu va sta în picioare împotriva lui, iar el va sta
în ţara glorioasă, care prin mâna lui va fi mistuită .
17 El de asemenea îşi va îndrepta faţa să intre cu tăria între-
gii lui împărăţii şi cei integri cu el; astfel va face el şi îi va da
lui fiica femeilor, corupând-o; dar ea nu va sta de partea lui,
nici nu va fi pentru el .

18 După aceasta îşi va întoarce faţa spre insule şi va lua mul-
te, dar un prinţ va face să înceteze ocara oferită de el; fără
propria ocară el o va face să se întoarcă asupra lui .
19 Atunci îşi va întoarce faţa spre fortăreaţa propriei ţări, dar
se va poticni şi va cădea şi nu va fi găsit .
20 Atunci se va ridica în locul lui un ridicător de taxe în glo-
ria împărăţiei, dar în puţine zile va fi nimicit, nici în mânie,
nici în bătălie .
21 ¶ Şi în locul lui se va ridica o persoană ticăloasă, căreia
nu îi vor da onoarea împărăţiei; dar el va veni în pace şi va
obţine împărăţia prin linguşeli .
22 Şi cu braţele unui potop vor fi ei potopiţi dinaintea lui şi
vor fi frânţi; da şi prinţul legământului .
23 Şi după alianţa făcută cu el, el va lucra înşelător, căci va
urca şi va deveni tare cu popor puţin .
24 El va intra paşnic chiar peste cele mai grase locuri ale pro-
vinciei; şi va face ce taţii lui nu au făcut, nici taţii taţilor lui;
va împrăştia printre ei prada şi jaf şi bogăţii; da şi îşi va unel-
ti uneltirile împotriva întăriturilor, chiar pentru un timp .
25 Şi îşi va stârni puterea şi curajul său împotriva împăratu-
lui sudului cu o mare armată; şi împăratul sudului va fi stâr-
nit să se lupte cu o foarte mare şi puternică armată; dar el nu
va rezista, căci ei vor unelti uneltiri împotriva lui .
26 Da, cei ce se hrănesc din porţia mâncării lui îl vor nimici
şi armata lui se va revărsa şi mulţi vor cădea ucişi .
27 Şi ambele inimi ale acestor împăraţi vor fi să facă ticăloşie
şi vor vorbi minciuni la o masă; dar nu va prospera, căci to-
tuşi sfârşitul va fi la timpul rânduit .
 28 Atunci el se va întoarce în ţara lui cu mari bogăţii; şi ini-
ma lui va fi împotriva legământului sfânt; şi va face lucruri
măreţe şi se va întoarce în propria ţară .
29 La timpul rânduit se va întoarce şi va veni spre sud; dar
nu va fi ca mai înainte, sau ca la sfârşit .
30  ¶  Căci  corăbiile  Chitimului  vor  veni  împotriva  lui;  de
aceea va fi întristat şi se va întoarce şi se va înfuria împotriva
legământului sfânt; astfel va face el; chiar se va întoarce şi se
va înţelege cu cei care părăsesc legământul sfânt .
31 Şi braţe vor sta de partea lui, iar ei vor spurca sanctuarul
tăriei şi vor lua sacrificiul zilnic şi vor pune urâciunea care
pustieşte .
32 Şi pe cei care se poartă cu stricăciune împotriva legămân-
tului îi va corupe prin linguşiri, dar poporul care cunoaşte
pe Dumnezeul său va fi tare şi va face lucruri măreţe.
33 Şi cei ce înţeleg dintre oameni vor instrui pe mulţi; totuşi
vor cădea prin sabie şi prin flacără, prin captivitate şi prin
pradă, multe zile .
34 Şi după ce vor cădea, vor fi ajutaţi cu un mic ajutor; dar
mulţi se vor lipi de ei cu linguşiri .
35 Şi unii dintre cei care înţeleg vor cădea, pentru a-i încer-
ca şi pentru a-i curăţa şi pentru a-i face albi, până la timpul
sfârşitului, căci este doar pentru un timp rânduit .
36 Şi împăratul va face conform voinţei lui; şi se va înălţa şi
se va preamări deasupra fiecărui dumnezeu şi va vorbi mi-
nunăţii împotriva Dumnezeului dumnezeilor şi va prospera
până când furia se va împlini; fiindcă ceea ce este hotărât va
fi făcut .
37 Nici nu va lua aminte la Dumnezeul taţilor lui, nici dorin-
ţa femeilor, nici nu va lua aminte la vreun dumnezeu, fiindcă
se va preamări deasupra tuturor .
38 Şi în locul lui va onora pe Dumnezeul întăriturilor; şi pe
un dumnezeu pe care taţii lui nu l-au cunoscut el îl va onora
cu aur şi argint şi cu pietre preţioase şi lucruri plăcute .

511

Osea  2

39  Astfel  va  face  el  în  cele  mai  puternice  întărituri  cu  un
dumnezeu străin, pe care îl va recunoaşte şi înmulţi cu glo-
rie; şi îi va face să domnească peste mulţi şi va împărţi ţara
pentru câştig .
40 Şi la timpul sfârşitului împăratul sudului îl va împinge;
şi împăratul nordului va veni împotriva lui ca un vârtej de
vânt, cu care şi cu călăreţi şi cu multe corăbii; şi va intra în
ţări şi va potopi şi va trece .
41 Va intra de asemenea în ţara glorioasă şi multe ţări vor
fi  răsturnate;  dar  aceştia  vor  scăpa  din  mâna  lui:  Edom  şi
Moab şi mai marele copiilor lui Amon .
42 Îşi va întinde mâna şi asupra ţărilor şi ţara Egiptului nu
va scăpa .
43 Ci va avea putere peste tezaurele din aur şi din argint şi
peste toate lucrurile preţioase ale Egiptului şi libienii şi etio-
pienii vor fi la treptele lui .
44  Dar  veşti  dinspre  est  şi  dinspre  nord  îl  vor  tulbura;  de
aceea va pleca cu mare furie să distrugă şi să îndepărteze în
întregime pe mulţi .
45 Şi va întinde corturile palatului său între mări în muntele
sfânt şi glorios; totuşi va ajunge la sfârşitul său şi nimeni nu
îl va ajuta .

CApitoLuL 12

ŞI în acel timp Mihail se va ridica, marele prinţ care stă în

picioare de partea copiilor poporului tău; şi va fi un timp
de tulburare, cum nu a mai fost de când a fost vreo naţiune
până la acel timp; şi în acel timp poporul tău va fi eliberat,
fiecare ce va fi găsit scris în carte .
2 Şi mulţi dintre cei care dorm în ţărâna pământului se vor
trezi, unii la viaţă veşnică şi alţii la ruşine şi dispreţ veşnic .

3 Şi cei înţelepţi vor străluci ca strălucirea întinderii cerului;
şi cei ce întorc pe mulţi la dreptate vor străluci ca stelele pen-
tru totdeauna şi întotdeauna .
4 Dar tu, Daniele, închide cuvintele şi sigilează cartea, până
la timpul sfârşitului; mulţi vor alerga încoace şi încolo şi cu-
noaşterea va fi înmulţită .
5 ¶ Atunci eu Daniel am privit şi, iată, au stat în picioare
alţi doi, unul de această parte a malului râului şi celălalt de
cealaltă parte a malului râului .
6 Şi unul a spus bărbatului îmbrăcat în in, care era pe apele
râului: Cât va fi până la sfârşitul acestor minuni?
7 Şi am auzit pe bărbatul îmbrăcat în in, care era pe apele
râului, când şi-a ridicat mâna sa dreaptă şi mâna sa stângă la
cer şi a jurat prin cel care trăieşte pentru totdeauna că aceas-
ta va fi pentru un timp, timpuri şi o jumătate; şi după ce va
fi împlinit împrăştierea puterii poporului sfânt, toate acestea
se vor termina .
8  Şi  am  auzit  dar  nu  am  înţeles;  atunci  am  spus:  Domnul
meu, care va fi sfârşitul acestora?
9 Iar el a spus: Du-te pe calea ta, Daniele, căci cuvintele sunt
închise şi sigilate până la timpul sfârşitului .
10 Mulţi vor fi purificaţi şi vor fi albiţi şi încercaţi; dar cei
stricaţi vor lucra cu stricăciune; şi nimeni dintre cei stricaţi
nu va înţelege; dar înţelepţii vor înţelege .
11 Şi din timpul în care sacrificiul zilnic va fi desfiinţat şi se
va ridica urâciunea care pustieşte, vor fi o mie două sute şi
nouăzeci de zile .
12 Binecuvântat este cel care aşteaptă şi ajunge la o mie trei
sute şi treizeci şi cinci de zile .
13 Dar tu, du-te până la sfârşitul tău, căci te vei odihni şi vei
sta în sorţul tău la sfârşitul zilelor .

… Osea …

Capitolul 1

CUVâNTUL  DOMNULUI  care  a  venit  la  Osea,  fiul  lui

Beeri, în zilele lui Ozia, Iotam, Ahaz şi Ezechia, împă-
raţi ai lui Iuda, şi în zilele lui Ieroboam, fiul lui Ioa, împărat
al lui Israel .
2 Începutul cuvântului DOMNULUI prin Osea . Şi DOMNUL
i-a  spus  lui  Osea:  Du-te,  ia-ţi  o  soţie  a  curviilor  şi  copii  ai
curviilor;  fiindcă  ţara  a  curvit  mult,  depărtându-se  de
DOMNUL .
3 Astfel el a mers şi a luat pe Gomer, fiica lui Diblaim, care a
rămas însărcinată şi i-a născut un fiu .
4 Şi DOMNUL i-a spus: Pune-i numele Izreel; căci încă puţin
timp şi voi răzbuna sângele lui Izreel peste casa lui Iehu şi voi
face să înceteze împărăţia casei lui Israel .
5 Şi se va întâmpla în acea zi, că voi frânge arcul lui Israel în
valea lui Izreel .
6  Şi  ea  a  rămas  din  nou  însărcinată  şi  a  născut  o  fiică .  Şi
Dumnezeu  i-a  spus:  Pune-i  numele  Lo-Ruhama;  fiind-
că  nu  voi  mai  avea  milă  de  casa  lui  Israel;  ci  îi  voi  lua  cu
desăvârşire .
7  Dar  voi  avea  milă  de  casa  lui  Iuda,  şi  îi  voi  salva  prin

DOMNUL Dumnezeul lor, şi nu îi voi salva prin arc, nici prin
sabie, nici prin bătălie, nici prin cai şi nici prin călăreţi .
8 ¶ Şi după ce a înţărcat-o pe Lo-Ruhama, a rămas însărci-
nată şi a născut un fiu .
9  Atunci  Dumnezeu  a  spus:  Pune-i  numele  Lo-Ami,  fiind-
că  voi  nu  sunteţi  poporul  meu  şi  eu  nu  voi  fi  Dumnezeul
vostru .
10 Totuşi numărul copiilor lui Israel va fi ca nisipul mării,
care nu se poate măsura nici număra; şi se va întâmpla că, în
locul unde li s-a spus: Voi nu sunteţi poporul meu, acolo li se
va spune: Sunteţi fiii Dumnezeului cel viu .
11 Atunci copiii lui Iuda şi copiii lui Israel se vor aduna şi îşi
vor rândui o singură căpetenie şi se vor urca din ţară; fiindcă
mare va fi ziua lui Izreel .

CApitoLuL 2

Ruhama .

SPUNEŢI  fraţilor  voştri:  Ami;  şi  surorilor  voastre:

2  Imploraţi  pe  mama  voastră,  Imploraţi-o,  căci  ea  nu  este
soţia mea, nici eu nu sunt soţul ei; de aceea să pună deoparte
curviile ei dinaintea ochilor ei, şi faptele ei de adulter dintre

512

Osea  4

sânii ei;
3 Ca nu cumva să o dezbrac de tot şi să o pun ca în ziua în
care s-a născut şi să o pustiesc şi să o pun ca pe un pământ
uscat şi să o fac să moară de sete .
4  Şi  nu  voi  avea  milă  de  copiii  ei;  fiindcă  ei  sunt  copii  ai
curviilor .
5 Fiindcă mama lor a făcut pe curva; cea care i-a conceput a
făcut fapte ruşinoase, fiindcă a spus: Voi merge după iubiţii
mei, care îmi dau pâinea mea şi apa mea, lâna mea şi inul
meu, untdelemnul meu şi băutura mea .
6 ¶ De aceea, iată, îţi voi îngrădi calea cu spini şi voi face un
zid, ca ea să nu îşi poată găsi cărările .
7 Şi îi va urmări pe iubiţii ei, dar nu îi va ajunge; şi îi va căuta,
dar nu îi va găsi; atunci va spune: Voi merge şi mă voi întoar-
ce la întâiul meu soţ; pentru că atunci îmi era mai bine decât
acum .
8 Fiindcă nu a cunoscut că eu îi dădeam grâne şi vin şi unt-
delemn şi îi înmulţeam argintul şi aurul, pe care ei le-au pre-
gătit lui Baal .
9 De aceea mă voi întoarce şi voi lua grânele mele la timpul
lor şi vinul meu la timpul lui, şi voi lua înapoi lâna mea şi
inul meu, dat pentru a-i acoperi goliciunea .
10 Şi acum îi voi descoperi ruşinea ei înaintea ochilor iubiţi-
lor ei, şi nimeni nu o va scăpa din mâna mea .
11 Voi face de asemenea să înceteze toată bucuria ei, zilele ei
de sărbătoare, lunile ei noi şi sabatele ei şi toate sărbătorile
ei solemne .
12 Şi voi distruge viile ei şi smochinii ei, despre care a spus:
Acestea  sunt  răsplăţile  mele  pe  care  iubiţii  mei  mi  le-au
dat; şi le voi preface într-o pădure şi fiarele câmpului le vor
mânca .
13 Şi voi cerceta asupra ei zilele Baalilor, în care ea le ardea
tămâie şi se împodobea cu cerceii ei şi cu bijuteriile ei şi mer-
gea după iubiţii ei, iar pe mine m-a uitat, spune DOMNUL .
14 ¶ De aceea, iată, o voi ademeni şi o voi aduce în pustie şi
voi vorbi cu mângâiere inimii ei .
15 Şi de acolo îi voi da viile ei şi valea Acor ca o uşă a spe-
ranţei; şi ea va cânta acolo, ca în zilele tinereţii ei şi ca în ziua
când a urcat din ţara Egiptului .
16 Şi se va întâmpla în acea zi, spune DOMNUL, că, tu mă vei
numi Işi, şi nu mă vei mai numi Baali .
17 Fiindcă voi lua numele Baalilor din gura ei şi nu vor mai
fi amintiţi după numele lor .
18 Şi în acea zi voi face un legământ pentru ei cu fiarele câm-
pului şi cu păsările cerului şi cu târâtoarele pământului; şi
voi frânge arcul şi sabia şi bătălia de pe pământ şi le voi face
să se culce în siguranţă .
19 Şi te voi logodi cu mine pentru totdeauna; da, te voi logo-
di cu mine în dreptate şi în judecată şi în bunătate iubitoare
şi în îndurări .
20 Chiar în credincioşie te voi logodi cu mine; şi tu vei cu-
noaşte pe DOMNUL .
21 Şi se va întâmpla în acea zi că, voi asculta, spune DOMNUL,
voi asculta cerurile, şi ele vor asculta pământul;
22 Şi pământul va asculta grânele şi vinul şi untdelemnul; şi
acestea vor asculta pe Izreel .
23 Şi o voi semăna pentru mine pe pământ; şi voi avea milă
de cea care nu a obţinut milă; şi voi spune celor care nu erau
poporul meu: Tu eşti poporul meu; iar ei vor spune: Tu eşti
Dumnezeul meu .

CApitoLuL 3

ATUNCI DOMNUL mi-a spus: Du-te din nou, iubeşte o

femeie  iubită  de  un  prieten  şi  adulteră,  iubeşte-o  con-
form cu iubirea DOMNULUI către copiii lui Israel, care pri-
vesc la alţi dumnezei şi iubesc burdufuri de vin .
2 Astfel, mi-am cumpărat-o cu cincisprezece monede de ar-
gint şi pentru un omer de orz şi o jumătate de omer de orz;
3 Şi i-am spus: Să rămâi aici pentru mine multe zile; să nu
curveşti şi să nu fii pentru alt bărbat; astfel voi fi şi eu pentru
tine .
4 Căci copiii lui Israel vor rămâne multe zile fără un împărat
şi fără un prinţ şi fără un sacrificiu şi fără idol şi fără un efod
şi fără terafim;
5 După aceasta copiii lui Israel se vor întoarce şi vor căuta pe
DOMNUL Dumnezeul lor şi pe David împăratul lor; şi se vor
teme de DOMNUL şi de bunătatea lui în zilele de pe urmă .

CApitoLuL 4

ASCULTAŢI cuvântul DOMNULUI, voi copii ai lui Israel;

fiindcă DOMNUL are o ceartă cu locuitorii ţării, pentru
că nu este adevăr, nici milă, nici cunoaştere de Dumnezeu
în ţară .
2 Prin înjurături şi minciună şi ucidere şi furt şi comiterea
de adulter, ei se răspândesc, şi sângele atinge sânge .
3 De aceea ţara va jeli şi fiecare ce locuieşte în ea va lâncezi,
împreună cu fiarele câmpului şi păsările cerului; da, peştii
mării de asemenea vor fi luaţi .
4 Totuşi să nu se certe nimeni, nici să nu se mustre unul pe
altul; pentru că poporul tău este asemenea celor ce se ceartă
cu preotul .
5 De aceea vei cădea ziua şi profetul de asemenea va cădea cu
tine noaptea, şi eu voi nimici pe mama ta .
6 ¶ Poporul meu este nimicit din lipsă de cunoaştere; pentru
că tu ai respins cunoaşterea, eu de asemenea te voi respinge,
ca să nu îmi fii preot; văzând că ai uitat legea Dumnezeului
tău, eu de asemenea îi voi uita pe copiii tăi .
7 Cu cât s-au înmulţit, cu atât au păcătuit împotriva mea, de
aceea le voi schimba gloria în ruşine .
8 Ei mănâncă păcatul poporului meu şi îşi pun inima în ne-
legiuirea lor .
9 Precum poporul, aşa va fi şi preotul; şi îi voi pedepsi pentru
căile lor şi îi voi răsplăti pentru facerile lor .
10 Fiindcă vor mânca şi nu vor avea destul; vor curvi şi nu se
vor înmulţi; pentru că au încetat să ia seama la DOMNUL .
11 Curvia şi vinul şi vinul nou iau inima .
12 ¶ Poporul meu cere sfat de la trunchiurile lor şi toiagul lor
le vesteşte; fiindcă duhul curviilor i-a făcut să rătăcească şi
curvind, s-au îndepărtat de sub Dumnezeul lor .
13 Ei sacrifică pe vârfurile munţilor şi ard tămâie pe dealuri,
sub stejari şi plopi şi ulmi, pentru că umbra lor este bună; de
aceea  fiicele  voastre  vor  curvi  şi  soţiile  voastre  vor  comite
adulter .
14 Nu voi pedepsi pe fiicele voastre când vor curvi, nici pe
soţiile voastre când comit adulter; fiindcă ele însele trag deo-
parte cu curve şi sacrifică cu prostituatele; de aceea poporul
care nu înţelege va cădea .
15 Deşi tu, Israele, curveşti, totuşi Iuda să nu se poticnească;
şi nu veniţi până la Ghilgal, nici nu urcaţi încă la Bet-Aven,
nici nu juraţi: DOMNUL trăieşte .
16  Fiindcă  Israel  decade  ca  o  viţea  care  dă  înapoi;  acum
DOMNUL îi va paşte ca pe un miel într-un loc larg .
17 Efraim s-a alipit de idoli, lăsaţi-l în pace .

513

Osea  8

18 Băutura lor este acră, au curvit în continuu; conducătorii
ei iubesc cu ruşine: Daţi .
19 Vântul l-a legat în aripile lui şi ei se vor ruşina din cauza
sacrificiilor lor .

CApitoLuL 5

ASCULTAŢI aceasta, voi preoţilor; şi daţi ascultare, voi

casă a lui Israel, şi deschide urechea, casă a împăratului;
fiindcă judecată este către voi, pentru că aţi fost o capcană la
Miţpa şi o plasă întinsă asupra Taborului .
2  Şi  răzvrătiţii  sunt  profunzi  pentru  a  face  măcel,  deşi  eu
i-am mustrat pe toţi .
3 Eu cunosc pe Efraim şi Israel nu este ascuns de mine; fi-
indcă acum, Efraime, tu curveşti şi Israel se întinează .
4  Ei  nu  îşi  vor  pregăti  faptele  pentru  a  se  întoarce  la
Dumnezeul  lor;  pentru  că  duhul  curviilor  este  în  mijlocul
lor şi nu au cunoscut pe DOMNUL .
5 Şi mândria lui Israel mărturiseşte înaintea feţei lui; de ace-
ea Israel şi Efraim vor cădea în nelegiuirea lor; Iuda de ase-
menea va cădea cu ei .
6 Ei vor merge cu turmele lor şi cu cirezile lor să caute pe
DOMNUL; dar nu îl vor găsi; el s-a retras de la ei .
7 S-au purtat perfid împotriva DOMNULUI; fiindcă au năs-
cut copii străini; încă o lună îi va mistui împreună cu por-
ţiile lor .
8 ¶ Sunaţi cornul în Ghibea şi trâmbiţa în Rama; strigaţi tare
la Bet-Aven, înapoia ta, Beniamine .
9 Efraim va fi pustiit în ziua mustrării; printre triburile lui
Israel am făcut cunoscute cele sigure .
10 Prinţii lui Iuda au fost asemenea celor ce mută graniţa; de
aceea îmi voi turna furia mea asupra lor, ca apa .
11 Efraim este oprimat şi zdrobit în judecată, pentru că de
bunăvoie a umblat după poruncă .
12 De aceea voi fi pentru Efraim ca molia şi pentru casa lui
Iuda ca putrezirea .
13  Când  Efraim  şi-a  văzut  boala  şi  Iuda  şi-a  văzut  rana,
atunci Efraim a mers la asirian şi a trimis la împăratul Iareb;
totuşi el nu a putut să vă vindece, nici să vă lecuiască rana .
14 Fiindcă voi fi pentru Efraim ca un leu şi ca un leu tânăr
pentru casa lui Iuda; eu, chiar eu, voi sfâşia şi voi pleca; voi
lua şi nimeni nu îl va salva .
15 Voi merge şi mă voi întoarce la locul meu, până ei îşi vor
recunoaşte poticnirea şi vor căuta faţa mea; în nenorocirea
lor mă vor căuta devreme .

Capitolul 6

VENIŢI şi să ne întoarcem la  DOMNUL; pentru că el a

sfâşiat şi tot el ne va vindeca; el a lovit şi tot el ne va lega

rana .
2 După două zile ne va înviora; în a treia ne va ridica şi vom
trăi înaintea feţei lui .
3  Atunci  vom  cunoaşte,  dacă  urmărim  a  cunoaşte  pe
DOMNUL; ieşirea lui este pregătită ca dimineaţa; şi el va veni
la noi ca ploaia, ca ploaia târzie şi timpurie pentru pământ .
4 ¶ Efraime, ce să îţi fac? Iudo, ce să îţi fac? Fiindcă bunătatea
voastră este ca un nor de dimineaţă, şi ca roua de dimineaţă
care trece .
5 De aceea i-am cioplit prin profeţi; i-am ucis prin cuvintele
gurii mele şi judecăţile tale sunt ca ieşirea luminii .
6  Fiindcă  am  dorit  milă  şi  nu  sacrificiu;  şi  cunoaşterea  lui
Dumnezeu mai mult decât ofrande arse .
7 Dar ei, ca oameni, au călcat legământul; acolo s-au purtat

cu perfidie împotriva mea .
8 Galaad este o cetate a celor care lucrează nelegiuire şi este
pângărit cu sânge .
9  Şi  precum  cetele  de  tâlhari  pândesc  pe  un  om,  tot  astfel
ceata preoţilor se înţelege să ucidă pe cale, fiindcă ei lucrează
cu viclenie .
10 Am văzut un lucru groaznic în casa lui Israel; acolo este
curvia lui Efraim, Israel este pângărit .
11 De asemenea, Iudo, el a pus un seceriş pentru tine, când
am întors pe captivii poporului meu .

CApitoLuL 7

CâND am voit să vindec pe Israel, atunci nelegiuirea lui

Efraim a fost descoperită şi stricăciunea Samariei, fiind-
că ei fac înşelăciuni; şi hoţul intră şi ceata de tâlhari pradă
afară .
2 Şi ei nu iau aminte în inimile lor că eu îmi amintesc de toa-
tă stricăciunea lor; şi propriile lor fapte i-au înconjurat; ele
sunt înaintea feţei mele .
3 Ei înveselesc pe împărat cu stricăciunea lor, şi pe prinţi cu
minciunile lor .
4 Ei sunt toţi adulteri, ca un cuptor încălzit de brutar, el în-
cetează să se scoale după ce a frământat aluatul până ce este
dospit .
5 În ziua împăratului nostru, prinţii l-au îmbolnăvit cu bur-
dufuri de vin; el şi-a întins mâna cu batjocoritori .
6 Fiindcă ei şi-au pregătit inima ca un cuptor, în timp ce stă-
teau la pândă, brutarul lor doarme toată noaptea: dimineaţa
arde ca un foc arzând .
7 Ei toţi sunt fierbinţi ca un cuptor şi au mistuit pe judecă-
torii  lor;  toţi  împăraţii  lor  au  căzut;  nici  unul  dintre  ei  nu
strigă către mine .
8 ¶ Efraim, el s-a amestecat printre popoare; Efraim este o
turtă neîntoarsă .
9 Străinii i-au mistuit tăria şi el nu ştie; da, peri cărunţi sunt
aici şi acolo pe el, totuşi el nu ştie .
10 Şi mândria lui Israel aduce mărturie înaintea feţei lui; iar
ei nu se întorc la DOMNUL Dumnezeul lor, nici nu îl caută
în ciuda tuturor acestor lucruri .
11 Efraim de asemenea este ca un porumbel nechibzuit fără
inimă; ei strigă către Egipt, merg la Asiria .
12 Când vor merge, eu îmi voi întinde plasa asupra lor; îi voi
doborî ca pe păsările cerului; îi voi pedepsi, precum a auzit
adunarea lor .
13 Vai lor! Pentru că au fugit de mine . Nimicire lor! Pentru
că au călcat legea împotriva mea; deşi i-am răscumpărat, to-
tuşi au vorbit minciuni împotriva mea .
14  Şi  nu  au  strigat  către  mine  cu  inima  lor,  când  urlau  în
paturile lor; se adună pentru grâne şi vin şi se răzvrătesc îm-
potriva mea .
15 Deşi i-am înfăşurat şi le-am întărit braţele, totuşi îşi în-
chipuie ticăloşie împotriva mea .
16 Ei se întorc, dar nu la cel Preaînalt; ei sunt ca un arc înşe-
lător; prinţii lor vor cădea prin sabie din cauza furiei limbii
lor; aceasta va fi batjocura lor în ţara Egiptului .

CApitoLuL 8

PUNE trâmbiţa la gură . El va veni ca o acvilă împotriva

casei DOMNULUI, pentru că au călcat legământul meu

şi au păcătuit împotriva legii mele .
2  Israel  va  striga  către  mine:  Dumnezeul  meu,  noi  te
cunoaştem .

514

Osea  10

3 Israel a lepădat ceea ce este bun; duşmanul îl va urmări .
4 Ei şi-au pus împăraţi, dar nu prin mine; au făcut prinţi fără
ca eu să ştiu; din argintul lor şi din aurul lor şi-au făcut idoli
ca să fie stârpiţi .
5 Viţelul tău, Samaria, te-a lepădat; mânia mea este aprin-
să  împotriva  lor;  cât  timp  va  fi  până  când  vor  ajunge  la
nevinovăţie?
6 Fiindcă din Israel a fost şi aceasta; lucrătorul l-a făcut, de
aceea nu este Dumnezeu; dar viţelul Samariei va fi spart în
bucăţi .
7 Căci au semănat vânt şi vor secera vârtejul de vânt; nu are
spic; mugurele nu va da făină; şi dacă totuşi dă roadă, străi-
nii îl vor înghiţi .
8 ¶ Israel este înghiţit; acum printre neamuri ei vor fi ca un
vas în care nu este plăcere .
9  Fiindcă  au  urcat  în  Asiria,  un  măgar  sălbatic,  singur;
Efraim a angajat iubiţi .
10  Da,  deşi  au  angajat  printre  naţiuni,  acum  îi  voi  aduna,
şi  se  vor  întrista  puţin  timp  din  cauza  poverii  împăratului
prinţilor .
11 Pentru că Efraim a făcut multe altare pentru a păcătui,
altarele îi vor fi pentru a păcătui .
12 I-am scris lucrurile măreţe ale legii mele, dar erau socoti-
te ca un lucru străin .
13 Carne sacrifică ei pentru sacrificiile ofrandelor mele, şi o
mănâncă; dar DOMNUL nu le primeşte; acum îşi va aminti
nelegiuirea lor şi va cerceta păcatele lor; ei se vor întoarce în
Egipt .
14 Fiindcă Israel a uitat pe Făcătorul lui şi construieşte tem-
ple; şi Iuda a înmulţit cetăţile întărite; dar eu voi trimite un
foc asupra cetăţilor lui şi acesta le va mistui palatele .

CApitoLuL 9

NU te bucura, Israele, săltând de veselie, ca alte popoare;

pentru că ai plecat curvind de la Dumnezeul tău, ai iu-

bit o răsplată în fiecare arie de grâu .
2 Aria şi teascul nu îi vor hrăni şi vinul nou îi va lipsi .
3 Ei nu vor locui în ţara DOMNULUI; ci Efraim se va întoar-
ce în Egipt şi vor mânca lucruri necurate în Asiria .
4 Nu vor aduce DOMNULUI ofrande de vin, nici nu îi vor fi
acestea plăcute; sacrificiile lor le vor fi ca pâinea jelitorilor;
toţi care mănâncă din ea se vor pângări; pentru că pâinea
lor, pentru sufletul lor, nu va intra în casa DOMNULUI .
5  Ce  veţi  face  în  ziua  solemnă  şi  în  ziua  sărbătorii
DOMNULUI?
6  Fiindcă,  iată,  ei  au  plecat  din  cauza  nimicirii;  Egiptul  îi
va aduna, Memfis îi va îngropa; urzicile vor stăpâni locurile
plăcute pentru argintul lor; spini vor fi în corturile lor .
7 Zilele cercetării au venit, zilele răsplătirii au venit; Israel
va  cunoaşte  aceasta;  profetul  este  un  prost,  omul  spiritual
este nebun, din cauza mulţimii nelegiuirilor tale şi a urii tale
mari .
8 Paznicul lui Efraim era cu Dumnezeul meu; dar profetul
este o capcană a unui păsărar în toate căile sale şi ură în casa
Dumnezeului său .
9 S-au corupt profund pe ei înşişi, ca în zilele din Ghibea; de
aceea el îşi va aminti de nelegiuirile lor, va cerceta păcatele
lor .
10 Am găsit pe Israel ca struguri în pustie; am văzut pe taţii
voştri ca pe întâiul rod al smochinului la prima recoltă; dar
ei au mers la Baal-Peor şi s-au consacrat acestei ruşini şi au
ajuns de urâciune ca şi lucrul lor iubit .

11 ¶ Cât despre Efraim, gloria lor va zbura ca o pasăre, de la
naştere şi din pântece şi de la concepere .
12 Deşi îşi cresc copiii, totuşi eu îi voi văduvi de ei, ca să nu
rămână nici un bărbat; da, vai de asemenea lor, când mă voi
depărta de ei!
13 Efraimul, precum am văzut Tirul, este sădit într-un loc
plăcut; dar Efraim îşi va aduce copiii înaintea ucigaşului .
14 Dă-le, DOAMNE! Ce le vei da? Dă-le un pântece sterp şi
sâni seci .
15 Toată stricăciunea lor este în Ghilgal; fiindcă acolo i-am
urât; pentru stricăciunea faptelor lor îi vor alunga din casa
mea, nu îi voi mai iubi; toţi prinţii lor sunt răzvrătiţi .
16 Efraim este lovit, rădăcina lor este uscată, rod nu vor adu-
ce; da, chiar dacă ar naşte, totuşi voi ucide rodul iubit al pân-
tecului lor .
17 Dumnezeul meu îi va lepăda, pentru că nu i-au dat ascul-
tare; şi ei vor fi rătăcitori printre naţiuni .

CApitoLuL 10

iSRAEL este o viţă culeasă, aduce rod pentru el însuşi; con-

form cu mulţimea rodului său el a înmulţit altarele; con-

form cu bunătatea ţării lui ei au făcut chipuri frumoase .
2 Inima lor este împărţită; acum vor fi găsiţi vinovaţi; el le va
dărâma altarele, le va prăda chipurile .
3 Pentru că acum ei spun: Nu avem împărat, pentru că nu
ne-am temut de DOMNUL; ce să ne facă atunci un împărat?
4 Au rostit cuvinte, jură fals când fac un legământ; astfel ju-
decata răsare precum cucuta în brazdele ogorului .
5 Locuitorii Samariei se vor teme din cauza viţeilor din Bet-
Aven; fiindcă poporul lui va jeli pentru el, şi preoţii lui, care
s-au  bucurat  de  el,  vor  jeli  pentru  gloria  lui,  pentru  că  s-a
depărtat de la el .
6 Va fi de asemenea dus în Asiria ca dar împăratului Iareb;
Efraim va primi ruşine şi Israel se va ruşina de propriul lui
sfat .
7 Cât despre Samaria, împăratul ei este stârpit ca spuma pe
apă .
8  De  asemenea  locurile  înalte  din  Aven,  păcatul  lui  Israel,
vor fi distruse; spinul şi mărăcinul vor veni pe altarele lor;
iar ei vor spune munţilor: Acoperiţi-ne; şi dealurilor: Cădeţi
peste noi .
9 ¶ Israele, tu ai păcătuit din zilele Ghibei; acolo au stat în
picioare; bătălia în Ghibea împotriva copiilor nelegiuirii nu
i-a ajuns .
10 Este dorinţa mea să îi pedepsesc; şi popoarele se vor aduna
împotriva lor, când se vor lega în cele două brazde ale lor .
11 Şi Efraim este ca o viţea învăţată şi îi place să treiere grâne-
le; dar eu am trecut peste gâtul ei frumos; voi face pe Efraim
să călărească; Iuda va ara şi Iacov îi va sparge brazdele .
12 Semănaţi pentru voi înşivă în dreptate, seceraţi în milă,
desţeleniţi-vă  pământul;  fiindcă  este  timpul  să  căutaţi  pe
DOMNUL, până va veni el şi va ploua dreptate peste voi .
13 Aţi arat stricăciune, aţi secerat nelegiuire; aţi mâncat ro-
dul minciunilor; pentru că te-ai încrezut în calea ta, în mul-
ţimea oamenilor tăi puternici .
14  De  aceea  un  tumult  se  va  ridica  în  poporul  tău  şi  toate
cetăţuile  tale  vor  fi  prădate,  precum  Şalman  a  prădat  Bet-
Arbelul în ziua bătăliei; mama a fost zdrobită în bucăţi peste
copiii ei .
15  Astfel  vă  va  face  Betelul  din  cauza  stricăciunii  voastre
mari;  într-o  dimineaţă  împăratul  lui  Israel  va  fi  stârpit  cu
desăvârşire .

515

Osea  14

CApitoLuL 11

meu din Egipt .

CâND  Israel  era  copil,  l-am  iubit,  şi  am  chemat  pe  fiul

2 Precum ei i-au chemat, astfel au plecat de la ei; au sacrificat
Baalilor şi au ars tămâie chipurilor cioplite .
3 Pe Efraim l-am învăţat de asemenea să meargă, luându-i de
braţe; dar nu au cunoscut că eu i-am vindecat .
4  I-am  tras  cu  funii  omeneşti,  cu  legături  de  iubire;  şi  le-
am fost ca cei ce ridică jugul de pe fălcile lor şi le-am pus
mâncare .
5 El nu se va întoarce în ţara Egiptului, ci asirianul va fi îm-
păratul lui, pentru că au refuzat să se întoarcă .
6 Şi sabia va rămâne peste cetăţile lui şi va mistui ramurile
lui şi le va mânca, din cauza propriilor sfaturi .
7  Şi  poporul  meu  înclină  a  da  înapoi  de  la  mine;  deşi  ei
i-au chemat la cel Preaînalt, nici măcar unul nu a voit să îl
înalţe .
8 ¶ Cum să renunţ la tine, Efraime? Cum să te dau, Israele?
Cum să te fac precum Adma? Cum să te pun ca Ţeboimul?
Inima mea s-a întors în mine, pocăinţele mele s-au aprins .
9 Nu voi împlini încrâncenarea mâniei mele, nu mă voi în-
toarce să nimicesc pe Efraim; pentru că eu sunt Dumnezeu,
şi nu om; Cel Sfânt în mijlocul tău; şi nu voi intra în cetate .
10 Ei vor umbla după DOMNUL; el va răcni ca un leu; când
va răcni, atunci copiii de la vest vor tremura .
11 Vor tremura ca o pasăre din Egipt şi ca un porumbel din
ţara Asiriei; şi îi voi pune în casele lor, spune DOMNUL .
12  Efraim  mă  înconjoară  cu  minciuni  şi  casa  lui  Israel  cu
înşelăciune; totuşi Iuda stăpâneşte cu Dumnezeu şi este cre-
dincios împreună cu sfinţii .

CApitoLuL 12

EFRAIM se hrăneşte cu vânt şi urmăreşte vântul de est;

zilnic înmulţeşte minciuni şi pustiire; şi ei fac un legă-

mânt cu asirienii, şi untdelemnul este dus în Egipt .
2 DOMNUL are de asemenea o ceartă cu Iuda şi va pedepsi pe
Iacob conform căilor lui; conform faptelor lui îi va răsplăti .
3 În pântece el a apucat de călcâi pe fratele său şi prin tăria
lui a avut putere cu Dumnezeu;
4 Da, a avut putere asupra îngerului şi a învins; el a plâns şi
i-a făcut cerere; l-a găsit în Betel şi acolo a vorbit cu noi;
5  Chiar  DOMNUL  Dumnezeul  oştirilor;  DOMNUL  este
amintirea lui .
6 De aceea întoarce-te la Dumnezeul tău, păzeşte mila şi ju-
decata şi aşteaptă pe Dumnezeul tău continuu .
7 ¶ Efraim este un comerciant, balanţele înşelăciunii sunt în
mâna lui; îi place să oprime .
8 Şi Efraim a spus: Totuşi m-am îmbogăţit, mi-am găsit ave-
re; în toate muncile mele ei nu vor găsi nici o nelegiuire în
mine care să fie păcat .
9 Şi eu care sunt DOMNUL Dumnezeul tău din ţara Egiptului
te voi face totuşi să locuieşti în corturi, ca în zilele sărbătorii
solemne .
10 Am vorbit de asemenea prin profeţi şi am înmulţit viziuni
şi am folosit asemănări prin serviciul profeţilor .
11 Este nelegiuire în Galaad? Într-adevăr ei sunt deşertăciu-
ne; în Ghilgal sacrifică tauri; da, altarele lor sunt ca morma-
ne în brazdele ogorului .
12 Şi Iacob a fugit în ţara Siriei şi Israel a servit pentru o so-
ţie, şi pentru o soţie a păzit oi .
13 Şi printr-un profet, DOMNUL l-a scos pe Israel din Egipt
şi printr-un profet a fost păstrat .

14 Efraim l-a provocat amar la mânie; de aceea va lăsa sân-
gele lui asupra lui, şi ocara lui, Domnul său, o va întoarce la
el .

CApitoLuL 13

CAND Efraim a vorbit tremurând, el s-a înălţat în Israel;

dar când s-a făcut vinovat prin Baal, a murit .

2 Şi acum ei păcătuiesc tot mai mult, şi şi-au făcut imagini
turnate din argintul lor şi idoli conform cu propria lor în-
ţelegere, toate acestea fiind lucrarea meşteşugarilor; ei spun
despre ele: Oamenii care sacrifică să sărute viţei .
3 De aceea vor fi ca norul de dimineaţă şi ca roua dimineţii
care trece repede, ca pleava care este împinsă din arie de vâr-
tejul de vânt şi ca fumul din horn .
4 Totuşi eu sunt DOMNUL Dumnezeul tău din ţara Egiptului
şi tu nu vei cunoaşte alt dumnezeu decât pe mine; fiindcă nu
este salvator în afară de mine .
5 ¶ Eu te-am cunoscut în pustie, în ţara cu secetă mare .
6 După păşunea lor, s-au săturat; au fost săturaţi şi inima li
s-a înălţat; de aceea m-au uitat .
7  De  aceea  le  voi  fi  ca  un  leu,  ca  un  leopard  pe  cale  îi  voi
privi,
8 Îi voi întâmpina ca o ursoaică lipsită de puii ei şi voi sfâşia
grăsimea inimii lor, şi acolo îi voi devora ca un leu; fiara săl-
batică îi va sfâşia .
9 ¶ Israele, tu te-ai nimicit pe tine însuţi; dar în mine este
ajutorul tău .
10 Eu voi fi împăratul tău, unde este vreun altul care să te
salveze în toate cetăţile tale? Şi judecătorii tăi despre care ai
spus: Dă-mi un împărat şi prinţi?
11 Ţi-am dat un împărat în mânia mea şi l-am luat în furia
mea .
12 Nelegiuirea lui Efraim este legată; păcatul lui este ascuns .
13 Întristările unei femei în travaliu vor veni peste el; el este
un fiu neînţelept; fiindcă nu ar trebui să stea mult în locul
naşterii copiilor .
14  Îi  voi  răscumpăra  din  puterea  mormântului,  îi  voi  răs-
cumpăra din moarte . Moarte, eu voi fi plăgile tale; mormân-
tule, voi fi nimicirea ta; pocăinţa va fi ascunsă de ochii mei .
15 Deşi este roditor între fraţii lui, un vânt de est va veni,
vântul DOMNULUI se va ridica din pustie şi izvorul lui se
va usca şi fântâna lui va seca; el va prăda tezaurul tuturor
vaselor plăcute .
16  Samaria  va  fi  pustiită;  pentru  că  s-a  răzvrătit  împo-
triva  Dumnezeului  ei;  vor  cădea  prin  sabie;  pruncii  lor
vor  fi  zdrobiţi  în  bucăţi  şi  femeile  lor  însărcinate  vor  fi
spintecate .

CApitoLuL 14

iSRAELE, întoarce-te la DOMNUL Dumnezeul tău; pentru

că ai căzut prin nelegiuirea ta .

2 Luaţi cu voi cuvinte şi întoarceţi-vă la DOMNUL; spuneţi-i:
Înlătură toată nelegiuirea şi primeşte-ne cu har; astfel vom
aduce din nou viţei buzelor noastre .
3 Aşur nu ne va salva; nu vom călări pe cai; nici nu vom mai
spune lucrării mâinilor noastre: Voi sunteţi dumnezeii noş-
tri; fiindcă în tine, cel fără tată, găseşte milă .
4 ¶ Voi vindeca decăderea lor, îi voi iubi din abundenţă; căci
mânia mea s-a întors de la el .
5 Voi fi ca roua pentru Israel; el va creşte precum crinul şi va
prinde rădăcini precum Libanul .
6  Ramurile  lui  se  vor  întinde  şi  frumuseţea  lui  va  fi  ca

516

Ioel  2

măslinul şi mirosul lui ca Libanul .
7 Cei ce locuiesc sub umbra lui se vor întoarce; se vor înviora
precum grânele şi vor creşte precum viţa, amintirea mirosu-
lui lor va fi ca a vinului din Liban .
8 Efraim va spune: Ce mai am eu a face cu idolii? Eu l-am

auzit şi l-am privit; eu sunt ca un brad verde . Din mine vine
rodul tău .
9 Cine este înţelept şi va înţelege acestea? Priceput şi le va cu-
noaşte? Căci căile DOMNULUI sunt drepte şi cei drepţi vor
umbla în ele; dar călcătorii de lege vor cădea pe ele .

… Ioel …

Capitolul 1

Petuel .

CUVâNTUL  DOMNULUI  care  a  venit  la  Ioel,  fiul  lui

2 Ascultaţi aceasta, voi bătrânilor, şi deschideţi urechea, voi
toţi locuitorii ţării . A fost aceasta în zilele voastre sau în zi-
lele taţilor voştri?
3  Spuneţi  copiilor  voştri  despre  aceasta  şi  copiii  voştri  să
spună copiilor lor şi copiii lor unei alte generaţii .
4  Ceea  ce  a  lăsat  forfecarul  a  mâncat  lăcusta;  şi  ceea  ce  a
lăsat lăcusta a mâncat muşiţa; şi ce a lăsat muşiţa a mâncat
omida .
5  Treziţi-vă,  beţivilor,  şi  plângeţi;  şi  urlaţi,  toţi  băutorii  de
vin, din cauza vinului nou; pentru că vă este luat de la gură .
6  Căci  o  naţiune  s-a  ridicat  asupra  ţării  mele,  puternică  şi
fără  număr,  a  cărei  dinţi  sunt  dinţi  de  leu  şi  are  măselele
unui leu mare .
7 El mi-a risipit via şi mi-a cojit smochinul; l-a curăţat de tot
şi l-a lepădat: ramurile lui au devenit albe .
8 ¶ Plânge-te ca o fecioară încinsă cu pânză de sac pentru
soţul tinereţii ei .
9 Darul de mâncare şi darul de băutură este stârpit din casa
DOMNULUI; preoţii, servitorii DOMNULUI, jelesc .
10 Câmpia este risipită, pământul jeleşte; pentru că grânele
sunt risipite; vinul nou a secat, untdelemnul lâncezeşte .
11  Ruşinaţi-vă,  agricultorilor;  urlaţi,  viticultorilor,  pentru
grâu şi pentru orz; pentru că secerişul câmpului a pierit .
12 Via s-a uscat şi smochinul lâncezeşte; rodiul, palmierul
de  asemenea  şi  mărul,  toţi  copacii  câmpului  sunt  uscaţi;
pentru că bucuria a secat, departe de fiii oamenilor .
13 Încingeţi-vă şi plângeţi, preoţilor; urlaţi, servitorii altaru-
lui; veniţi, culcaţi-vă toată noaptea în pânză de sac, servitorii
Dumnezeului meu; pentru că darul de mâncare şi darul de
băutură au fost oprite de la casa Dumnezeului vostru .
14  ¶  Sfinţiţi  un  post,  anunţaţi  o  adunare  solemnă,  adu-
naţi pe bătrâni şi pe toţi locuitorii ţării la casa DOMNULUI
Dumnezeului vostru şi strigaţi către DOMNUL:
15 Vai de această zi! pentru că ziua DOMNULUI este aproape
şi va veni ca o nimicire de la cel Atotputernic .
16 Nu este hrana luată dinaintea ochilor noştri, da, bucuria
şi veselia din casa Dumnezeului nostru?
17 Sămânţa este putrezită sub bulgării ei; grânarele sunt pus-
tiite, hambarele sunt dărâmate; căci grânele s-au uscat .
18 Cum gem animalele! Cirezile de vite rătăcesc, pentru că
nu au păşune; da, turmele de oi sunt pustiite .
19 DOAMNE, către tine voi striga; pentru că focul a mistuit
păşunile pustiei şi flacăra a ars toţi copacii câmpului .

20 Fiarele câmpului de asemenea strigă către tine; pentru că
râurile de apă au secat şi focul a mistuit păşunile pustiei .

CApitoLuL 2

SUNAŢI din trâmbiţă în Sion şi sunaţi alarma pe muntele

meu cel sfânt; să tremure toţi locuitorii ţării, pentru că

ziua DOMNULUI vine, pentru că este aproape;
2 O zi de întuneric şi de întunecime, o zi cu nori şi de întune-
ric gros; ca dimineaţa revărsată peste munţi; un popor mare
şi puternic;  nu a fost vreodată  asemenea,  nici  nu va mai fi
după el, în anii multor generaţii .
3 Un foc mistuie înaintea lor; şi în spatele lor o flacără arde;
ţara este ca grădina Edenului înaintea lor şi în spatele lor o
pustie părăsită; da, şi nimic nu le va scăpa .
4 Înfăţişarea lor este ca înfăţişarea cailor; şi ca nişte călăreţi,
astfel vor alerga .
5 Vor sări ca zgomotul carelor pe vârfurile munţilor, ca zgo-
motul flăcării de foc care mistuie paiele, ca un popor puter-
nic desfăşurat pentru bătălie .
6 Înaintea feţei lor popoarele vor fi mult chinuite; toate feţele
se vor înnegri .
7 Ei vor alerga precum războinicii; vor urca pe zid ca bărba-
ţii de război; şi vor mărşălui fiecare pe căile lui şi nu vor rupe
rândurile lor;
8 Nici nu se împing unul pe altul; fiecare va merge pe cărarea
lui; şi când vor cădea pe sabie, nu vor fi răniţi .
9 Vor alerga încoace şi încolo în cetate; vor alerga pe zid, vor
urca pe case; ca un hoţ vor intra pe ferestre .
10 Pământul se va zgudui înaintea lor; cerurile vor tremu-
ra; soarele şi luna vor fi întunecate şi stelele îşi vor retrage
strălucirea;
11  Şi  DOMNUL  va  face  să  răsune  vocea  lui  înaintea  arma-
tei sale; pentru că tabăra lui este foarte mare; pentru că este
puternic  cel  care  împlineşte  cuvântul  său;  pentru  că  ziua
DOMNULUI este mare şi foarte înfricoşătoare; şi cine o poa-
te suporta?
12 ¶ De aceea chiar acum, spune DOMNUL, întoarceţi-vă la
mine cu toată inima voastră şi cu post şi cu plâns şi cu jale;
13  Şi  sfâşiaţi-vă  inima,  şi  nu  hainele,  şi  întoarceţi-vă  la
DOMNUL Dumnezeul vostru; pentru că el este cu har şi mi-
lostiv,  încet  la  mânie  şi  de  o  mare  bunătate  şi  se  pocăieşte
de rău .
14 Cine ştie dacă el nu se va întoarce şi nu se va pocăi şi nu
va lăsa o binecuvântare după el; un dar de mâncare şi un dar
de băutură pentru DOMNUL Dumnezeul vostru?
15  Sunaţi  trâmbiţa  în  Sion,  sfinţiţi  un  post,  proclamaţi  o

517

Ioel  3

adunare solemnă;
16 Adunaţi poporul, sfinţiţi adunarea, strângeţi pe bătrâni,
adunaţi copiii şi pe cei care sug la sâni; să iasă mirele din ca-
mera lui şi mireasa din cămăruţa ei .
17  Preoţii,  servitorii  DOMNULUI,  să  plângă  între  portic  şi
altar şi să spună: Cruţă pe poporul tău, DOAMNE şi nu da
moştenirea ta ocărârii, ca păgânii să stăpânească asupra lor,
pentru  a  spune  ei  printre  popoare:  Unde  este  Dumnezeul
lor?
18 ¶ Atunci DOMNUL va fi gelos pentru ţara lui şi va avea
milă de poporul său .
19  Da,  DOMNUL  va  răspunde  şi  va  spune  poporului  său:
Iată, eu vă voi trimite grâne şi vin şi untdelemn şi vă veţi să-
tura cu ele; şi nu vă voi mai face de ocară printre păgâni;
20 Ci voi îndepărta mult de la voi armata de la nord şi o voi
alunga într-o ţară stearpă şi pustie, cu faţa spre marea de est
şi cu spatele spre marea de vest, şi putoarea lui se va ridica şi
mirosul lui urât se va urca, pentru că a făcut lucruri mari .
21 Nu te teme, ţară; fii veselă şi bucură-te; pentru că DOMNUL
va face lucruri mari .
22 Nu vă temeţi, voi vite ale câmpului: pentru că păşunile
pustiei înverzesc, pentru că pomul îşi poartă rodul, smochi-
nul şi viţa îşi dau tăria .
23 Fiţi veseli, voi copii ai Sionului, şi bucuraţi-vă în DOMNUL
Dumnezeul vostru, pentru că el v-a dat ploaia timpurie cu
măsură şi va face să cadă pentru voi ploaia, ploaia timpurie
şi ploaia târzie în luna întâi .
24 Şi ariile vor fi pline de grâu şi presele se vor revărsa de vin
şi de untdelemn .
25 Şi vă voi da înapoi anii pe care i-a mâncat lăcusta, muşiţa
şi omida şi forfecarul, armata mea cea mare pe care am tri-
mis-o printre voi .
26 Şi veţi mânca în abundenţă şi vă veţi sătura şi veţi lăuda
numele DOMNULUI Dumnezeul vostru, care a lucrat minu-
nat cu voi; şi poporul meu nu se va ruşina niciodată .
27 Şi veţi cunoaşte că sunt în mijlocul lui Israel şi că eu sunt
DOMNUL Dumnezeul vostru şi nici un altul; şi poporul meu
nu se va ruşina niciodată .
28 ¶ Şi după aceea se va întâmpla că voi turna duhul meu
peste toată făptura; şi fiii voştri şi fiicele voastre vor profeţi,
bătrânii voştri vor visa vise, tinerii voştri vor avea viziuni;
29 Şi de asemenea, în acele zile, voi turna duhul meu peste
servitori şi peste servitoare .
30 Şi voi arăta minuni în ceruri şi pe pământ: sânge şi foc şi
stâlpi de fum .
31 Soarele se va schimba în întuneric şi luna în sânge, înainte
ca ziua cea mare şi înfricoşătoare a DOMNULUI să vină .
32 Şi se va întâmpla, că oricine va chema numele DOMNULUI
va fi scăpat; pentru că în muntele Sionului şi în Ierusalim va
fi scăpare, precum a spus DOMNUL, şi în rămăşiţa pe care
DOMNUL o va chema .

CApitoLuL 3

FIINDCă, iată, în acele zile şi în acel timp, când voi în-

toarce pe captivii lui Iuda şi ai Ierusalimului,

2 Voi aduna de asemenea toate naţiunile şi le voi coborî în
valea lui Iosafat şi acolo voi intra la judecată cu ele pentru
poporul meu şi pentru moştenirea mea Israel, pe care ei l-au
împrăştiat printre naţiuni şi au împărţit ţara mea .
3 Şi au aruncat sorţi pentru poporul meu; şi au dat un băiat
pentru o curvă şi au vândut o fată pentru vin ca să bea .
4 Da, şi ce aveţi voi a face cu mine, Tirule şi Sidonule, şi toate
ţinuturile Palestinei? Doriţi să îmi întoarceţi o răsplată? Şi
dacă mă răsplătiţi, repede şi în grabă vă voi întoarce răsplata
voastră asupra capului vostru;
5 Pentru că aţi luat argintul meu şi aurul meu şi aţi dus în
templele voastre lucrurile mele bune şi plăcute;
6  De  asemenea  aţi  vândut  pe  copiii  lui  Iuda  şi  pe  copiii
Ierusalimului  grecilor,  ca  să  îi  îndepărtaţi  mult  de  graniţa
lor .
7 Iată, îi voi ridica din locul în care i-aţi vândut şi voi întoar-
ce răsplata voastră asupra capului vostru;
8 Şi voi vinde pe fiii voştri şi pe fiicele voastre în mâna copii-
lor lui Iuda şi ei îi vor vinde sabeenilor, unui popor îndepăr-
tat; pentru că DOMNUL a vorbit aceasta .
9 ¶ Rostiţi aceasta printre neamuri: Pregătiţi războiul, tre-
ziţi pe războinici, să se apropie şi să se urce toţi bărbaţii de
război;
10 Bateţi fiarele voastre de plug în săbii şi prăjinile voastre de
curăţat pomi în suliţe; cel slab să spună: Sunt tare .
11  Adunaţi-vă  şi  veniţi,  voi  toţi  păgânii,  strângeţi-vă  îm-
preună  de  jur  împrejur;  acolo  coboară-i  pe  războinicii  tăi,
DOAMNE .
12 Păgânii să fie treziţi şi să urce la valea lui Iosafat; pentru că
acolo voi şedea, ca să judec pe toţi păgânii de jur împrejur .
13 Puneţi secera, pentru că secerişul este copt; veniţi, cobo-
râţi; pentru că presa este plină, teascurile se revarsă; pentru
că mare este stricăciunea lor .
14  Mulţimi,  mulţimi  în  valea  hotărârii;  pentru  că  ziua
DOMNULUI este aproape în valea hotărârii .
15  Soarele  şi  luna  se  vor  întuneca  şi  stelele  îşi  vor  retrage
strălucirea .
16 DOMNUL de asemenea va răcni din Sion şi va face să ră-
sune vocea lui din Ierusalim; şi cerurile şi pământul se vor
cutremura; dar DOMNUL va fi speranţa poporului său şi tă-
ria copiilor lui Israel .
17 Astfel veţi cunoaşte că eu sunt DOMNUL Dumnezeul vos-
tru locuind în Sion, muntele meu sfânt; atunci Ierusalimul
va fi sfânt şi acolo străinii nu vor mai trece prin el .
18 ¶ Şi se va întâmpla în acea zi că munţii vor picura vin nou
şi  dealurile  vor  curge  cu  lapte  şi  toate  râurile  lui  Iuda  vor
curge cu ape şi o fântână va ieşi din casa DOMNULUI şi va
uda valea Sitimului .
19 Egiptul va fi o pustie şi Edomul va fi o pustie părăsită,
din cauza violenţei împotriva copiilor lui Iuda, deoarece au
vărsat sânge nevinovat în ţara lor .
20 Dar Iuda va locui pentru totdeauna şi Ierusalimul din ge-
neraţie în generaţie .
21 Fiindcă voi curăţi sângele lor pe care nu l-am curăţit, fi-
indcă DOMNUL locuieşte în Sion .

518

… Amos …

Capitolul 1

CUVINTELE lui Amos, care era dintre stăpânii de oi din

Tecoa, pe care le-a văzut, referitor la Israel, în zilele lui
Ozia,  împăratul  lui  Iuda,  şi  în  zilele  lui  Ieroboam,  fiul  lui
Ioas, împăratul lui Israel, cu doi ani înaintea cutremurului .
2 Şi a spus: DOMNUL va răcni din Sion şi va face vocea lui să
răsune din Ierusalim; şi locuinţele păstorilor vor jeli şi vâr-
ful Carmelului se va veşteji .
3  ¶  Astfel  spune  DOMNUL:  Pentru  trei  fărădelegi  ale
Damascului  şi  pentru  patru,  nu  voi  întoarce  pedeapsa  lui;
pentru că au treierat Galaadul cu unelte de vânturat, de fier;
4 Dar voi trimite un foc în casa lui Hazael, care va mistui
palatele lui Ben-Hadad .
5  Voi  frânge  de  asemenea  zăvorul  Damascului  şi  voi  stâr-
pi locuitorul din câmpia Aven; şi din casa Edenului pe cel
care ţine sceptrul; şi poporul Siriei va merge în captivitate la
Chir, spune DOMNUL .
6 Astfel spune DOMNUL: Pentru trei fărădelegi ale Gazei şi
pentru patru, nu voi întoarce pedeapsa lui; pentru că au dus
în captivitate pe toţi captivii, ca să îi dea Edomului;
7  Dar  voi  trimite  un  foc  pe  zidul  Gazei  care  îi  va  mistui
palatele;
8  Şi  voi  stârpi  pe  locuitorul  din  Asdod;  şi  din  Ascalon,  pe
cel  care  ţine  sceptrul  şi  îmi  voi  întoarce  mâna  împotriva
Ecronului;  şi  rămăşiţa  filistenilor  va  pieri,  spune  Domnul
DUMNEZEU .
9 Astfel spune DOMNUL: Pentru trei fărădelegi ale Tirului
şi pentru patru, nu voi întoarce pedeapsa lui; pentru că au
dat Edomului pe toţi captivii şi nu şi-au amintit legământul
frăţesc;
10  De  aceea  voi  trimite  un  foc  pe  zidul  Tirului,  care  îi  va
mistui palatele .
11 Astfel spune DOMNUL: Pentru trei fărădelegi ale Edomului
şi pentru patru, nu voi întoarce pedeapsa lui; pentru că a ur-
mărit pe fratele său cu sabia şi a lepădat toată mila şi mânia
lui a sfâşiat neîncetat şi şi-a ţinut mânia pentru totdeauna;
12 Dar voi trimite un foc peste Teman, care va mistui pala-
tele Boţrei .
13 Astfel spune DOMNUL: Pentru trei fărădelegi ale fiilor lui
Amon şi pentru patru, nu voi întoarce pedeapsa lor; pentru
că au spintecat femeile însărcinate din Galaad, ca să îşi lăr-
gească graniţa;
14 Dar voi aprinde un foc în zidul Rabei şi acesta îi va mis-
tui palatele, cu strigăte în ziua de bătălie, cu furtună în ziua
vârtejului de vânt;
15  Şi  împăratul  lor  va  merge  în  captivitate,  el  şi  prinţii  lui
împreună, spune DOMNUL .

CApitoLuL 2

ASTFEL  spune  DOMNUL:  Pentru  trei  fărădelegi  ale

Moabului şi pentru patru, nu voi întoarce pedeapsa lui;
pentru că a ars oasele împăratului Edomului până le-a făcut
var;
2 Dar voi trimite un foc asupra Moabului şi acesta va mistui
palatele Cheriotului; şi Moabul va muri cu tumult, cu strigă-
te şi cu sunetul trâmbiţei;
3 Şi voi stârpi pe judecător din mijlocul lui şi voi ucide pe toţi
prinţii lui împreună cu el, spune DOMNUL .

4 Astfel spune DOMNUL: Pentru trei fărădelegi ale lui Iuda
şi pentru patru, nu voi întoarce pedeapsa lui; pentru că au
dispreţuit legea DOMNULUI şi nu au păzit poruncile lui, iar
minciunile  lor,  după  care  au  umblat  taţii  lor,  i-au  făcut  să
rătăcească;
5 Dar voi trimite un foc asupra lui Iuda şi acesta va mistui
palatele Ierusalimului .
6 Astfel spune DOMNUL: Pentru trei fărădelegi ale lui Israel
şi pentru patru, nu voi întoarce pedeapsa lui; pentru că au
vândut  pe  cel  drept  pentru  argint  şi  pe  cel  sărac  pentru  o
pereche de încălţăminte;
7  Care  doresc  cu  ardoare  ţărâna  pământului  de  pe  capul
săracilor  şi  abat  calea  celor  blânzi;  şi  un  bărbat  şi  tatăl  lui
vor intra la aceeaşi fecioară, pentru a pângări numele meu
sfânt;
8 Şi se culcă pe haine puse pentru a fi garanţie, lângă fiecare
altar,  şi  beau  vinul  celor  condamnaţi  în  casa  dumnezeilor
lor .
9  ¶  Totuşi  eu  am  nimicit  pe  amorit  dinaintea  lor,  a  cărui
înălţime era ca înălţimea cedrilor şi era tare ca stejarii; to-
tuşi  i-am  nimicit  rodul  de  deasupra  şi  rădăcinile  lui  de
dedesubt .
10 De asemenea v-am adus din ţara Egiptului şi v-am condus
patruzeci de ani prin pustie, ca să stăpâniţi ţara amoritului .
11 Şi am ridicat profeţi dintre fiii voştri şi nazirei dintre tine-
rii voştri . Nu este aceasta chiar aşa, copii ai lui Israel? spune
DOMNUL .
12 Dar voi aţi dat nazireilor să bea vin; şi aţi poruncit profe-
ţilor, spunând: Nu profeţiţi .
13 Iată, sunt apăsat sub voi, precum o căruţă, plină de snopi,
este apăsată .
14 De aceea fuga va pieri de la cel iute şi cel tare nu îşi va în-
tări forţa, nici războinicul nu se va elibera pe el însuşi;
15 Nici cel ce mânuieşte arcul nu va sta în picioare; şi cel iute
de picior nu se va elibera; nici cel care călăreşte pe cal nu se
va elibera pe el însuşi .
16 Şi cel curajos printre războinici va fugi gol în acea zi, spu-
ne DOMNUL .

CApitoLuL 3

ASCULTAŢI  acest  cuvânt  pe  care  DOMNUL  l-a  vorbit

împotriva voastră, copii ai lui Israel, împotriva întregii

familii pe care am adus-o din ţara Egiptului, spunând:
2 Doar pe voi v-am cunoscut dintre toate familiile pământu-
lui; de aceea vă voi pedepsi pentru toate nelegiuirile voastre .
3 Pot doi să meargă împreună, fără să se fi învoit?
4 Va răcni un leu în pădure când nu are pradă? Va striga un
leu tânăr din vizuina lui, dacă nu a prins nimic?
5 Poate o pasăre să cadă într-o cursă pe pământ, când nu este
laţ pentru ea? Va trage cineva cursa de pe pământ, fără să fi
prins nimic?
6 Se va suna din trâmbiţă în cetate fără ca poporul să se tea-
mă?  Va  fi  vreun  rău  într-o  cetate  fără  ca  DOMNUL  să  îl  fi
făcut?
7 Într-adevăr Domnul DUMNEZEU nu va face nimic fără să
îşi reveleze sfatul său servitorilor săi, profeţii .
8 Leul a răcnit, cine nu se va teme? Domnul DUMNEZEU a
vorbit, cine poate să nu profeţească?

519

Amos  5

9  ¶  Vestiţi  în  palatele  din  Asdod  şi  în  palatele  din  ţara
Egiptului şi spuneţi: Adunaţi-vă pe munţii Samariei şi pri-
viţi marile tumulturi din mijlocul ei şi pe cei oprimaţi din
mijlocul ei .
10 Fiindcă ei nu ştiu să lucreze drept, spune DOMNUL, cei
care strâng violenţa şi jefuirea în palatele lor .
11 De aceea astfel spune Domnul DUMNEZEU: Un potrivnic
va fi de jur împrejurul ţării; şi el îţi va doborî puterea şi pala-
tele tale vor fi prădate .
12 Astfel spune DOMNUL: Precum păstorul scoate din gura
leului  două  picioare  sau  o  bucată  dintr-o  ureche;  tot  astfel
vor fi scoşi, copiii lui Israel, care locuiesc în Samaria în colţul
patului şi în Damasc pe un divan .
13 Ascultaţi şi mărturisiţi în casa lui Iacob, spune Domnul
DUMNEZEU, Dumnezeul oştirilor:
14 Că în ziua în care voi cerceta fărădelegile lui Israel asupra
lui,  voi  cerceta  de  asemenea  altarele  din  Betel;  şi  coarnele
altarului vor fi retezate şi vor cădea la pământ .
15 Şi voi lovi casa de iarnă împreună cu casa de vară; şi ca-
sele de fildeş vor pieri şi casele mari vor avea sfârşit, spune
DOMNUL .

CApitoLuL 4

ASCULTAŢI acest cuvânt, voi, vaci din Basan, care sun-

teţi  pe  muntele  Samariei  care  asupresc  pe  săraci,  care
zdrobesc pe nevoiaşi, care spun stăpânilor lor: Aduceţi şi să
bem .
2 Domnul DUMNEZEU a jurat pe sfinţenia sa, că, iată, vor
veni zilele asupra voastră, în care el vă va duce cu cârlige şi
posteritatea voastră cu cârlige pentru peşti .
3  Şi  veţi  ieşi  la  spărturi,  fiecare  drept  înaintea  sa;  şi  le  veţi
arunca în palat, spune DOMNUL .
4 Veniţi la Betel şi încălcaţi legea; la Ghilgal înmulţiţi fără-
delegea; şi aduceţi sacrificiile voastre în fiecare dimineaţă şi
zeciuielile voastre după trei ani;
5 Şi oferiţi un sacrificiu de mulţumire cu dospeală şi rostiţi şi
vestiţi ofrande de bunăvoie; pentru că aceasta vă place, copii
ai lui Israel, spune Domnul DUMNEZEU .
6 ¶ Şi eu v-am dat de asemenea curăţie a dinţilor în toate ce-
tăţile voastre şi lipsă de pâine în toate locurile voastre; totuşi
nu v-aţi întors la mine, spune DOMNUL .
7 Şi de asemenea am oprit ploaia de la voi, când nu mai erau
decât trei luni până la seceriş; şi am făcut să plouă peste o
cetate şi am făcut să nu plouă peste altă cetate; peste o bucată
de câmp a plouat şi bucata peste care nu a plouat, s-a uscat .
8 Astfel, două sau trei cetăţi rătăceau spre o singură cetate,
pentru a bea apă, dar nu s-au săturat; totuşi nu v-aţi întors la
mine, spune DOMNUL .
9 V-am lovit cu tăciune în grâu şi cu mană, când grădinile
voastre şi viile voastre şi smochinii voştri şi măslinii voştri
s-au înmulţit, forfecarul le-a devorat; totuşi nu v-aţi întors la
mine, spune DOMNUL .
10 Am trimis printre voi ciuma, după felul celei din Egipt; pe
tinerii voştri i-am ucis cu sabia şi v-am luat caii; şi am făcut
să se ridice putoarea în taberele voastre până la nările voas-
tre; totuşi nu v-aţi întors la mine, spune DOMNUL .
11  Am  răsturnat  pe  unii  dintre  voi,  cum  a  răsturnat
Dumnezeu Sodoma şi Gomora, şi aţi fost ca un tăciune smuls
din foc; totuşi nu v-aţi întors la mine, spune DOMNUL .
12 De aceea astfel îţi voi face, Israele; şi pentru că îţi voi face
astfel, pregăteşte-te să întâlneşti pe Dumnezeul tău, Israele .
13 Căci, iată, cel care formează munţii şi creează vântul şi

face  cunoscut  omului  care  este  gândul  lui,  care  face  dimi-
neaţa întuneric şi calcă pe înălţimile pământului, DOMNUL,
Dumnezeul oştirilor, acesta este numele lui .

CApitoLuL 5

ASCULTAŢI acest cuvânt, pe care îl înalţ împotriva voas-

tră, o plângere, casă a lui Israel .

2 Fecioara lui Israel a căzut; ea nu se va mai ridica; este pără-
sită pe pământul ei; nu este nimeni să o ridice .
3 Pentru că astfel spune Domnul DUMNEZEU: Cetatea care
ieşea cu o mie va lăsa o sută şi cea care ieşea cu o sută va lăsa
zece, pentru casa lui Israel .
4 ¶ Pentru că astfel spune DOMNUL, casei lui Israel: Căutaţi-
mă şi veţi trăi;
5 Dar nu căutaţi Betelul, nici nu intraţi în Ghilgal şi nu tre-
ceţi  la  Beer-Şeba;  pentru  că  Ghilgalul  va  fi  dus  negreşit  în
captivitate şi Betelul va ajunge de nimic .
6  Căutaţi  pe  DOMNUL  şi  veţi  trăi;  ca  nu  cumva  să  izbuc-
nească el ca focul în casa lui Iosif şi să o mistuie şi să nu fie
nimeni să îl stingă în Betel .
7  Voi  care  întoarceţi  judecata  în  pelin  şi  lăsaţi  deoparte
dreptatea la pământ,
8 Căutaţi pe cel care face cele şapte stele şi Orionul şi pre-
face  umbra  morţii  în  dimineaţă  şi  întunecă  ziua  cu  noap-
te; care cheamă apele mării şi le toarnă pe faţa pământului:
DOMNUL este numele său;
9 Care întăreşte pe cel prădat împotriva celui tare, astfel în-
cât cel prădat va veni împotriva fortăreţei .
10 Ei urăsc pe cel care îi mustră la poartă şi detestă pe cel
care vorbeşte cu integritate .
11  Întrucât  aşa  cum  călcarea  voastră  în  picioare  este  peste
sărac şi luaţi de la el sarcini de grâu, aţi zidit case din piatră
cioplită, dar nu veţi locui în ele; aţi sădit vii plăcute, dar nu
veţi bea vin din ele .
12 Fiindcă eu cunosc multele voastre fărădelegi şi păcatele
voastre mari, ei chinuie pe cel drept, iau mită şi abat de la
dreptul lor pe cei săraci la poartă .
13 De aceea, cel prudent va tăcea în acel timp; pentru că este
un timp rău .
14 Căutaţi binele şi nu răul, ca să trăiţi; şi astfel  DOMNUL
Dumnezeul oştirilor va fi cu voi, precum aţi spus .
15 Urâţi răul şi iubiţi binele şi întemeiaţi judecata la poartă;
poate  că  DOMNUL  Dumnezeul  oştirilor  va  fi  cu  har  către
rămăşiţa lui Iosif .
16 ¶ De aceea DOMNUL Dumnezeul oştirilor, Domnul, spu-
ne astfel: Bocet va fi în toate străzile; şi ei vor spune pe toate
drumurile mari: Vai! Vai! şi vor chema pe agricultor la jelire
şi pe cei iscusiţi la plângere la bocire .
17 Şi în toate viile va fi bocet, fiindcă voi trece prin mijlocul
tău, spune DOMNUL .
18 Vai vouă care doriţi ziua DOMNULUI! Ce este ea pentru
voi? Ziua DOMNULUI este întuneric şi nu lumină .
19 Ca şi cum un om ar fugi de un leu şi un urs l-ar întâlni;
sau ar intra în casă şi şi-ar sprijini mâna de perete şi un şarpe
l-ar muşca .
20 Nu va fi ziua DOMNULUI întuneric şi nu lumină? Chiar
foarte întuneric şi fără strălucire în ea?
21 ¶ Urăsc, dispreţuiesc zilele voastre de sărbătoare şi nu voi
mirosi aromă dulce la adunările voastre solemne .
22 Deşi îmi oferiţi ofrande arse şi darurile voastre de mân-
care, eu nu le voi accepta; nici nu voi lua aminte la ofrandele
voastre de pace din vitele voastre îngrăşate .

520

Amos  8

23 Îndepărtează de la mine zgomotul cântărilor tale; fiindcă
nu voi asculta melodia violelor tale .
24  Ci  să  curgă  judecata  ca  apele  şi  dreptatea  ca  un  pârâu
puternic .
25 Mi-aţi oferit voi sacrificii şi ofrande în pustie patruzeci de
ani, casă a lui Israel?
26  Dar  aţi  ridicat  tabernacolul  lui  Moloc  al  vostru  şi  pe
Chiun,  chipurile  voastre,  steaua  dumnezeului  vostru,  pe
care vi l-aţi făcut .
27 De aceea vă voi face să mergeţi în captivitate dincolo de
Damasc,  spune  DOMNUL,  al  cărui  nume  este  Dumnezeul
oştirilor .

CApitoLuL 6

VAI  celor  din  Sion,  care  sunt  în  tihnă,  şi  se  încred  în

muntele Samariei, care sunt numiţi mai marii naţiuni-

lor, la care a venit casa lui Israel!
2 Treceţi la Calne şi vedeţi; şi de acolo mergeţi la Hamatul
cel mare; apoi coborâţi la Gatul filistenilor; sunt ele mai bune
decât aceste împărăţii? Sau graniţa lor este mai mare decât
graniţa voastră?
3 Voi care îndepărtaţi ziua cea rea şi faceţi să se apropie sca-
unul violenţei;
4 Care vă culcaţi pe paturi de fildeş şi vă întindeţi pe diva-
nurile lor şi mâncaţi mieii din turmă şi viţeii din mijlocul
ieslei;
5 Care cântaţi la sunetul violei şi inventaţi instrumente de
muzică pentru voi, precum David;
6 Care beţi vin din boluri şi vă ungeţi cu unguentele cele mai
alese; dar ei nu se mâhnesc pentru nenorocirea lui Iosif .
7 De aceea acum vor merge captivi cu cei dintâi care merg
captivi şi banchetul celor care s-au întins va fi luat .
8 ¶ Domnul DUMNEZEU a jurat pe el însuşi, spune DOMNUL
Dumnezeul oştirilor: Detest maiestatea lui Iacob şi îi urăsc
palatele; de aceea voi da cetatea cu plinătatea ei .
9 Şi se va întâmpla, dacă rămân zece oameni într-o casă, că
ei vor muri .
10 Şi unchiul unui om, cel care îl arde, îl va ridica să scoată
oasele din casă şi va spune celui de lângă laturile casei: Mai
este cineva cu tine? Şi el va spune: Nu . Atunci el va spune:
Tăcere, pentru că nu putem aminti numele DOMNULUI .
11 Pentru că, iată, DOMNUL porunceşte şi va lovi casa cea
mare cu spărturi şi casa cea mică cu crăpături .
12  Vor  alerga  caii  pe  stâncă?  Va  ara  cineva  acolo  cu  boii?
Pentru  că  aţi  întors  judecata  în  fiere  şi  rodul  dreptăţii  în
cucută;
13 Voi care vă bucuraţi într-un lucru de nimic, care spuneţi:
Nu ne-am luat noi coarne prin tăria noastră?
14 Dar, iată, voi ridica împotriva voastră o naţiune, casă a
lui Israel, spune DOMNUL Dumnezeul oştirilor; şi ei vă vor
chinui de la intrarea Hamatului până la râul pustiului .

CApitoLuL 7

ASTFEL  mi-a  arătat  Domnul  DUMNEZEU;  şi,  iată,  el  a

format lăcuste la începutul creşterii otavei; şi, iată, era

otava după cositul împăratului .
2 Şi s-a întâmplat, după ce au terminat de mâncat iarba ţării,
că am spus: Doamne DUMNEZEULE, iartă, te implor, prin
cine se va ridica Iacob? pentru că el este mic .
3  DOMNUL  s-a  pocăit  pentru  aceasta:  Nu  va  fi,  spune
DOMNUL .
4 Astfel mi-a arătat Domnul DUMNEZEU; şi, iată, Domnul

DUMNEZEU a chemat la luptă prin foc şi a mistuit adâncul
cel mare şi a devorat o parte .
5  Atunci  am  spus:  Doamne  DUMNEZEULE,  încetează,  te
implor, prin cine se va ridica Iacob? pentru că el este mic .
6 DOMNUL s-a pocăit pentru aceasta . Aceasta de asemenea
nu va fi, spune Domnul DUMNEZEU .
7 Astfel el mi-a arătat; şi, iată, Domnul stătea în picioare pe
un zid făcut cu un fir cu plumb, cu un fir cu plumb în mâna
sa .
8 Şi DOMNUL mi-a spus: Amos ce vezi? Şi eu am spus: Un
fir cu plumb . Atunci Domnul a spus: Iată, voi pune un fir cu
plumb în mijlocul poporului meu Israel; nu voi mai trece pe
lângă ei;
9 Şi înălţimile lui Isaac vor fi pustiite şi sanctuarele lui Israel
vor  fi  risipite;  şi  mă  voi  ridica  cu  sabia  împotriva  casei  lui
Ieroboam .
10 ¶ Atunci Amaţia, preotul din Betel, a trimis la Ieroboam,
împăratul lui Israel, spunând: Amos a uneltit împotriva ta
în mijlocul casei lui Israel; ţara nu este în stare să ţină toate
cuvintele lui .
11 Pentru că astfel a spus Amos: Ieroboam va muri prin sa-
bie şi Israel va fi, negreşit, dus captiv din ţara lui .
12  De  asemenea  Amaţia  i-a  spus  lui  Amos:  Tu  văzătorule,
du-te, fugi în ţara lui Iuda şi acolo mănâncă pâine şi acolo
profeţeşte;
13  Dar  să  nu  mai  profeţeşti  la  Betel;  pentru  că  este  capela
împăratului şi este curtea împăratului .
14 Atunci Amos a răspuns şi i-a zis lui Amaţia: Eu nu eram
profet, nici fiu de profet, ci eram păzitor de oi şi culegător de
roade de sicomor;
15 Şi DOMNUL m-a luat precum urmam turma şi DOMNUL
mi-a spus: Du-te, profeţeşte poporului meu Israel .
16  De  aceea  acum,  ascultă  cuvântul  DOMNULUI:  Tu  spui:
Nu profeţi împotriva lui Israel şi nu picura cuvântul tău îm-
potriva casei lui Isaac .
17 De aceea astfel spune DOMNUL: Soţia ta va fi o curvă în
cetate şi fiii tăi şi fiicele tale vor cădea prin sabie şi ţara ta va fi
împărţită cu frânghia; şi tu vei muri într-o ţară întinată; iar
Israel va merge negreşit în captivitate din ţara lui .

CApitoLuL 8

cu fructe de vară .

ASTFEL mi-a arătat Domnul DUMNEZEU; şi, iată, un coş

2 Şi a spus: Amos ce vezi? Iar eu am spus: Un coş cu fructe
de vară . Atunci DOMNUL mi-a spus: A venit sfârşitul asupra
poporului meu Israel; nu voi mai trece pe lângă ei .
3 Şi cântările templului vor fi urlete în acea zi, spune Domnul
DUMNEZEU; vor fi multe trupuri moarte în fiecare loc; ei le
vor arunca afară în tăcere .
4 ¶ Ascultaţi aceasta, voi care înghiţiţi pe nevoiaşi, pentru a
face pe săracii ţării să înceteze,
5 Spunând: Când va trece luna nouă, ca să vindem grâne? şi
sabatul, ca să punem înainte grâu, făcând efa mică şi şekelul
mare, şi prin înşelăciune falsificând balanţele?
6  Ca  să  cumpărăm  pe  săraci  pentru  argint  şi  pe  nevoiaşi
pentru o pereche de încălţăminte; da, şi să vindem codina
grâului?
7 DOMNUL a jurat pe maiestatea lui Iacob: Cu siguranţă nu
voi uita vreuna din lucrările lor .
8 Să nu se cutremure ţara pentru aceasta, şi să nu se jelească
oricine care locuieşte în ea? Şi se va ridica în întregime ca
un potop; şi va fi lepădată şi înecată, precum prin potopul

521

Obadia  1

Egiptului .
9 Şi se va întâmpla în acea zi, spune Domnul DUMNEZEU,
că voi face ca soarele să apună la amiază şi voi întuneca pă-
mântul în plină zi;
10 Şi voi preface sărbătorile voastre în jale şi toate cântările
voastre în plângere; şi voi aduce pânză de sac pe toate coap-
sele şi chelie pe fiecare cap; şi o voi face ca jalea pentru sin-
gurul fiu şi sfârşitul ei ca o zi amară .
11 ¶ Iată, vin zilele, spune Domnul DUMNEZEU, că voi tri-
mite o foamete în ţară; nu foamete de pâine, nici sete de apă,
ci de auzire a cuvintelor DOMNULUI;
12 Şi ei vor rătăci de la mare la mare şi de la nord până la
est,  vor  alerga  încoace  şi  încolo  pentru  a  căuta  cuvântul
DOMNULUI şi nu îl vor găsi .
13 În acea zi fecioarele cele frumoase şi tinerii vor leşina de
sete .
14 Cei care jură pe păcatul Samariei şi spun: Dane, viu este
dumnezeul tău; şi: Vie este calea Beer-Şebei; chiar ei vor că-
dea şi niciodată nu se vor mai ridica .

CApitoLuL 9

AM  văzut  pe  Domnul  stând  în  picioare  pe  altar;  şi  el  a

spus: Loveşte pragul de sus al uşii, ca uşorii să se clatine;
şi retează-le capul, la toţi; iar eu voi ucide pe ultimul dintre ei
cu sabia; cel care fuge dintre ei nu va fugi departe şi cel care
scapă dintre ei nu va fi eliberat .
2 Chiar dacă ar săpa până în iad, de acolo îi va lua mâna mea;
chiar dacă ar urca până la cer, de acolo îi voi coborî;
3 Şi chiar dacă s-ar ascunde pe vârful Carmelului, voi cerce-
ta şi îi voi lua de acolo; şi chiar dacă ar fi ascunşi dinaintea
ochilor mei pe fundul mării, de acolo voi porunci şarpelui şi
el îi va muşca;
4 Şi chiar dacă merg în captivitate în faţa duşmanilor lor, de
acolo voi porunci sabiei şi îi va ucide; şi îmi voi pune ochii
asupra lor pentru rău şi nu pentru bine .

5 Şi Domnul DUMNEZEUL oştirilor este cel care atinge ţara
şi ea se  va topi  şi  toţi cei ce locuiesc în  ea vor jeli;  şi se  va
ridica în întregime ca un potop şi se va îneca precum prin
potopul Egiptului .
6 El este cel ce îşi zideşte camerele, unele peste altele, în cer şi
a întemeiat ceata sa peste pământ; cel ce cheamă apele mării
şi le toarnă pe faţa pământului, DOMNUL este numele său .
7 Nu îmi sunteţi voi precum copiii etiopienilor, copii ai lui
Israel? spune DOMNUL . Nu l-am adus eu pe Israel din ţara
Egiptului şi pe filisteni din Caftor şi pe sirieni din Chir?
8 Iată, ochii DOMNULUI Dumnezeu sunt asupra împărăţiei
păcătoase şi o voi nimici de pe faţa pământului: numai că nu
voi nimici de tot casa lui Iacob, spune DOMNUL .
9  Pentru  că,  iată,  eu  voi  porunci  şi  voi  vântura  casa  lui
Israel printre toate naţiunile, precum  grânele sunt vântu-
rate într-o sită, totuşi nici cel mai mic grăunte nu va cădea
pe pământ .
10  Toţi  păcătoşii  poporului  meu  vor  muri  prin  sabie,  cei
care spun: Răul nu ne va ajunge nici nu ne va întâmpina .
11 ¶ În acea zi voi ridica tabernacolul căzut al lui David şi îi
voi închide spărturile; şi îi voi ridica ruinele şi îl voi zidi ca
în zilele din vechime;
12 Ca ei să stăpânească rămăşiţa Edomului şi a tuturor pă-
gânilor, cei chemaţi după numele meu, spune DOMNUL care
face aceasta .
13  Iată,  vin  zilele,  spune  DOMNUL,  că  plugarul  va  ajunge
pe  secerător  şi  cel  care  calcă  struguri  pe  cel  care  seamănă
sămânţă; şi munţii vor picura vin dulce şi toate dealurile se
vor topi .
14 Şi voi întoarce pe captivii poporului meu Israel; şi ei vor
zidi cetăţile risipite şi le vor locui; şi vor sădi vii şi vor bea
vinul lor; vor face de asemenea grădini şi vor mânca rodul
lor .
15 Şi îi voi sădi în ţara lor şi nu vor mai fi smulşi din ţara lor
pe care le-am dat-o, spune DOMNUL Dumnezeul tău .

… Obadia …

Capitolul 1

VIZIUNEA lui Obadia . Astfel spune Domnul DUMNEZEU

referitor la Edom: Noi am auzit un zvon de la DOMNUL
şi un ambasador este trimis printre păgâni: Sculaţi-vă şi să
ne ridicăm împotriva ei în bătălie .
2  Iată,  te-am  făcut  mică  printre  păgâni,  eşti  foarte
dispreţuită .
3 Mândria inimii tale te-a înşelat, tu, care locuieşti în crăpă-
turile stâncii, a cărei locuinţă este sus; care spune în inima ei:
Cine mă va coborî la pământ?
4 Chiar  dacă  te-ai  înălţa  ca  acvila  şi  chiar  dacă  ţi-ai  aşe-
za  cuibul  printre  stele,  de  acolo  te  voi  coborî,  spune
DOMNUL .
5 Dacă ar fi venit hoţi la tine, dacă ar fi venit tâlhari noaptea,
(cât eşti de stârpit!) nu ar fi furat până când s-ar fi îndestu-
lat? Dacă ar fi venit culegători de struguri la tine, nu ar lăsa

câţiva struguri?
6 Cât de cercetate sunt lucrurile lui Esau! Cât de căutate sunt
lucrurile lui ascunse!
7 Toţi oamenii din alianţa ta te-au adus până la graniţă; oa-
menii care erau în pace cu tine te-au înşelat şi te-au învins;
cei care mănâncă pâinea ta au întins o cursă sub tine; nu este
înţelegere în el .
8 În ziua aceea, spune DOMNUL, nu voi nimici pe înţelepţii
din Edom şi înţelegerea de pe muntele lui Esau?
9 Şi oamenii tăi puternici, Temane, se vor descuraja, pentru
că fiecare din muntele lui Esau va fi stârpit prin măcelărire .
10 ¶ Pentru violenţa ta împotriva fratelui tău Iacob, ruşinea
te va acoperi şi vei fi stârpit pentru totdeauna .
11 În ziua în care stăteai în picioare pe cealaltă parte, în ziua
în care străinii luau în captivitate forţele lui şi străini intrau
pe porţile lui şi aruncau sorţi asupra Ierusalimului, chiar tu

522

Iona  2

erai ca unul dintre ei .
12 Dar tu nu trebuia să fi privit ziua fratelui tău în ziua în
care a devenit un străin, nici nu trebuia să te bucuri asupra
copiilor lui Iuda în ziua nimicirii lor, nici nu trebuia să vor-
beşti cu mândrie în ziua strâmtorării .
13  Tu  nu  trebuia  să  fi  intrat  pe  poarta  poporului  meu  în
ziua nenorocirii lor; da, nu trebuia să fi privit necazul lor
în ziua nenorocirii lor, nici să fi pus mâna pe averea lor în
ziua nenorocirii lor,
14  Nici  nu  trebuia  să  fi  stat  în  picioare  la  răspântie,  ca  să
stârpeşti  pe  aceia  dintre  ai  lui  care  au  scăpat,  nici  nu  tre-
buia să fi predat pe aceia dintre ai lui care au rămas în ziua
strâmtorării .
15 Fiindcă ziua DOMNULUI este aproape asupra tuturor pă-
gânilor, cum ai făcut aşa ţi se va face; răsplata ta se va întoar-
ce asupra capului tău .
16 Aşa cum aţi băut pe muntele meu sfânt, aşa vor bea toate

naţiunile în continuu, da, vor bea şi vor înghiţi şi vor fi ca şi
cum nu ar fi fost .
17 ¶ Dar pe muntele Sion va fi eliberare şi va fi sfinţenie; şi
casa lui Iacob va stăpâni posesiunile lor .
18  Şi  casa  lui  Iacob  va  fi  un  foc  şi  casa  lui  Iosif,  o  flacără,
şi casa lui Esau, mirişte, şi vor arde în ei şi îi vor mistui; şi
nu va fi nici unul care să rămână din casa lui Esau; fiindcă
DOMNUL a vorbit .
19  Şi  cei  de  la  sud  vor  stăpâni  muntele  lui  Esau;  şi  cei  din
câmpie,  pe  filisteni;  şi  vor  stăpâni  câmpurile  lui  Efraim  şi
câmpurile Samariei; şi Beniamin va stăpâni Galaadul .
20  Şi  captivitatea  acestei  oştiri  a  copiilor  lui  Israel  va  stă-
pâni  ce  este  a  Canaaniţilor,  până  la  Sarepta;  şi  captivitatea
Ierusalimului,  care  este  în  Sefarad,  va  stăpâni  cetăţile  din
sud .
21 Şi vor urca salvatori pe muntele Sion să judece muntele lui
Esau; şi împărăţia va fi a DOMNULUI .

… Iona …

Capitolul 1

spunând:

ŞI  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  Iona,  fiul  lui  Amitai,

2 Ridică-te, du-te la Ninive, acea mare cetate şi strigă împo-
triva ei; pentru că stricăciunea lor s-a ridicat înaintea mea .
3  Dar  Iona  s-a  ridicat  să  fugă  la  Tarsis,  departe  de  faţa
DOMNULUI; şi a coborât la Iafo; şi a găsit o corabie care mer-
gea la Tarsis, aşa că el a plătit costul călătoriei şi a coborât în
ea, ca să meargă cu ei la Tarsis, departe de faţa DOMNULUI .
4 ¶ Dar DOMNUL a trimis un vânt tare pe mare şi a fost o
furtună puternică pe mare, aşa încât corabia era gata să fie
spartă .
5 Atunci marinarii s-au înspăimântat şi a strigat fiecare băr-
bat către dumnezeul lui şi au aruncat în mare încărcăturile
care erau în corabie, ca să fie uşurată de ele . Dar Iona a co-
borât în părţile de jos ale corabiei şi s-a culcat şi a dormit
adânc .
6 Atunci căpitanul a venit la el şi i-a spus: Ce faci somno-
rosule?  Ridică-te,  cheamă  pe  Dumnezeul  tău,  poate  că
Dumnezeu îşi va aminti de noi, ca să nu pierim!
7  Şi  au  spus  fiecare  unul  către  altul:  Veniţi  şi  să  aruncăm
sorţi, ca să ştim din cauza cui este asupra noastră acest rău .
Astfel ei au aruncat sorţi şi sorţul a căzut pe Iona .
8 Atunci i-au spus: Spune-ne, te rugăm, din cauza cui este
acest rău asupra noastră? Care este ocupaţia ta? Şi de unde
vii tu? Care este ţara ta? Şi din ce popor eşti tu?
9  Şi  el  le-a  spus:  Eu  sunt  evreu;  şi  mă  tem  de  DOMNUL,
Dumnezeul cerului, care a făcut marea şi uscatul .
10  Atunci  oamenii  au  fost  grozav  de  înspăimântaţi  şi  i-au
spus: De ce ai făcut aceasta? Pentru că bărbaţii au ştiut că el
fugea departe de faţa DOMNULUI, pentru că le spusese .
11 ¶ Atunci i-au spus: Ce să îţi facem, ca marea să se linişteas-
că faţă de noi? Pentru că marea se înfuria şi era furtunoasă .
12  Şi  el  le-a  spus:  Luaţi-mă  şi  aruncaţi-mă  în  mare;  astfel

marea  se  va  linişti  faţă  de  voi;  pentru  că  ştiu  că  din  cauza
mea această mare furtună este asupra voastră .
13 Totuşi oamenii au vâslit din greu ca să aducă corabia la
uscat, dar nu puteau, pentru că marea se înfuria şi era furtu-
noasă împotriva lor .
14 De aceea au strigat către DOMNUL şi au spus: Te implo-
răm, DOAMNE, te implorăm, nu ne lăsa să pierim din cauza
vieţii acestui om şi nu pune asupra noastră sânge nevinovat!
Pentru că tu, DOAMNE, ai făcut cum ai dorit .
15 Astfel au luat pe Iona şi l-au aruncat în mare, şi furia mă-
rii a încetat .
16 Atunci oamenii s-au temut de DOMNUL grozav de tare şi
au oferit un sacrificiu DOMNULUI şi au făcut promisiuni .
17 Acum DOMNUL pregătise un peşte mare care să înghită
pe  Iona .  Şi  Iona  a  fost  în  pântecele  peştelui  trei  zile  şi  trei
nopţi .

CApitoLuL 2

pântecele peştelui,

ATUNCI Iona s-a rugat DOMNULUI Dumnezeul său din

2  Şi  a  spus:  Din  cauza  necazului  meu  am  strigat  către
DOMNUL iar el m-a ascultat; din pântecele iadului am stri-
gat şi mi-ai auzit vocea .
3  Pentru  că  m-ai  aruncat  în  adânc,  în  mijlocul  mărilor,  şi
potopurile m-au înconjurat; toate talazurile tale şi valurile
tale au trecut peste mine .
4 Atunci am spus: Sunt aruncat dinaintea ochilor tăi; totuşi
din nou voi privi spre templul tău sfânt .
5 Apele m-au înconjurat, până la suflet; adâncul m-a învălu-
it; papura era împletită în jurul capului meu .
6 Am coborât până la poalele munţilor; pământul cu zăvoa-
rele lui era în jurul meu pentru totdeauna; totuşi ai ridicat
viaţa mea din putrezire, DOAMNE, Dumnezeul meu .
7  Când  sufletul  meu  a  leşinat  în  mine  mi-am  amintit  de

523

Mica  1

DOMNUL; şi rugăciunea mea a intrat la tine, în templul tău
sfânt .
8 Cei care dau atenţie la deşertăciuni mincinoase îşi pără-
sesc propria lor milă .
9 Dar îţi voi sacrifica cu vocea mulţumirii, voi împlini ceea
ce am promis . Salvarea este a DOMNULUI .
10  Şi  DOMNUL  i-a  vorbit  peştelui  şi  l-a  vărsat  pe  Iona  pe
uscat .

CApitoLuL 3

spunând:

ŞI  cuvântul  DOMNULUI  a  venit  la  Iona  a  doua  oară,

2  Ridică-te,  mergi  la  Ninive,  acea  mare  cetate,  şi  predică-i
această predicare pe care ţi-o voi porunci .
3 Astfel Iona s-a ridicat şi a mers la Ninive, conform cuvân-
tului DOMNULUI . Acum Ninive era o cetate peste măsură
de mare, cât o călătorie de trei zile .
4 Şi Iona a început să intre în cetate cale de o zi şi a strigat şi
a zis: Încă patruzeci de zile şi Ninive va fi răsturnată!
5 ¶ Astfel oamenii din Ninive l-au crezut pe Dumnezeu şi au
proclamat un post şi au îmbrăcat pânză de sac, de la cel mai
mare dintre ei chiar până la cel mai mic dintre ei .
6 Căci a ajuns cuvântul la împăratul din Ninive; şi s-a ridicat
de pe tronul lui şi şi-a scos roba de pe el şi s-a acoperit cu
pânză de sac şi s-a aşezat în cenuşă .
7  Şi  el  a  făcut  să  fie  proclamată  şi  publicată  aceasta  prin
Ninive,  prin  decretul  împăratului  şi  a  nobililor  săi,  spu-
nând: Nici un om, nici animal, nici cireadă, nici turmă, să
nu guste nimic; nici să se hrănească, nici să bea apă;
8 Ci şi om şi animal să fie acoperit cu pânză de sac şi să strige
tare către Dumnezeu, da, să se întoarcă fiecare de la calea lui
cea rea şi de la violenţa care este în mâinile lor .
9 Cine poate spune dacă Dumnezeu nu se va întoarce şi nu
se va pocăi, şi se va întoarce de la mânia lui aprinsă, ca să nu
pierim?
10 Şi Dumnezeu a văzut lucrările lor, că s-au întors de la calea
lor cea rea; şi Dumnezeu s-a pocăit de răul pe care spusese că

îl va face şi nu l-a făcut .

CApitoLuL 4

foarte tare .

DAR aceasta a displăcut foarte mult lui Iona şi s-a mâniat

2 Şi s-a rugat DOMNULUI şi a spus: Te rog, DOAMNE, nu era
aceasta spusa mea, când eram încă în ţara mea? De aceea am
fugit înainte la Tarsis, pentru că am ştiut că eşti un Dumnezeu
cu har şi milostiv, încet la mânie şi de o mare bunătate şi te
pocăieşti de la rău .
3 De aceea acum, DOAMNE, te implor, ia-mi viaţa de la mine,
pentru că este mai bine pentru mine să mor decât să trăiesc .
4 Atunci DOMNUL a spus: Faci tu bine că te mânii?
5 ¶ Astfel Iona a ieşit din cetate şi s-a aşezat în partea de est
a cetăţii şi acolo şi-a făcut o colibă şi a stat jos la umbră lângă
ea, până când va vedea ce se va întâmpla cu cetatea .
6 Şi DOMNUL Dumnezeu a pregătit o plantă şi a făcut-o să se
ridice peste Iona, ca să fie o umbră deasupra capului său, ca
să îl scape din mâhnirea lui . Astfel Iona s-a veselit cu mare
bucurie pentru plantă .
7 Dar Dumnezeu a pregătit un vierme când dimineaţa s-a
ridicat  în  ziua  următoare  şi  viermele  a  lovit  planta  aşa  că
aceasta s-a uscat .
8  Şi  s-a  întâmplat,  când  soarele  a  răsărit,  că  Dumnezeu  a
pregătit un vânt arzător din est; şi soarele a bătut peste capul
lui Iona, încât el a leşinat şi a dorit în el însuşi să moară şi a
spus: Mai bine este pentru mine să mor decât să trăiesc!
9 Şi Dumnezeu i-a spus lui Iona: Faci tu bine că te mânii din
cauza plantei? Iar el a spus: Fac bine că mă mânii, până la
moarte!
10 Atunci DOMNUL a spus: Ai avut milă de plantă, pentru
care nu ai muncit, nici nu ai făcut-o să crească; ea care într-o
noapte s-a ridicat şi într-o noapte a pierit .
11 Şi nu ar trebui să cruţ Ninive, acea mare cetate, în care
sunt mai mult de o sută douăzeci de mii de oameni care nu
pot să discearnă între dreapta lor şi stânga lor; şi de aseme-
nea multe vite?

… Mica …

Capitolul 1

CUVâNTUL DOMNULUI care a venit la Mica, Moraşitul,

în zilele lui Iotam, Ahaz şi Ezechia, împăraţi ai lui Iuda,

pe care el l-a văzut referitor la Samaria şi Ierusalim .
2  Ascultaţi,  toţi  oamenii;  dă  ascultare  pământule  şi  tot  ce
este pe tine, şi Domnul DUMNEZEU să fie martor împotriva
voastră, Domnul din templul lui sfânt .
3 Fiindcă, iată, DOMNUL iese din locul lui şi va coborî şi va
călca în picioare locurile înalte ale pământului .
4 Şi munţii se vor topi sub el şi văile ca ceara înaintea focului
se vor despica şi ca apele turnate dintr-o râpă .
5 Toate acestea sunt pentru păcatul lui Iacob şi pentru pă-
catele  casei  lui  Israel .  Care  este  păcatul  lui  Iacob?  Nu  este

Samaria? Şi care sunt locurile înalte ale lui Iuda? Nu sunt ele
Ierusalimul?
6  De  aceea  voi  face  Samaria  ca  o  movilă  de  pe  câmp  şi  ca
plantaţii de vii; şi voi rostogoli pietrele ei în vale şi îi voi dez-
veli fundaţiile .
7 Şi toate chipurile ei cioplite vor fi zdrobite în bucăţi şi toate
darurile ei vor fi arse cu foc şi toţi idolii ei îi voi lăsa pustii,
fiindcă ea a adunat din plata unei curve şi se vor întoarce ca
plata unei curve .
8 ¶ De aceea eu voi boci şi voi urla, voi umbla dezbrăcat şi
gol; voi face bocet ca dragonii şi voi jeli ca bufniţele .
9  Fiindcă  rana  ei  este  incurabilă;  fiindcă  a  venit  la  Iuda;  a
venit la poarta poporului meu, la Ierusalim .

524

Mica  4

10 Nu spuneţi aceasta la Gat, nu plângeţi deloc; în casa lui
Bet-Leafra rostogoleşte-te în ţărână .
11  Treci,  tu,  locuitor  al  Safirului,  având  ruşinea  dezgolită;
locuitorul lui Ţaanan nu a venit la jelirea lui Bet-Eţel; el va
primi de la tine adăpostul lui .
12  Fiindcă  locuitorul  Marotului  a  aşteptat  cu  grijă  binele;
dar răul a coborât de la DOMNUL la poarta Ierusalimului .
13 O, tu locuitor al Lachişului, înhamă animalul iute la car,
ea  este  începutul  păcatului  fiicei  Sionului,  fiindcă  păcatele
Israelului s-au găsit în tine .
14  De  aceea  tu  vei  da  daruri  Moreşet-Gatului:  casele  lui
Aczib vor fi o minciună regilor lui Israel .
15  Totuşi  eu  îţi  voi  aduce  un  moştenitor,  O,  locuitor  a
Mareşahului,  gloria  lui  Israel  va  ajunge  chiar  până  la
Adulam .
16 Cheleşte-te şi tunde-te pentru copiii desfătărilor tale; mă-
reşte-ţi chelia ca acvila; fiindcă ei sunt plecaţi de la tine în
captivitate .

CApitoLuL 2

VAI celor ce plănuiesc nelegiuire şi fac răutate pe paturile

lor! Când dimineaţa se luminează, ei o împlinesc, fiind-

că este în puterea mâinilor lor .
2 Şi ei poftesc câmpii şi le iau prin violenţă; şi case, şi le iau;
astfel ei oprimă un om şi casa lui, chiar un om şi moştenirea
lui .
3 De aceea astfel spune DOMNUL: Iată, împotriva acestei fa-
milii, eu plănuiesc un rău, de la care nu vă veţi feri gâturile,
nici nu veţi merge trufaşi, căci timpul acesta este rău .
4 În acea zi, cineva va ridica o parabolă împotriva ta şi va
plânge cu plângere jalnică şi va spune: Noi suntem prădaţi
în întregime, el a schimbat partea de moştenire a poporului
meu, cum a luat-o el de la mine! Întorcându-se, el ne-a îm-
părţit câmpiile .
5 De aceea tu nu vei avea pe nimeni în adunarea DOMNULUI
care să arunce o funie de măsurat prin sorţ .
6 Nu profeţiţi, spuneţi-le celor ce profeţesc: ei nu le vor pro-
feţi, ca să nu le fie ruşine .
7  Tu,  cea  numită  casa  lui  Iacob,  este  duhul  DOMNULUI
strâmtorat? Sunt acestea lucrările lui? Nu fac bine cuvintele
mele celui ce umblă cu integritate?
8 Chiar de curând poporul meu s-a ridicat ca un duşman:
voi smulgeţi roba cu tot cu cămaşă de la cei ce trec în sigu-
ranţă, ca şi oameni care se întorc de la război .
9 Aţi aruncat afară din casele lor plăcute pe femeile popo-
rului meu; aţi luat pentru totdeauna gloria mea de la copiii
lor .
10 Ridicaţi-vă şi îndepărtaţi-vă; fiindcă aceasta nu este odih-
na voastră: fiindcă este profanată, vă va nimici, chiar cu o
nimicire grozavă .
11  Dacă  un  om, umblând în duhul şi falsitate,  minte, spu-
nând:  Eu  vă  voi  profeţi  despre  vin  şi  băutură  tare;  el  va  fi
profetul acestui popor .
12 Eu îi voi aduna negreşit pe toţi ai tăi, Iacobe; eu voi strân-
ge  negreşit  rămăşiţa  lui  Israel;  eu  îi  voi  pune  împreună  ca
oile lui Boţra, ca turma în mijlocul staulului ei, ei vor face
zgomot mare din cauza mulţimii oamenilor .
13 Cel care zdrobeşte a venit înaintea lor; au fost zdrobiţi şi
au trecut prin poartă şi au ieşit pe ea; şi împăratul lor va trece
înaintea lor şi DOMNUL în fruntea lor .

CApitoLuL 3

ŞI eu am spus: Auziţi, vă rog, căpeteniile lui Iacob şi voi

prinţi  ai  casei  lui  Israel;  nu  ar  trebui  să  cunoaşteţi  voi

judecata?
2 Voi care urâţi binele şi iubiţi răul; care smulgeţi pielea lor
de pe ei şi carnea lor de pe oasele lor;
3 Care de asemenea mâncaţi carnea poporului meu şi jupuiţi
pielea lor de pe ei; şi ei le rup oasele şi îi toacă în bucăţi, ca
pentru oală şi precum carnea înăuntrul căldării ce fierbe .
4 Atunci vor striga către DOMNUL, dar nu îi va auzi; îşi va
ascunde faţa de ei în acel timp, după cum s-au comportat rău
în faptele lor .
5 Astfel spune DOMNUL referitor la profeţii care rătăcesc pe
poporul meu, care muşcă cu dinţii lor şi strigă: Pace! Şi ei
pregătesc război împotriva lui, a celui care nu pune în gurile
lor .
6 De aceea noapte vă va fi, ca să nu aveţi viziune; şi întuneric
vă va fi, ca să nu ghiciţi; şi soarele va apune asupra profeţilor şi
ziua va fi neagră asupra lor .
7 Atunci văzătorii vor fi ruşinaţi, şi ghicitorii încurcaţi: da,
ei  toţi  îşi  vor  acoperi  buzele;  fiindcă  nu  este  răspuns  de  la
Dumnezeu .
8  Dar  cu  adevărat  eu  sunt  plin  de  putere,  prin  duhul
DOMNULUI, şi de judecată, şi de vitejie, ca să îi fac cunoscut
lui Iacob încălcarea lui, şi lui Israel păcatul lui .
9 Auziţi aceasta, vă rog, voi, căpetenii ale casei lui Iacob şi
prinţi ai casei lui Israel, care detestaţi judecata şi pervertiţi
toată echitatea .
10 Ei zidesc Sionul cu sânge şi Ierusalimul cu nelegiuire .
11  Căpeteniile  acestora  judecă  pentru  mită  şi  preoţii  aces-
tora învaţă pentru plată, şi profeţii acestora ghicesc pentru
bani, totuşi ei se vor sprijini pe DOMNUL şi vor spune: Nu
este DOMNUL printre noi? Nici un rău nu poate veni asupra
noastră .
12 De aceea Sionul va fi arat ca un câmp din cauza voastră
şi Ierusalimul va deveni movile şi muntele casei ca locurile
înalte ale pădurii .

CApitoLuL 4

DAR la sfârşitul zilelor se va întâmpla că muntele casei

DOMNULUI va fi întemeiat în vârful munţilor, şi va fi

înălţat deasupra dealurilor; şi vor curge oameni spre el .
2 Şi multe naţiuni vor veni şi vor spune: Veniţi, şi să urcăm
pe muntele DOMNULUI şi la casa Dumnezeului lui Iacob; şi
el ne va învăţa despre căile lui, şi noi vom merge pe cărările
lui, fiindcă legea va ieşi din Sion şi cuvântul DOMNULUI din
Ierusalim .
3 Şi el va judeca între mulţi oameni şi va certa naţiuni puter-
nice de departe; şi ei îşi vor bate din săbii fiare de plug, şi din
suliţele lor prăjini de curăţat pomi; nu va ridica naţiune sabie
împotriva altei naţiuni, nici nu vor mai învăţa războiul .
4 Dar ei vor şedea, fiecare om sub via sa şi sub smochinul
său; şi nimeni nu-i va înspăimânta; fiindcă gura DOMNULUI
oştirilor a vorbit .
5  Fiindcă  toţi  oamenii  vor  merge,  fiecare  în  numele  dum-
nezeului  său,  şi  noi  vom  merge  în  numele  DOMNULUI
Dumnezeul nostru pentru totdeauna şi întotdeauna .
6  În  acea  zi,  spune  DOMNUL,  eu  o  voi  aduna  pe  cea  care
şchiopătează şi o voi strânge pe cea alungată şi pe cea pe care
am nenorocit-o .
7  Şi  pe  cea  care  şchiopăta,  o  voi  face  o  rămăşiţă;  şi  pe  cea
lepădată  departe,  o  naţiune  puternică;  şi  DOMNUL  va

525

Mica  7

domni peste ei în muntele Sion de acum înainte, chiar pen-
tru totdeauna .
8 ¶ Şi tu, O, turn al turmei, locul întărit al fiicei Sionului, la
tine voi veni, la cea dintâi domnie; împărăţia va veni la fiica
Ierusalimului .
9 Acum, de ce strigi tu tare? Nu este împărat în tine? A pierit
sfătuitorul tău? Fiindcă te-au luat junghiuri precum o femeie
în durerile naşterii .
10 Fii în durere şi chinuieşte-te să naşti, tu, fiică a Sionului,
ca o femeie în durerile naşterii; căci acum vei ieşi din cetate
şi vei locui pe câmp şi vei merge la Babilon; acolo tu vei fi
eliberată; acolo DOMNUL te va răscumpăra din mâna duş-
manilor tăi .
11 Acum, de asemenea multe naţiuni se adună împotriva ta,
care spun: Să fie întinată şi ochiul nostru să privească asupra
Sionului .
12 Dar ei nu cunosc gândurile DOMNULUI, nici nu înţeleg
sfatul lui; fiindcă el îi va aduna ca pe nişte snopi în arie .
13  Ridică-te  şi  treieră,  tu,  fiică  a  Sionului;  fiindcă  voi  face
cornul tău, fier şi voi face copitele tale, aramă; şi tu vei zdro-
bi în bucăţi multe popoare, iar eu voi consacra DOMNULUI
câştigul lor, şi averea lor DOMNULUI întregului pământ .

CApitoLuL 5

ŞI, adună-te în cete, tu, fiică a cetelor; el ne-a asediat; ei vor

lovi pe judecătorul lui Israel cu un toiag peste obraz .
2 Dar tu, Betleeme Efrata, deşi eşti mică între miile lui Iuda,
totuşi  din  tine  îmi  va  ieşi  cel  care  va  fi  conducător  peste
Israel, a cărui ieşiri au fost din vechime, din veşnicie .
3 De aceea el va renunţa la ei, până când cea care este în tra-
valiu a născut: atunci rămăşiţa fraţilor lui se va întoarce la
copiii lui Israel .
4 Şi el va sta în picioare şi se va hrăni în tăria DOMNULUI,
în  maiestatea  numelui  DOMNULUI,  Dumnezeul  lui;  şi  ei
vor  dăinui;  fiindcă  acum  el  va  fi  mare  până  la  marginile
pământului .
5 Şi acest bărbat va fi pacea, când Asirianul va veni în ţara
noastră; şi când el va călca în palatele noastre, atunci vom
ridica împotriva lui şapte păstori şi opt bărbaţi conducători .
6 Şi ei vor pustii ţara Asiriei cu sabia, şi ţara lui Nimrod în
intrările acesteia; astfel el ne va elibera de Asirian, când va
veni  în  ţara  noastră  şi  când  va  călca  înăuntrul  graniţelor
noastre .
7 Şi rămăşiţa lui Iacov va fi în mijlocul multor popoare ca
o rouă de la DOMNUL, ca ploaia pe iarbă, care nu întârzie
pentru om nici nu aşteaptă pe fiii oamenilor .
8 Şi rămăşiţa lui Iacob va fi printre neamuri în mijlocul mul-
tor  popoare  ca  un  leu  printre  fiarele  pădurii,  ca  un  leu  tâ-
năr printre turmele de oi, care, dacă trece prin ele, deopo-
trivă calcă în picioare şi sfâşie în bucăţi şi nimeni nu poate
elibera .
9 Mâna ta se va înălţa asupra potrivnicilor tăi şi toţi duşma-
nii tăi vor fi stârpiţi .
10 Şi se va întâmpla, în acea zi, spune DOMNUL, că voi stârpi
caii tăi din mijlocul tău şi îţi voi distruge carele .
11 Şi voi stârpi cetăţile ţării tale şi voi dărâma toate întări-
turile tale,
12 Şi voi stârpi vrăjitoriile din mâna ta; şi nu vei mai avea
ghicitori;
13 Chipurile tale cioplite le voi stârpi deopotrivă şi statuile
tale din mijlocul tău; şi nu te vei mai închina lucrării mâi-
nilor tale .

14 Şi voi smulge dumbrăvile tale de închinare din mijlocul
tău, astfel îţi voi distruge cetăţile .
15 Şi voi face răzbunare în mânie şi furie asupra păgânilor,
aşa cum ei nu au auzit .

CApitoLuL 6

AUZIŢI  acum  ce  spune  DOMNUL:  Ridică-te  şi  luptă-te

înaintea munţilor şi dealurile să îţi audă vocea .

2  Auziţi,  voi,  munţilor,  şi  voi,  temelii  tari  ale  pământului,
cearta DOMNULUI; fiindcă DOMNUL are o ceartă cu popo-
rul lui şi el se va judeca cu Israel .
3 Poporul meu, ce ţi-am făcut eu ţie? Şi cu ce te-am obosit
eu? Adu mărturie împotriva mea .
4 Fiindcă te-am scos din ţara Egiptului şi te-am răscumpă-
rat din casa servitorilor; şi i-am trimis înaintea ta pe Moise,
Aaron şi Miriam .
5 Poporul meu, aminteşte-ţi acum ce sfat a cerut Balac, îm-
păratul  Moabului,  şi  ce  i-a  răspuns  Balaam,  fiul  lui  Beor,
de  la  Sitim  până  la  Ghilgal;  ca  voi  să  cunoaşteţi  dreptatea
DOMNULUI .
6 ¶ Cu ce să vin eu înaintea DOMNULUI, să mă plec înain-
tea preaînaltului Dumnezeul? Să vin înaintea lui cu ofrande
arse, cu viţei de un an?
7 Va fi DOMNUL mulţumit cu mii de berbeci sau cu zeci de
mii  de  râuri  de  untdelemn?  Să  dau  pe  întâiul  meu  născut
pentru  încălcarea  mea,  rodul  trupului  meu  pentru  păcatul
sufletului meu?
8 El ţi-a arătat, omule, ce este bine; şi ce cere DOMNUL de
la tine decât să faci ce este drept şi să iubeşti mila şi să umbli
umil cu Dumnezeul tău?
9  ¶  Vocea  DOMNULUI  strigă  către  cetate,  şi  omul  înţelep-
ciunii va vedea numele tău . Ascultaţi de nuia, şi pe cel ce a
rânduit-o .
10  Mai  sunt  tezaurele  stricăciunii  în  casa  celui  stricat  şi  o
blestemată efă mică?
11  Să  îi  socotesc  puri  pe  cei  cu  balanţele  stricăciunii  şi  cu
punga plină cu greutăţi înşelătoare?
12 Fiindcă bogaţii sunt plini de violenţă şi locuitorii au spus
minciuni şi limba din gura lor este înşelătoare .
13 De aceea te voi îmbolnăvi de asemenea lovindu-te, pusti-
indu-te datorită păcatelor tale .
14 Vei mânca dar nu te vei sătura; şi în mijlocul tău va fi do-
borârea ta; şi tu vei apuca dar nu vei salva; şi ce salvezi, eu
voi da săbiei .
15 Vei semăna, dar nu vei secera; tu vei călca măslinele, dar
nu tu te vei unge cu untdelemn; şi vin dulce, dar nu tu vei
bea vin .
16  Fiindcă  statutele  lui  Omri  sunt  ţinute,  şi  toate  lucrările
casei lui Ahab, şi voi umblaţi în sfaturile lor; căci te voi face o
ruină şi pe locuitorii acesteia, o fluierătură; de aceea voi veţi
purta ocara poporului meu .

CApitoLuL 7

VAI mie! Pentru că sunt ca după ce au adunat fructele de

vară, precum strugurii culeşi pe urma recoltei; nu este
nici o ciorchină de mâncat, sufletul meu doreşte întâiul rod
copt al fructelor .
2 Omul bun a pierit de pe pământ; nu este nici unul integru
printre oameni; toţi stau la pândă după sânge; ei vânează cu
o plasă, fiecare bărbat pe fratele lui .
3 Pentru ca să facă răul cu amândouă mâinile cu zel, şi prin-
ţul  şi  judecătorul  cer  o  răsplată;  şi  omul  mare,  îşi  rosteşte

526

Naum  2

dorinţa ticăloasă; astfel încheie târgul .
4 Cel mai bun dintre ei este ca un mărăcine, cel mai integru
este mai ascuţit decât un gard de spini; ziua paznicilor tăi şi a
cercetării vine; acum va fi uimirea şi nedumerirea lor .
5  Nu  vă  încredeţi  într-un  prieten,  nu  vă  puneţi  încrederea
într-o călăuză; păzeşte-ţi uşile gurii tale de cea care se întin-
de la pieptul tău .
6 Fiindcă fiul îl dezonorează pe tată, fiica se ridică împotriva
mamei  sale,  nora  împotriva  soacrei  ei;  duşmanii  unui  om
sunt oamenii propriei case .
7  ¶  De  aceea  eu  voi  privi  la  DOMNUL;  îl  voi  aştepta  pe
Dumnezeul salvării mele; Dumnezeul meu mă va auzi .
8  Nu  te  bucura  împotriva  mea,  duşmanul  meu;  când  cad,
mă voi scula; când stau în întuneric, DOMNUL îmi va fi o
lumină .
9 Voi purta indignarea DOMNULUI, fiindcă am păcătuit îm-
potriva lui, până când va pleda în cauza mea şi îmi va face ju-
decata; mă va scoate la lumină iar eu voi privi dreptatea lui .
10  Atunci  cea  care  este  duşmana  mea  va  vedea,  şi  ruşinea
o  va  acoperi  pe  cea  care  mi-a  spus:  Unde  este  DOMNUL
Dumnezeul tău? Ochii mei o vor privi; acum ea va fi călcată
în picioare ca noroiul de pe străzi .
11 În ziua în care zidurile tale ar trebui zidite, în acea zi de-
cretul va fi mult îndepărtat .

12 În acea zi de asemenea el va veni din Asiria, până la tine,
şi din cetăţile fortificate, şi din fortăreaţă până la râu, şi de la
mare la mare, şi din munte la munte .
13 Cu toate acestea, ţara va fi părăsită din cauza celor ce lo-
cuiesc în ea, datorită roadelor faptelor lor .
14  ¶  Hrăneşte-ţi  poporul  cu  toiagul  tău,  turma  moştenirii
tale, care locuieşte singură în pădure, în mijlocul Carmelului;
să se hrănească în Basan şi Galaad, ca în zilele din vechime .
15 Lui îi voi arăta lucruri minunate, conform cu zilele ieşirii
tale din ţara Egiptului .
16 Naţiunile vor vedea şi vor fi încurcate în toată tăria lor; ei
îşi vor pune mâna la gură, urechile lor vor fi surde .
17 Vor linge ţărâna ca un şarpe, vor ieşi din găurile lor ca
viermii pământului; le va fi frică de DOMNUL, Dumnezeul
nostru, şi se vor înfricoşa din cauza ta .
18  Cine  este  un  Dumnezeu  ca  tine,  care  iartă  nelegiuirea
şi  trece  cu  vederea  încălcarea  de  lege  a  rămăşiţei  moşteni-
rii sale? Nu îşi ţine mânia pentru totdeauna, fiindcă găseşte
plăcere în milă .
19 El se va întoarce din nou, va avea mila de noi; el va supu-
ne nelegiuirile noastre; şi tu vei arunca toate păcatele lor în
adâncurile mării .
20 Tu vei împlini adevărul lui Iacob şi mila lui Avraam, pe
care le-ai jurat taţilor noştri în zilele din vechime .

… Naum …

Capitolul 1

pOVARA Ninivei . Cartea viziunii lui Naum elcoşitul .

2 Dumnezeu este gelos şi DOMNUL se răzbună; DOMNUL
se răzbună şi este furios; DOMNUL se va răzbuna pe potriv-
nicii lui şi el păstrează furie pentru duşmanii lui .
3  DOMNUL este încet la mânie şi măreţ în putere şi nu va
achita de loc pe cel stricat; DOMNUL îşi are calea în vârtej de
vânt şi în furtună, şi norii sunt praful picioarelor lui .
4  El  mustră  marea  şi  o  face  uscat  şi  seacă  toate  râuri-
le;  Basanul  tânjeşte  şi  Carmelul  de  asemenea;  şi  floarea
Libanului tânjeşte .
5 Munţii se cutremură înaintea lui şi dealurile se topesc şi
pământul arde la prezenţa lui, da, lumea şi tot ce locuieşte
în ea .
6 Cine poate sta în faţa indignării lui? Şi cine poate rămâne
în încrâncenarea mâniei lui? Furia lui este turnată ca focul şi
stâncile sunt trântite de el .
7 DOMNUL este bun, o întăritură în ziua tulburării; şi el îi
cunoaşte pe cei ce se încred în el .
8 Dar cu un potop ce se revarsă, va distruge deplin acel loc şi
întunericul va urmări pe duşmanii lui .
9 ¶ Ce vă închipuiţi împotriva DOMNULUI? El va mistui de-
plin; necazul nu se va ridica a doua oară .
10 Pe când ei sunt îngrămădiţi ca spinii şi beţi ca beţivii, vor

fi mistuiţi ca paiele cu totul uscate .
11 Este unul ieşit din tine, care îşi închipuie răul împotriva
DOMNULUI, un sfătuitor stricat .
12 Astfel spune DOMNUL: Deşi sunt liniştiţi şi de asemenea
mulţi, totuşi astfel vor fi ei stârpiţi, când el va trece . Deşi te-
am chinuit, nu te voi mai chinui .
13  Fiindcă  acum  voi  sfărâma  jugul  lui  de  pe  tine  şi  îţi  voi
rupe legăturile .
14 Şi DOMNUL a dat o poruncă referitor la tine, ca numele
tău să nu mai fie semănat; din casa dumnezeilor tăi voi stâr-
pi chipul cioplit şi chipul turnat; îţi voi săpa mormântul, căci
eşti nemernic .
15  Iată  pe  munţi  picioarele  celui  ce  aduce  veşti  bune,  care
vesteşte  pacea!  Iudo,  ţine-ţi  sărbătorile  solemne,  împlineş-
te-ţi jurămintele, căci cel stricat nu va mai trece prin tine; el
este stârpit deplin .

CApitoLuL 2

CEL ce sparge în bucăţi a venit înaintea feţei tale; păzeşte

cetatea întărită, păzeşte calea, întăreşte-ţi coapsele, în-

tăreşte-ţi mult puterea .
2 Pentru că DOMNUL a abătut maiestatea lui Iacob, precum
maiestatea  lui  Israel,  fiindcă  pustiitorii  i-au  pustiit  şi  le-au
stricat viţele .

527

3 Scutul războinicilor lui este înroşit, vitejii sunt în stacojiu;
carele vor fi cu torţe arzând în ziua pregătirii sale şi brazii
vor fi zguduiţi .
4  Carele  vor  năvăli  pe  străzi,  se  vor  izbi  unul  de  al-
tul  pe  drumurile  late;  vor  părea  ca  torţele,  vor  alerga  ca
fulgerele .
5 El se gândeşte la vitejii lui; ei se vor poticni în mersul lor; se
vor grăbi spre zidul acesteia şi apărarea va fi pregătită .
6 Porţile râurilor vor fi deschise şi palatul se va topi .
7 Şi Huţab va fi dusă captivă, va fi ridicată şi servitoarele ei
o vor conduce ca şi cu voce de porumbiţe, lovindu-şi pieptul
cu tamburinele .
8  Dar  Ninive  este  din  vechime  ca  un  iaz  de  apă;  totuşi  ei
vor fugi . Staţi, staţi, vor striga ei; dar nici unul nu va privi
înapoi .
9 Prădaţi argintul, prădaţi aurul, fiindcă fără sfârşit este co-
moara splendidă a tuturor vaselor de preţ .
10 Ea este nelocuită şi goală şi pustiită; şi inima se topeşte şi
genunchii se lovesc unul de altul şi este multă durere în toate
coapsele, şi feţele lor toate adună negreală .
11 Unde este vizuina leilor şi locul de hrană al leilor tineri,
unde leul, leul cel bătrân, şi puiul de leu a umblat şi nimeni
nu i-a speriat?
12 Leul a sfâşiat în bucăţi destul pentru puii săi şi a sugru-
mat pentru leoaicele sale şi şi-a umplut gropile cu pradă şi
vizuinile sale cu animale sfâşiate .
13 Iată, eu sunt împotriva ta, spune DOMNUL oştirilor şi voi
arde carele ei în fum şi sabia va mistui pe leii tăi tineri; şi îţi
voi stârpi prada de pe pământ şi vocea mesagerilor tăi nu va
mai fi auzită .

CApitoLuL 3

prada nu se depărtează;

VAI cetăţii sângeroase! Este plină de minciuni şi jefuire;

2 Zgomotul unui bici şi zgomotul huruitului roţilor şi al ca-
ilor cabraţi şi al carelor sărind .
3  Călăreţul  ridică  deopotrivă  sabia  strălucitoare  şi  suliţa
scânteietoare şi este o mulţime de ucişi şi un număr mare de
trupuri moarte; şi nu este sfârşit al cadavrelor lor; se potic-
nesc de cadavrele lor;
4 Din cauza mulţimii curviilor atrăgătoarei curve, stăpâna
vrăjitoriilor, care vinde naţiuni prin curviile ei şi familii prin
vrăjitoriile ei .

5 Iată, eu sunt împotriva ta, spune DOMNUL oştirilor; şi îţi
voi ridica fustele peste faţa ta şi voi arăta naţiunilor goliciu-
nea ta şi împărăţiilor ruşinea ta .
6 Şi voi arunca murdărie scârboasă asupra ta şi te voi face
ticăloasă şi te voi aşeza ca privelişte .
7 Şi se va întâmpla, că toţi cei ce te vor privi vor fugi de tine
şi vor spune: Ninive este risipită, cine o va plânge? De unde
să îţi caut mângâietori?
8  ¶  Eşti  tu  mai  bună  decât  populata  No,  care  era  aşezată
printre  râuri,  care  avea  apele  de  jur  împrejurul  ei,  a  cărei
bastion era marea şi zidul ei era din mare?
9 Etiopia şi Egiptul erau tăria ei şi era infinită; Put şi Lubim
erau ajutoarele tale .
10 Totuşi ea a fost strămutată, a mers în captivitate; copiii ei
tineri de asemenea au fost zdrobiţi în bucăţi la capătul tutu-
ror străzilor; şi au aruncat sorţi pentru bărbaţii ei de vază şi
toţi marii ei oameni au fost legaţi în lanţuri .
11 Tu de asemenea vei fi beată, vei fi ascunsă; de asemenea
vei căuta tărie din cauza duşmanului tău .
12 Toate locurile tale întărite vor fi ca smochinii cu primul
rod  de  smochine;  dacă  vor  fi  scuturate,  vor  cădea  chiar  în
gura celui ce mănâncă .
13 Iată, oamenii tăi din mijlocul tău sunt femei; porţile ţării
tale vor fi ţinute larg deschise pentru duşmanii tăi; focul îţi
va mistui drugii .
14 Scoate-ţi ape pentru asediu; întăreşte-ţi întăriturile; intră
în lut şi calcă în picioare mortarul; întăreşte cuptorul pentru
cărămizi .
15 Acolo te va mistui focul; sabia te va stârpi; te va mânca
precum omida; înmulţeşte-te asemenea omidei, înmulţeşte-
te ca lăcustele .
16 Ţi-ai înmulţit comercianţii mai mult decât stelele cerului;
omida strică şi zboară .
17 Încoronaţii tăi sunt ca lăcustele şi căpeteniile tale precum
cosaşii  mari,  care  se  aşază  pe  îngrădituri  în  ziua  rece,  dar
când  soarele  răsare  ei  zboară  şi  nu  se  cunoaşte  locul  unde
sunt .
18 Păstorii tăi dormitează, rege al Asiriei; nobilii tăi vor lo-
cui în ţărână; poporul tău este împrăştiat pe munţi şi nimeni
nu îi adună .
19 Nu este vindecare pentru vânătaia ta; rana ta este apăsă-
toare;  toţi  care aud faima ta vor  bate din  palme  asupra ta,
căci peste cine nu a trecut stricăciunea ta neîncetat?

528

… Habacuc …

Capitolul 1

pOVARA pe care a văzut-o profetul Habacuc .

2 DOAMNE, cât timp voi mai striga fără să mă auzi! Strig

către tine despre violenţă dar nu vei salva!
3  De  ce  îmi  arăţi  nelegiuire  şi  mă  faci  să  privesc  apăsare?
Căci  înaintea  mea  sunt  jefuire  şi  violenţă  şi  cei  care  ridică
ceartă şi discordie .
4  De  aceea  legea  este  neglijată  şi  judecata  niciodată  nu  în-
aintează,  căci  cel  stricat  împresoară  pe  cel  drept;  de  aceea
judecata nedreaptă merge înainte .
5 ¶ Voi, cei dintre păgâni, priviţi şi luaţi aminte şi minunaţi-
vă cu uimire, căci în zilele voastre voi lucra o lucrare pe care
voi nu o veţi crede chiar dacă vi se va spune .
6 Căci, iată, îi ridic pe caldeeni, acea naţiune amarnică şi pri-
pită, care va mărşălui prin întinderea ţării, pentru a stăpâni
locuinţe care nu sunt ale lor .
7 Ei sunt îngrozitori şi înspăimântători; de la ei înşişi vine
judecata lor şi demnitatea lor .
8 De asemenea, caii lor sunt mai iuţi decât leoparzii şi mai
feroce  decât  lupii  nopţii;  şi  călăreţii  lor  se  vor  împrăştia  şi
călăreţii lor vor veni din depărtare; ei vor zbura ca acvila ce
se grăbeşte să mănânce .
9 Ei toţi vor veni pentru violenţă; feţele lor vor înfuleca pre-
cum vântul de est şi vor aduna captivi ca nisipul .
10 Şi vor batjocori împăraţi şi prinţii le vor fi de batjocură;
vor râde de orice întăritură; căci vor îngrămădi ţărână şi o
vor lua .
11 Atunci se va răzgândi şi va trece înainte şi va ofensa, atri-
buind puterea lui dumnezeului său .
12  ¶  Nu  eşti  tu  din  veşnicie,  DOAMNE  Dumnezeul  meu,
Sfântul meu? Nu vom muri . DOAMNE, tu i-ai rânduit pen-
tru judecată; şi: Dumnezeule puternic, tu i-ai întemeiat pen-
tru mustrare .
13 Ochii tăi sunt prea puri ca să priveşti răul şi nu te poţi uita
la nelegiuire; de ce te uiţi atunci la cei care lucrează perfid şi
îţi ţii limba când cel stricat devorează pe cel mai drept decât
el?
14 Şi îi faci pe oameni ca peştii mării, ca pe târâtoarele ce nu
au conducător peste ele?
15 Ei îi ridică pe toţi cu cârligul, îi prind în plasa lor şi îi adu-
nă în năvodul lor; de aceea se bucură şi se veselesc .
16 De aceea ei sacrifică în cinstea plasei lor şi ard tămâie în
cinstea năvodului lor, fiindcă prin ele partea lor este grasă şi
carnea lor, multă .
17 Îşi vor goli astfel plasa şi nu vor continua să ucidă naţiu-
nile fără cruţare?

CApitoLuL 2

ÎMI  voi  face  garda  şi  mă  voi  aşeza  pe  turn  şi  voi  veghea

să  văd  ce  îmi  va  spune  şi  ce  îi  voi  răspunde  când  voi  fi

mustrat .
2 Şi DOMNUL mi-a răspuns şi a zis: Scrie viziunea, lămureş-
te-o pe table, ca să fugă cel ce o citeşte .
3 Pentru că viziunea este pentru un timp rânduit, dar la sfâr-
şit va vorbi şi nu va minţi; deşi întârzie, aşteapt-o; pentru că
va veni cu siguranţă, nu va întârzia .
4 Iată, sufletul lui care este înălţat, nu este integru în el, dar
cel drept va trăi prin credinţa lui .

5 ¶ Da, de asemenea, pentru că el calcă legea prin vin, el este
un om mândru, nici nu stă acasă, el, care îşi lărgeşte dorinţa
lui ca iadul şi este ca moartea şi nu poate fi săturat, dar adună
la el toate naţiunile şi îngrămădeşte la el toate popoarele;
6  Nu  vor  ridica  toţi  aceştia  o  parabolă  împotriva  lui  şi  un
proverb zeflemitor împotriva lui şi nu vor spune: Vai celui
care înmulţeşte ce nu este a lui! Cât timp? Şi celui care se îm-
povărează cu lut gros!
7 Nu se vor ridica deodată cei ce te vor muşca şi se vor trezi
cei ce te vor chinui iar tu vei fi pradă pentru ei?
8 Pentru că ai prădat multe naţiuni, toată rămăşiţa poporu-
lui te va prăda; datorită sângelui oamenilor şi datorită vio-
lenţei făcute ţării, cetăţii şi tuturor celor ce o locuiesc .
9 Vai celui ce pofteşte o poftă rea pentru casa lui, ca el să îşi
aşeze casa pe înălţime, ca să fie scăpat de puterea răului!
10 Tu ai croit ruşine casei tale, prin stârpirea multor popoa-
re, şi ai păcătuit împotriva sufletului tău .
11 Căci piatra va striga din zid şi grinda din lemnărie îi va
răspunde .
12 Vai celui ce construieşte un oraş cu sânge şi întemeiază o
cetate prin nelegiuire!
13  Iată,  nu  este  de  la  DOMNUL  oştirilor,  că  popoarele  vor
munci  întocmai  pentru  acest  foc  şi  popoarele  se  vor  obosi
întocmai pentru această deşertăciune?
14  Căci  pământul  va  fi  umplut  de  cunoştinţa  gloriei
DOMNULUI, precum apele acoperă marea .
15  ¶  Vai  celui  ce  dă  băutură  aproapelui  său,  care  îi  torni
din  burduful  tău  şi  îl  îmbeţi  de  asemenea  ca  să  îi  priveşti
goliciunea!
16  Eşti  umplut  de  ruşine  pentru  glorie,  bea  şi  tu  şi  lasă-ţi
prepuţul să fie descoperit; paharul dreptei DOMNULUI va fi
întoarsă spre tine, şi vomă ruşinoasă va fi pe gloria ta .
17 Fiindcă violenţa Libanului te va acoperi, şi prada fiarelor,
care i-a înspăimântat, datorită sângelui oamenilor şi datori-
tă violenţei făcute ţării, cetăţii şi tuturor celor ce o locuiesc .
18 La ce foloseşte chipul cioplit pe care făcătorul l-a cioplit;
chipul turnat şi învăţătorul minciunilor? În care se încrede
făcătorul lucrării lui, pentru a face idoli muţi?
19  Vai  celui  ce  spune  lemnului:  Trezeşte-te;  pietrei  mute:
Ridică-te, ea ne va învăţa! Iată, idolul este acoperit cu aur şi
argint şi nu este deloc suflare în mijlocul lui .
20 Dar DOMNUL este în templul lui sfânt: tot pământul să
tacă înaintea lui .

CApitoLuL 3

o RUGăCIUNE a profetului Habacuc, un poem .

2 DOAMNE, am auzit vorbirea ta şi m-am înspăimân-
tat; DOAMNE, înviorează-ţi lucrarea în mijlocul anilor, fă-o
cunoscută în mijlocul anilor; în furie, aminteşte-ţi mila .
3  Dumnezeu  a  venit  din  Teman  şi  Cel  Sfânt  din  muntele
Paran .  Selah .  Gloria  lui  cuprinde  cerurile  şi  pământul  era
plin de lauda lui .
4 Şi strălucirea lui era ca lumina; el avea coarne ieşind din
mâna lui şi acolo era ascunderea puterii lui .
5 Înaintea lui mergea ciuma şi cărbuni aprinşi mergeau îna-
intea picioarelor lui .
6  El  a  stat  în  picioare  şi  a  măsurat  pământul,  el  a  privit  şi
a  tulburat  naţiunile;  şi  munţii  veşnici  au  fost  împrăştiaţi,

529

Țefania  2

dealurile străvechi s-au plecat; căile lui sunt veşnice .
7 Am văzut corturile Cuşanului în nenorocire, şi perdelele
ţării Madian au tremurat .
8 L-au nemulţumit râurile pe Domnul? S-a aprins mânia ta
împotriva râurilor? S-a aprins furia ta împotriva mării, încât
ai călărit pe caii tăi şi te-ai urcat în carele salvării tale?
9 Arcul tău a fost dezgolit de tot, chiar cuvântul tău, conform
jurămintelor  triburilor .  Selah .  Tu  ai  despicat  pământul  cu
râuri .
10  Munţii  te-au  văzut  şi  s-au  cutremurat,  potopul  apei  a
trecut; adâncul şi-a înălţat vocea şi şi-a ridicat mâinile în
înalt .
11 Soarele şi luna s-au oprit în locuinţa lor, la lumina săge-
ţilor tale au mers şi la strălucirea suliţei scânteietoare .
12 Ai mărşăluit prin ţară în indignare, ai treierat păgânii în
mânie .
13  Ai  mers  înainte  pentru  salvarea  poporului  tău,  pentru
salvarea  unsului  tău;  ai  rănit  capul  din  casa  celui  stricat,
dezvelind temelia până la gât . Selah .

14 Cu bâtele lui, ai străpuns capul satelor sale; ei au ieşit ca
un vârtej de vânt să mă împrăştie; bucuria lor era să mistuie
pe sărac în ascuns .
15 Tu ai umblat prin mare cu caii tăi, prin mormanul apelor
mari .
16  Când  am  auzit,  pântecele  meu  s-a  cutremurat,  buzele
mele au tremurat la această voce, putregai a intrat în oasele
mele şi am tremurat în mine însumi, ca să mă odihnesc în
ziua  necazului,  când  va  veni  la  popoare,  el  îi  va  invada  cu
oştirea sa .
17 Deşi smochinul nu va înflori, nici nu vor fi roade în vii; lu-
crarea măslinului va eşua şi câmpiile nu vor da hrana; turma
va fi stârpită din staul şi nu va mai fi cireadă în iesle;
18  Totuşi  eu  mă  voi  bucura  în  DOMNUL,  mă  voi  veseli  în
Dumnezeul salvării mele .
19 DOMNUL Dumnezeu este tăria mea şi îmi va face picioa-
rele precum picioarele căprioarelor şi el mă va face să umblu
pe locurile mele înalte . Mai marelui cântăreţ pe instrumen-
tele mele cu coarde .

… Țefania …

Capitolul 1

CUVâNTUL DOMNULUI, care a venit la Ţefania, fiul lui

Cuşi, fiul lui Ghedalia, fiul lui Amaria, fiul lui Hizchia,

în zilele lui Iosia, fiul lui Amon, împăratul lui Iuda .
2 Voi mistui cu desăvârşire totul de pe faţa pământului, spu-
ne DOMNUL .
3 Voi mistui pe om şi pe animal; voi mistui păsările cerului
şi peştii mării şi pietrele de poticnire împreună cu cei stri-
caţi; şi voi stârpi omul de pe pământ, spune DOMNUL .
4 De asemenea îmi voi întinde mâna asupra lui Iuda şi asu-
pra tuturor locuitorilor Ierusalimului; şi voi stârpi rămăşiţa
lui Baal din acest loc şi numele chemarimilor împreună cu
preoţii;
5 Şi pe cei care se închină oştirii cerului pe acoperişuri; şi pe
cei care se închină şi care jură pe DOMNUL şi care jură pe
Malcam;
6 Şi pe cei care se întorc de la a-l urma pe DOMNUL şi pe cei
care nu l-au căutat pe DOMNUL, nici nu au întrebat de el .
7  Taci  în  prezenţa  DOMNULUI  Dumnezeu,  pentru  că  ziua
DOMNULUI este aproape, pentru că DOMNUL a pregătit un
sacrificiu, el şi-a chemat oaspeţii .
8 Şi se va întâmpla că în ziua sacrificiului  DOMNULUI voi
pedepsi prinţii şi copiii împăratului şi pe toţi care sunt îm-
brăcaţi cu haine străine .
9  De  asemenea,  în  aceeaşi  zi  voi  pedepsi  pe  toţi  cei  care
sar  pragul,  care  umplu  casele  stăpânilor  lor  cu  violenţă  şi
înşelăciune .
10 Şi se va întâmpla, în acea zi, spune DOMNUL, că va fi zgo-
motul  unui  strigăt  de  la  poarta  peştelui  şi  un  urlet  de  la  a
doua şi un trosnet mare dinspre dealuri .
11  Urlaţi,  voi  locuitori  din  Macteş,  pentru  că  tot  popo-
rul comercianţilor este doborât; toţi cei ce cară argint sunt
stârpiţi .

12 Şi se va întâmpla, în acel timp, că voi cerceta Ierusalimul
cu candele şi voi pedepsi oamenii care sunt aşezaţi pe droj-
diile lor, care spun în inima lor: DOMNUL nu va face bine,
nici nu va face rău .
13 De aceea bunurile lor vor deveni o pradă, şi casele lor o
pustietate; de asemenea vor zidi case, dar nu le vor locui; şi
vor sădi vii, dar nu le vor bea vinul .
14 ¶ Ziua cea mare a DOMNULUI este aproape, este aproape,
şi se grăbeşte foarte mult, vocea zilei DOMNULUI; viteazul
va striga acolo cu amar .
15 Ziua aceea este o zi a furiei, o zi de necaz şi strâmtorare, o
zi de secătuire şi de pustiire, o zi de întuneric şi de întuneci-
me, o zi cu nori şi de întuneric gros,
16 O zi a trâmbiţei şi a alarmei împotriva cetăţilor fortificate
şi împotriva turnurilor înalte .
17 Şi voi aduce strâmtorare peste oameni pentru ca ei să um-
ble ca orbii, pentru că au păcătuit împotriva DOMNULUI; şi
sângele lor va fi vărsat ca ţărâna, şi carnea lor ca balega .
18 Nici argintul lor, nici aurul lor nu va fi în stare să îi scape
în  ziua  furiei  DOMNULUI;  dar  tot  ţinutul  va  fi  mistuit  de
focul geloziei lui, pentru că el va face chiar o descotorosire
grabnică de cei care locuiesc în ţinut .

CApitoLuL 2

ADUNAŢI-Vă, da, adunaţi-vă, naţiune nedorită;

2 Înainte de a se da hotărârea, înainte ca ziua să treacă
precum  pleava,  înainte  ca  mânia  aprinsă  a  DOMNULUI  să
vină asupra voastră, înainte ca ziua mâniei DOMNULUI să
vină asupra voastră .
3 Căutaţi-l pe  DOMNUL, voi toţi cei blânzi ai pământului,
care aţi lucrat judecata lui; căutaţi dreptatea, căutaţi blânde-
ţea, poate că veţi fi ascunşi în ziua mâniei DOMNULUI .
4 ¶ Fiindcă Gaza va fi părăsită şi Ascalonul va fi un pustiu, ei

530

Țefania  3

vor alunga Asdodul la amiază şi Ecronul va fi dezrădăcinat .
5  Vai  locuitorilor  ţărmului  mării,  naţiunea  cheretiţilor!
Cuvântul DOMNULUI este împotriva voastră; Canaane, ţara
filistenilor, te voi nimici până nu va mai fi nici un locuitor .
6 Şi ţărmul mării va fi locaşuri şi colibe pentru păstori şi sta-
ule pentru turme .
7 Şi ţărmul va fi pentru rămăşiţa casei lui Iuda; ei se vor hră-
ni de acolo; ei se vor culca seara în casele Ascalonului, pen-
tru că DOMNUL Dumnezeul lor îi va cerceta şi îi va întoarce
din captivitatea lor .
8  ¶  Am  auzit  ocara  Moabului  şi  dispreţuirile  copiilor  lui
Amon, cu care au ocărât poporul meu şi s-au preamărit pes-
te graniţele lor .
9  De  aceea,  precum  trăiesc,  spune  DOMNUL  oştirilor,
Dumnezeul  lui  Israel,  negreşit  Moabul  va  fi  ca  Sodoma  şi
copiii lui Amon ca Gomora, locul înmulţirii urzicilor şi oc-
nelor de sare şi o pustiire veşnică, restul poporului meu îi va
prăda, şi rămăşiţa poporului meu îi va stăpâni .
10 Aceasta vor avea pentru mândria lor, pentru că au ocărât şi
s-au preamărit împotriva poporului DOMNULUI oştirilor .
11 DOMNUL va fi înfricoşător împotriva lor, pentru că el îi
va  înfometa  pe  toţi  dumnezeii  pământului;  şi  oamenii  i  se
vor închina, fiecare din locul lui, toate insulele păgânilor .
12  ¶  Voi,  de  asemenea,  etiopienilor,  veţi  fi  ucişi  de  sabia
mea .
13  Şi  el  îşi  va  întinde  mâna  împotriva  nordului  şi  va  dis-
truge  Asiria;  şi  va  face  Ninive  o  pustietate  şi  uscat  ca  o
sălbăticie .
14 Şi turme se vor culca în mijlocul ei, toate animalele naţiu-
nilor: şi cormoranul şi cocostârcul vor cuibări pe capitelurile
stâlpilor ei; glasul lor va cânta la ferestre; pustiirea va fi pe
praguri, pentru că el va dezgoli lucrarea de cedru .
15 Aceasta este cetatea care se bucură, care a trăit fără grijă,
care a spus în inima ei: Eu sunt şi nu este nici una în afară de
mine; cum a devenit ea o pustietate, un loc în care animalele
să se culce! Fiecare ce trece pe lângă ea va fluiera şi va face
semn cu mână .

CApitoLuL 3

VAI celei murdare şi întinate, cetăţii asupritoare!

2  Ea  nu  a  ascultat  de  acea  voce;  nu  a  primit  discipli-
narea;  nu  s-a  încrezut  în  DOMNUL;  nu  s-a  apropiat  de
Dumnezeul ei .
3 Prinţii din lăuntrul ei sunt lei răcnind; judecătorii ei sunt
lupi de seară; ei nu rod oasele până ziua următoare .
4 Profeţii ei sunt persoane uşoare şi perfide; preoţii ei au în-
tinat sanctuarul, ei au încălcat legea .
5 DOMNUL cel drept este în mijlocul ei; el nu va face nelegiu-
ire, în fiecare dimineaţă el îşi aduce judecata la lumină, el nu

eşuează; dar cel nedrept nu cunoaşte ruşine .
6 Eu am stârpit naţiunile, turnurile lor sunt pustiite; eu le-
am  risipit  străzile,  încât  nimeni  nu  trece  pe  acolo;  cetăţile
lor sunt distruse, încât nu este nici un om, nu este nici un
locuitor .
7 Am spus: Sigur te vei teme de mine, vei primi instruirea;
astfel încât locuinţa lor să nu fie stârpită, oricum i-am pe-
depsit, dar ei s-au sculat devreme şi şi-au corupt toate face-
rile lor .
8 ¶ De aceea, aşteptaţi-mă, spune DOMNUL, până în ziua în
care mă voi ridica pentru pradă: căci hotărârea mea este să
adun naţiunile, să strâng împărăţiile, să îmi vărs indignarea
asupra lor, toată mânia mea aprinsă, pentru că tot pământul
va fi mistuit de focul geloziei mele .
9 Pentru că atunci voi da din nou popoarelor o limbă pură,
ca toţi să cheme numele DOMNULUI, să îi servească într-un
singur gând .
10 De dincolo de râurile Etiopiei, închinătorii mei, chiar fiica
risipiţilor mei, îmi vor aduce ofranda .
11 În acea zi nu vei fi ruşinat de toate facerile tale, în care ai
călcat legea împotriva mea, pentru că atunci voi scoate afară
din mijlocul tău pe cei care se bucură în mândria ta, şi nu te
vei mai îngâmfa datorită muntelui meu sfânt .
12 De asemenea, voi lăsa în mijlocul tău un popor chinuit şi
sărac, şi ei se vor încrede în numele DOMNULUI .
13 Rămăşiţa lui Israel nu va face nelegiuire, nici nu va vorbi
minciuni; nici nu se va găsi în gura lor o limbă înşelătoare;
pentru că ei se vor hrăni şi se vor culca şi nimeni nu îi va
înspăimânta .
14 ¶ Cântă, fiică a Sionului; strigă, Israele; veseleşte-te şi bu-
cură-te cu toată inima, fiică a Ierusalimului .
15 DOMNUL a luat judecăţile tale, el a alungat pe duşmanul
tău; împăratul lui Israel, DOMNUL, este în mijlocul tău, nu
vei mai vedea răul .
16  În  acea  zi  se  va  spune  Ierusalimului:  Nu  te  teme;  şi
Sionului: Să nu îţi slăbească mâinile .
17 DOMNUL Dumnezeul tău în mijlocul tău este puternic; el
va salva, el se va bucura de tine cu bucurie; el se va odihni în
dragostea lui, se va bucura de tine cu cântare .
18  Îi  voi  aduna  pe  cei  întristaţi  pentru  adunarea  solemnă,
care sunt ai tăi, pentru care ocara ei era o povară .
19 Iată, atunci îi voi aduce la nimic pe toţi cei care te chinu-
iesc; şi voi salva pe cea şchioapă şi o voi aduna pe cea alun-
gată; şi le voi aduce laudă şi faimă în fiecare ţară unde au fost
făcuţi de ruşine .
20  În  acel  timp  vă  voi  aduce  din  nou,  la  timpul  în  care  vă
adun, fiindcă vă voi face un nume şi o laudă printre toate po-
poarele pământului, când vă voi aduce înapoi din captivitate
înaintea ochilor voştri, spune DOMNUL .

531

Hagai  2

… Hagai …

Capitolul 1

ÎN anul al doilea al împăratului Darius, în luna a şasea, în

ziua întâi a lunii, a venit cuvântul DOMNULUI prin pro-
fetul  Hagai  la  Zorobabel,  fiul  lui  Şealtiel,  guvernatorul  lui
Iuda, şi către Iosua, fiul lui Ioţadac, marele preot, spunând:
2  Astfel  vorbeşte  DOMNUL  oştirilor,  spunând:  Acest  po-
por spune: Nu a venit timpul, timpul să fie construită casa
DOMNULUI .
3 Atunci a venit cuvântul DOMNULUI prin profetul Hagai,
spunând:
4 Pentru voi este timpul să locuiţi în casele voastre căptuşite
cu lemn, iar această casă stă pustiită?
5 Şi acum astfel zice DOMNUL oştirilor: Luaţi aminte la căile
voastre .
6 Aţi semănat mult şi adunaţi puţin; mâncaţi, dar nu aveţi
destul; beţi, dar nu sunteţi îndestulaţi cu băutură; vă îmbră-
caţi, dar nimănui nu îi este cald; şi cel ce câştigă un venit,
câştigă venit pentru a-l pune într-o pungă spartă .
7  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor:  Luaţi  aminte  la  căile
voastre .
8  Urcaţi-vă  la  munte  şi  aduceţi  lemn  şi  construiţi  casa;
şi  eu  îmi  voi  găsi  plăcerea  în  ea  şi  voi  fi  glorificat,  spune
DOMNUL .
9 Vă aşteptaţi la mult şi, iată, a fost puţin; şi când l-aţi adus
acasă, eu l-am suflat . De ce? spune DOMNUL oştirilor . Din
cauza casei mele care stă pustiită, în timp ce voi alergaţi fie-
care pentru propria lui casă .
10 De aceea cerul de deasupra voastră este oprit a da rouă şi
pământul este oprit a da rodul lui .
11 Şi am chemat o secetă peste ţară şi peste munţi şi peste
grâne şi peste vinul nou şi peste untdelemn şi peste ceea ce
dă pământul şi peste oameni şi peste vite şi peste toată lucra-
rea mâinilor .
12  ¶  Atunci  Zorobabel,  fiul  lui  Şealtiel,  şi  Iosua,  fiul  lui
Ioţadac, marele preot, împreună cu toată rămăşiţa poporu-
lui, au ascultat de vocea DOMNULUI Dumnezeului lor şi cu-
vintele profetului Hagai, precum DOMNUL Dumnezeul lor
l-a trimis; şi poporul s-a temut înaintea DOMNULUI .
13 Atunci a vorbit Hagai, mesagerul DOMNULUI, în mesa-
jul  DOMNULUI către popor, spunând: Eu sunt cu voi, zice
DOMNUL .
14 Şi DOMNUL a stârnit duhul lui Zorobabel, fiul lui Şealtiel,
guvernator al lui Iuda şi duhul lui Iosua, fiul lui Ioţadac, ma-
rele preot, şi duhul întregii rămăşiţe a poporului; şi ei au ve-
nit şi au lucrat la casa DOMNULUI oştirilor, Dumnezeul lor,
15 În ziua a douăzeci şi patra a lunii a şasea, în anul al doilea
al împăratului Darius .

CApitoLuL 2

ÎN luna a şaptea, în ziua a douăzeci şi una a lunii, a venit

cuvântul DOMNULUI prin profetul Hagai, spunând:

2 Vorbeşte acum lui Zorobabel, fiul lui Şealtiel, guvernator al
lui Iuda, şi lui Iosua, fiul lui Ioţadac, marele preot, şi rămăşi-
ţei poporului, spunând:
3 Cine a mai rămas între voi dintre cei ce au văzut această
casă în gloria ei dintâi? Şi cum o vedeţi acum? Nu este ea ca
nimic în ochii voştri pe lângă aceea?
4  Totuşi  acum  fii  tare,  Zorobabel,  spune  DOMNUL;  şi  fii
tare, Iosua, fiu al lui Ioţadac, marele preot; şi fiţi tari, voi, tot

poporul ţării, zice DOMNUL, şi lucraţi; pentru că eu sunt cu
voi, spune DOMNUL oştirilor;
5 Conform cuvântului prin care am făcut legământ cu voi,
când aţi ieşit din Egipt, tot astfel duhul meu rămâne printre
voi: nu vă temeţi .
6 Fiindcă astfel spune DOMNUL oştirilor: Încă o dată, mai
este puţin timp şi voi clătina cerurile şi pământul şi marea
şi uscatul;
7 Şi voi clătina toate naţiunile şi dorinţa tuturor naţiunilor
va veni, şi voi umple casa aceasta cu glorie, spune DOMNUL
oştirilor .
8 Argintul este al meu şi aurul este al meu, spune DOMNUL
oştirilor .
9 Gloria acestei case de pe urmă va fi mai mare decât cea di-
nainte, spune DOMNUL oştirilor; şi în acest loc voi da pace,
zice DOMNUL oştirilor .
10 ¶ În ziua a douăzeci şi patra a lunii a noua, în anul al doi-
lea al lui Darius, a venit cuvântul DOMNULUI prin profetul
Hagai, spunând:
11 Astfel zice DOMNUL oştirilor: Întreabă acum pe preoţi,
referitor la lege, spunând:
12 Dacă cineva poartă carne sfântă în poala hainei lui şi cu
poala sa atinge pâine sau mâncare gătită sau vin sau untde-
lemn sau orice hrană, va fi aceasta sfântă? Şi preoţii au răs-
puns şi au zis: Nu .
13 Atunci Hagai a spus: Dacă cineva care este necurat printr-
un trup mort atinge vreuna din acestea, va fi aceasta necura-
tă? Şi preoţii au răspuns şi au zis: Va fi necurată .
14 Atunci Hagai a răspuns şi a zis: Aşa este acest popor şi aşa
este această naţiune înaintea mea, zice DOMNUL; şi aşa este
fiecare  lucrare  a  mâinilor  lor;  şi  ceea  ce  ei  oferă  acolo  este
necurat .
15 Şi acum, te rog, ia aminte din această zi şi de acum în-
colo,  înainte  de  a  se  pune  piatră  pe  piatră  în  templul
DOMNULUI;
16 De când au fost acele zile, când cineva venea la o grămadă
de douăzeci de măsuri, erau doar zece; când cineva venea la
teasc să scoată cincizeci de vase, erau doar douăzeci .
17 V-am lovit cu tăciune în grâu şi cu mană şi cu grindină
în toată osteneala mâinilor voastre; totuşi nu v-aţi întors la
mine, spune DOMNUL .
18 Luaţi aminte acum din această zi şi de acum încolo, din a
douăzeci şi patra zi a lunii a noua, din ziua când a fost pusă
temelia templului DOMNULUI, luaţi aminte .
19  Este  încă  sămânţa  în  grânar?  Da,  şi  viţa  şi  smochinul
şi  rodiul  şi  măslinul,  nu  au  dat  rod:  din  această  zi  vă  voi
binecuvânta .
20 ¶ Şi din nou cuvântul DOMNULUI a venit la Hagai, în a
douăzeci şi patra zi a lunii, spunând:
21 Vorbeşte lui Zorobabel, guvernatorul lui Iuda, zicând: Voi
clătina cerurile şi pământul;
22 Şi voi răsturna tronul împărăţiilor şi voi distruge puterea
împărăţiilor păgânilor; şi voi răsturna carele şi pe cei ce le
conduc;  şi  caii  şi  călăreţii  lor  vor  cădea,  fiecare  prin  sabia
fratelui său .
23 În acea zi, spune DOMNUL oştirilor, te voi lua, Zorobabel,
servitorul meu, fiul lui Şealtiel, zice DOMNUL, şi te voi face
ca  un  sigiliu;  pentru  că  eu  te-am  ales,  spune  DOMNUL
oştirilor .

532

Zaharia  3

… Zaharia …

Capitolul 1

ÎN luna a opta, în anul al doilea al lui Darius, a venit cuvân-

tul DOMNULUI la profetul Zaharia, fiul lui Berechia, fiul

profetului Ido, spunând:
2 DOMNUL s-a înfuriat pe taţii voştri .
3  De  aceea  spune-le:  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor:
Întoarceţi-vă la mine, spune DOMNUL oştirilor şi eu mă voi
întoarce la voi, spune DOMNUL oştirilor .
4  Nu  fiţi  ca  taţii  voştri,  la  care  au  strigat  profeţii  dinainte,
spunând:  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor:  Întoarceţi-vă
acum de la căile voastre rele şi de la faptele voastre rele; dar
nu au auzit, nici nu mi-au dat ascultare, spune DOMNUL .
5  Taţii  voştri,  unde  sunt  ei?  Şi  profeţii,  trăiesc  ei  pentru
totdeauna?
6 Dar cuvintele mele şi statutele mele pe care le-am poruncit
servitorilor mei, profeţii, nu au ajuns ele la taţii voştri? Şi ei
s-au întors şi au spus: Precum DOMNUL oştirilor a gândit să
ne facă, conform căilor noastre şi conform faptelor noastre,
astfel s-a purtat el cu noi .
7 ¶ În ziua a douăzeci şi patra a lunii a unsprezecea, care este
luna Şebat, în anul al doilea al lui Darius, a venit cuvântul
DOMNULUI la profetul Zaharia, fiul lui Berechia, fiul profe-
tului Ido, spunând:
8 Am văzut în noapte şi iată, un om călărind pe un cal roşu
şi stătea între pomii de mirt care erau jos; şi în urma lui erau
acolo cai roşii, pestriţi şi albi .
9 Atunci am spus: Ce sunt aceştia, domnul meu? Şi îngerul
care vorbea cu mine mi-a zis: Îţi voi arăta ce sunt aceştia .
10  Şi  bărbatul  care  stătea  între  pomii  de  mirt  a  răspuns  şi
a zis: Aceştia sunt cei pe care DOMNUL i-a trimis să umble
încoace şi încolo pe pământ .
11 Şi ei au răspuns îngerului DOMNULUI, care stătea între
pomii de mirt, şi au zis: Noi am umblat încoace şi încolo pe
pământ şi, iată, tot pământul şade liniştit şi este în odihnă .
12 Atunci îngerul DOMNULUI a răspuns şi a zis: DOAMNE
al  oştirilor,  până  când  nu  vei  avea  milă  de  Ierusalim  şi  de
cetăţile lui Iuda, împotriva cărora te-ai indignat aceşti şap-
tezeci de ani?
13 Şi DOMNUL a răspuns îngerului care vorbea cu mine, cu-
vinte bune şi cuvinte mângâietoare .
14 Astfel îngerul care vorbea cu mine mi-a zis: Strigă, spu-
nând: Astfel spune DOMNUL oştirilor: Sunt gelos, cu o mare
gelozie, pentru Ierusalim şi pentru Sion .
15 Şi mă înfurii pe păgânii care sunt în tihnă; fiindcă eu eram
numai puţin înfuriat iar ei au ajutat nenorocirii .
16  De  aceea  astfel  spune  DOMNUL:  M-am  întors  la
Ierusalim cu îndurări; casa mea va fi construită în el, spu-
ne DOMNUL oştirilor, şi o frânghie de măsurat va fi întinsă
peste Ierusalim .
17  Strigă  totuşi,  spunând:  Astfel  spune  DOMNUL  oştiri-
lor: Cetăţile mele, prin prosperitate, vor fi împrăştiate pes-
te  tot  şi  DOMNUL  va  mângâia  încă  Sionul  şi  va  alege  încă
Ierusalimul .
18  ¶  Atunci  mi-am  ridicat  ochii  şi  am  văzut  şi  iată,  patru
coarne .
19 Şi am spus îngerului care vorbea cu mine: Ce sunt aces-
tea?  Şi  el  mi-a  răspuns:  Acestea  sunt  coarnele  care  au  îm-
prăştiat pe Iuda, pe Israel şi Ierusalimul .

20 Şi DOMNUL mi-a arătat patru tâmplari .
21 Atunci eu am zis: Ce vin aceştia să facă? Iar el a vorbit,
spunând: Acestea sunt coarnele care au împrăştiat pe Iuda,
astfel încât nici un om nu şi-a ridicat capul; dar aceştia au
venit să le sperie, ca să alunge coarnele neamurilor care şi-au
înălţat cornul împotriva ţării lui Iuda pentru a o împrăştia .

CApitoLuL 2

MI-AM ridicat ochii din nou şi am privit şi iată, un om

cu o frânghie de măsurat în mâna lui .

2  Atunci  am  spus:  Unde  mergi?  Şi  el  mi-a  zis:  Să  măsor
Ierusalimul, să văd care este lăţimea lui şi care este lungimea
lui .
3 Şi, iată, îngerul care vorbea cu mine a ieşit şi un alt înger a
ieşit să îl întâlnească,
4  Şi  i-a  zis:  Aleargă,  vorbeşte  acestui  tânăr,  spunând:
Ierusalimul va fi locuit ca oraşe fără ziduri, din cauza mulţi-
mii oamenilor şi a vitelor din el;
5 Fiindcă eu, spune DOMNUL, îi voi fi un zid de foc de jur
împrejur şi voi fi glorie în mijlocul lui .
6 ¶ Hei, hei! ieşiţi şi fugiţi din ţara nordului, spune DOMNUL,
pentru că v-am împrăştiat ca pe cele patru vânturi ale ceru-
lui, spune DOMNUL .
7 Eliberează-te, Sioane, care locuieşti cu fiica Babilonului!
8 Pentru că astfel spune DOMNUL oştirilor: După glorie m-a
trimis el la naţiunile care v-au prădat, pentru că cine se atin-
ge de voi se atinge de lumina ochiului său .
9  Pentru  că,  iată,  eu  îmi  voi  scutura  mâna  peste  ele  şi  vor
ajunge o pradă servitorilor lor; şi veţi cunoaşte că DOMNUL
oştirilor m-a trimis .
10 ¶ Cântă şi bucură-te, fiică a Sionului, pentru că, iată, eu
vin şi voi locui în mijlocul tău, spune DOMNUL .
11 Şi multe naţiuni se vor alătura DOMNULUI în acea zi şi
vor fi poporul meu; şi eu voi locui în mijlocul tău şi vei cu-
noaşte că DOMNUL oştirilor m-a trimis la tine .
12 Şi DOMNUL va moşteni pe Iuda, partea lui în ţara sfântă;
şi din nou va alege Ierusalimul .
13 Să tacă, toată făptura, înaintea DOMNULUI, pentru că el
s-a ridicat din locuinţa lui sfântă .

CApitoLuL 3

ŞI el mi l-a arătat pe Iosua, marele preot, stând în picioare

înaintea  îngerului  DOMNULUI  şi  pe  Satan  stând  în  pi-

cioare la dreapta lui, pentru a i se împotrivi .
2  Şi  DOMNUL  i-a  spus  lui  Satan:  DOMNUL  să  te  mustre,
Satan! Chiar DOMNUL, care a ales Ierusalimul, să te mustre!
Nu este acesta un semn de înfierare smuls din foc?
3 Şi Iosua era îmbrăcat cu haine murdare şi stătea în picioare
înaintea îngerului .
4 Şi îngerul a răspuns şi a vorbit celor care stăteau în picioare
înaintea lui, spunând: Luaţi de pe el hainele murdare . Şi lui
i-a spus: Iată, am făcut ca nelegiuirea ta să treacă de la tine şi
cu un rând haine te voi îmbrăca .
5 Iar eu am spus: Puneţi-i o mitră frumoasă pe cap . Astfel ei
i-au pus o mitră frumoasă pe cap şi l-au îmbrăcat cu haine .
Şi îngerul DOMNULUI stătea de faţă .
6 Şi îngerul DOMNULUI l-a avertizat pe Iosua, spunând:
7 Astfel spune DOMNUL oştirilor: Dacă vei umbla pe căile

533

Zaharia  6

mele şi dacă vei păzi porunca mea, atunci tu vei judeca de
asemenea casa mea şi de asemenea vei păzi curţile mele şi îţi
voi da locuri să umbli între aceştia care stau de faţă .
8 ¶ Ascultă Iosua, mare preot, tu şi tovarăşii tăi care şed îna-
intea ta; pentru că ei sunt oameni admiraţi; căci, iată, eu voi
aduce pe servitorul meu, LăSTARUL .
9 Căci, iată, piatra pe care am pus-o înaintea lui Iosua: pe
o singură piatră vor fi şapte ochi; iată, eu voi grava inscrip-
ţia ei, spune DOMNUL oştirilor, şi voi îndepărta nelegiuirea
acestei ţări într-o singură zi .
10 În acea zi, spune DOMNUL oştirilor, veţi chema, fiecare
pe aproapele, său sub viţă şi sub smochin .

CApitoLuL 4

ŞI îngerul care vorbea cu mine a venit din nou şi m-a tre-

zit, ca pe un om care este trezit din somnul său,

2 Şi mi-a spus: Ce vezi? Iar eu am zis: Am privit, şi iată, un
sfeşnic cu totul de aur cu un potir în vârful lui şi cele şapte
candele ale lui pe el; şi şapte ţevi la cele şapte candele, care
sunt în vârful lui,
3 Şi doi măslini lângă el, unul pe partea dreaptă a potirului
şi celălalt pe partea stângă a lui .
4  Astfel  am  răspuns  şi  am  vorbit  îngerului  care  vorbea  cu
mine şi am zis: Ce sunt acestea, domnul meu?
5 Atunci îngerul care vorbea cu mine a răspuns şi mi-a zis:
Nu ştii ce sunt acestea? Iar eu am spus: Nu, domnul meu .
6 Atunci el a răspuns şi mi-a vorbit, zicând: Acesta este cu-
vântul  DOMNULUI  către  Zorobabel,  spunând:  Nu  prin  tă-
rie,  nici  prin  putere,  ci  prin  duhul  meu,  spune  DOMNUL
oştirilor .
7 Cine eşti tu, munte mare? Înaintea lui Zorobabel tu vei de-
veni  o  câmpie;  şi  el  va  scoate  piatra  de  căpătui  cu  strigăte,
zicând: Har, har pentru ea .
8 Mai mult, cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
9  Mâinile  lui  Zorobabel  au  pus  temelia  acestei  case;  mâi-
nile  lui  de  asemenea  o  vor  termina;  iar  tu  vei  cunoaşte  că
DOMNUL oştirilor m-a trimis la voi .
10 Căci cine a dispreţuit ziua lucrurilor mici? Fiindcă ei se
vor bucura şi vor vedea firul cu plumb în mâna lui Zorobabel
împreună cu cei şapte; aceştia sunt ochii DOMNULUI, care
aleargă încoace şi încolo pe întreg pământul .
11 ¶ Atunci am răspuns şi i-am zis: Ce sunt aceşti doi măs-
lini în dreapta sfeşnicului şi în stânga lui?
12  Şi  am  răspuns  din  nou  şi  i-am  zis:  Ce  sunt  aceste  două
ramuri de măslin, care prin cele două ţevi de aur golesc unt-
delemnul de aur din ele însele?
13 Şi el mi-a răspuns şi a zis: Nu ştii ce sunt acestea? Iar eu
am spus: Nu, domnul meu .
14 Atunci el a zis: Acestea sunt cei doi unşi care stau în pi-
cioare lângă Domnul întregului pământ .

CApitoLuL 5

şi iată, un sul zburând .

ATUNCI m-am întors şi mi-am ridicat ochii şi am privit

2 Şi el mi-a zis: Ce vezi? Iar eu am răspuns: Văd un sul zbu-
rând; lungimea lui este de douăzeci de coţi şi lăţimea lui de
zece coţi .
3 Atunci el mi-a spus: Acesta este blestemul care se răspân-
deşte pe faţa întregului pământ: căci oricine fură va fi nimi-
cit, precum este scris pe această parte, conform cu aceasta; şi
oricine jură va fi nimicit precum este scris pe partea aceea,
conform cu aceea .

4 Îl voi răspândi, spune DOMNUL oştirilor, şi va intra în casa
hoţului şi în casa celui care jură fals pe numele meu; şi va
rămâne în mijlocul casei lui şi o va mistui cu lemnele ei şi
cu pietrele ei .
5  ¶  Atunci  îngerul  care  vorbea  cu  mine  a  mers  înainte  şi
mi-a spus: Ridică-ţi acum ochii şi vezi ce este aceasta care
merge înainte?
6 Şi eu am spus: Ce este aceasta? Iar el a zis: Aceasta este o efă
care merge înainte . El a mai spus: Aceasta este înfăţişarea lor
pe tot pământul .
7 Şi, iată, s-a ridicat un talant de plumb: şi aceasta este o fe-
meie care şede în mijlocul efei .
8 Şi el a spus: Aceasta este stricăciune . Şi a aruncat-o în mij-
locul efei; şi a aruncat greutatea de plumb peste gura ei .
9  Atunci  mi-am  ridicat  ochii  şi  am  privit  şi,  iată,  au  ieşit
două femei; şi vântul bătea în aripile lor; fiindcă aveau aripi
ca aripile unei berze; şi ele au ridicat efa între pământ şi cer .
10 Atunci am spus îngerului care vorbea cu mine: Unde duc
acestea efa?
11 Şi el mi-a spus: Pentru a-i construi o casă în ţara Şinearului;
şi va fi întemeiată şi pusă acolo pe temelia ei .

CApitoLuL 6

ŞI m-am întors şi mi-am ridicat ochii şi am privit şi, iată,

ieşeau patru care dintre doi munţi; şi munţii erau munţi

de aramă .
2 La primul car erau cai roşii; şi la carul al doilea, cai negri;
3 Şi la carul al treilea, cai albi; şi la carul al patrulea, cai băl-
ţaţi şi murgi .
4 Atunci eu am răspuns şi am zis îngerului care vorbea cu
mine: Ce sunt aceştia, domnul meu?
5 Şi îngerul a răspuns şi mi-a zis: Acestea sunt cele patru du-
huri ale cerurilor care ies din locul unde stăteau în picioare
înaintea Domnului întregului pământ .
6 Caii negri care sunt la acesta merg înainte spre ţara nordu-
lui; şi cei albi merg înainte după ei şi cei bălţaţi merg înainte
spre ţara sudului .
7  Şi  cei  murgi  au  ieşit  şi  au  căutat  să  meargă  înainte  ca  să
umble  încolo  şi  încoace  pe  pământ;  şi  el  a  spus:  Plecaţi  de
aici, umblaţi încolo şi încoace pe pământ . Astfel ei au umblat
încolo şi încoace pe pământ .
8 Atunci a strigat către mine şi mi-a vorbit, spunând: Iată,
aceştia  care  merg  înainte  spre  ţara  nordului  mi-au  liniştit
duhul în ţara nordului .
9 ¶ Şi cuvântul DOMNULUI a venit la mine, spunând:
10 Ia de la cei din captivitate, de la Heldai, de la Tobia şi de la
Iedaia, care au venit din Babilon, şi vino în aceeaşi zi şi intră
în casa lui Iosia, fiul lui Ţefania;
11 Apoi ia argint şi aur şi fă coroane şi pune-le pe capul lui
Iosua, fiul lui Ioţadac, marele preot;
12 Şi vorbeşte-i, spunând: Astfel vorbeşte DOMNUL oştirilor,
zicând: Iată, pe bărbatul al cărui nume este LăSTARUL; Şi el
va creşte din locul lui şi va construi templul DOMNULUI;
13  Chiar  el  va  construi  templul  DOMNULUI  şi  el  va  purta
gloria şi va şedea şi va conduce pe tronul său; şi va fi preot pe
tronul său, şi sfatul de pace va fi între ei amândoi .
14 Şi coroanele vor fi pentru Helem şi pentru Tobia şi pentru
Iedaia şi pentru Hen, fiul lui Ţefania, ca o amintire în tem-
plul DOMNULUI .
15  Şi  cei  de  departe  vor  veni  şi  vor  construi  în  templul
DOMNULUI şi veţi cunoaşte că DOMNUL oştirilor m-a tri-
mis la voi . Şi aceasta se va întâmpla, dacă voi, cu atenţie, veţi

534

Zaharia  9

asculta de vocea DOMNULUI Dumnezeul vostru .

CApitoLuL 7

ŞI  s-a  întâmplat  că,  în  anul  al  patrulea  al  împăratului

Darius, cuvântul DOMNULUI a venit la Zaharia, în ziua

a patra a lunii a noua, în luna Chislev,
2 Când ei trimiseseră la casa lui Dumnezeu pe Şareţer şi pe
Reghem-Melec şi pe oamenii lui, pentru a se ruga înaintea
DOMNULUI;
3 Şi să vorbească preoţilor, care erau în casa DOMNULUI oş-
tirilor, şi profeţilor, spunând: Să plâng în luna a cincea, pu-
nându-mă  deoparte,  precum  am  făcut  aceşti  atât  de  mulţi
ani?
4  Atunci  cuvântul  DOMNULUI  oştirilor  a  venit  la  mine,
spunând:
5  Vorbeşte  întregului  popor  al  ţării  şi  preoţilor,  spunând:
Când aţi postit şi aţi jelit în luna a cincea şi în luna a şaptea,
în aceşti şaptezeci de ani, cu adevărat aţi postit pentru mine,
chiar pentru mine?
6 Şi când aţi mâncat şi aţi băut, nu aţi mâncat şi nu aţi băut
pentru voi înşivă?
7 Nu ar fi trebuit să auziţi cuvintele pe care DOMNUL le-a
strigat prin profeţii dinainte, când Ierusalimul era locuit şi
în prosperitate, şi cetăţile lui de jur împrejurul lui, când oa-
menii locuiau partea de sud şi câmpia?
8 ¶ Şi cuvântul DOMNULUI a venit la Zaharia, spunând:
9 Astfel vorbeşte DOMNUL oştirilor, spunând: Faceţi jude-
cată adevărată şi arătaţi milă şi mângâieri, fiecare om frate-
lui său;
10 Şi nu oprimaţi nici pe văduvă, nici pe cel fără tată, nici pe
străin, nici pe cel sărac; şi nimeni dintre voi să nu îşi închi-
puie răul în inima sa, împotriva fratelui său .
11 Dar ei au refuzat să dea ascultare şi şi-au tras umărul şi
şi-au astupat urechile, ca să nu audă .
12 Da, şi-au făcut inima ca o piatră de diamant, ca nu cumva
să asculte legea şi cuvintele pe care DOMNUL oştirilor le-a
trimis în duhul său, prin profeţii dinainte; de aceea a venit o
mare furie de la DOMNUL oştirilor .
13 De aceea s-a întâmplat că, pe când el striga totuşi ei au re-
fuzat să audă; tot astfel, ei au strigat şi eu am refuzat să aud,
spune DOMNUL oştirilor;
14 Ci i-am împrăştiat cu un vârtej de vânt printre toate naţi-
unile pe care nu le cunoşteau . Astfel ţara a fost pustie după
ei, încât nimeni nu trecea prin ea, nici nu se întorcea din ea;
fiindcă ei au pustiit ţara cea plăcută .

CApitoLuL 8

spunând:

DIN nou, cuvântul DOMNULUI oştirilor a venit la mine,

2 Astfel spune DOMNUL oştirilor: Sunt gelos, cu mare gelo-
zie, pentru Sion; şi sunt gelos, cu mare furie, pentru el .
3  Astfel  spune  DOMNUL:  M-am  întors  la  Sion  şi  voi  locui
în mijlocul Ierusalimului; şi Ierusalimul se va numi cetatea
adevărului; şi muntele DOMNULUI oştirilor, muntele sfânt .
4 Astfel spune  DOMNUL oştirilor: Vor locui totuşi bătrâni
şi bătrâne pe străzile Ierusalimului, şi fiecare om cu toiagul
său în mână, din cauza mulţimii zilelor .
5 Şi străzile cetăţii vor fi pline de băieţi şi fete, jucându-se pe
străzile ei .
6 Astfel spune DOMNUL oştirilor: Dacă aceasta este minu-
nată  în  ochii  rămăşiţei  acestui  popor  în  acele  zile,  va  fi  de
asemenea minunată în ochii mei? spune DOMNUL oştirilor .

7 Astfel spune DOMNUL oştirilor: Iată, voi salva pe poporul
meu din ţara estului şi din ţara vestului;
8 Şi îi voi aduce şi vor locui în mijlocul Ierusalimului; şi ei
vor fi poporul meu iar eu voi fi Dumnezeul lor, în adevăr şi
în dreptate .
9 ¶ Astfel spune DOMNUL oştirilor: Să fie tari mâinile voas-
tre, voi care auziţi, în aceste zile, cuvintele acestea prin gura
profeţilor, care erau în ziua în care temelia casei DOMNULUI
oştirilor a fost pusă, ca templul să fie construit .
10 Pentru că înainte de aceste zile nu era plată pentru om,
nici vreo plată pentru vită; şi nici nu era pace pentru cel care
ieşea sau pentru cel care intra, din cauza necazului, pentru
că am stârnit pe toţi oamenii, pe fiecare, împotriva aproa-
pelui său .
11 Dar acum nu voi fi, pentru rămăşiţa acestui popor, ca în
zilele dinainte, spune DOMNUL oştirilor .
12 Pentru că sămânţa va fi prosperă; viţa îşi va da rodul şi
pământul îşi va da venitul şi cerurile îşi vor da roua; şi eu voi
face ca rămăşiţa acestui popor să stăpânească toate acestea .
13 Şi se va întâmpla că, precum aţi fost un blestem printre
păgâni, casă a lui Iuda şi casă a lui Israel, tot astfel vă voi salva
şi veţi fi o binecuvântare; nu vă temeţi, întăriţi-vă mâinile .
14  Pentru  că  astfel  spune  DOMNUL  oştirilor:  Precum  am
gândit să vă pedepsesc, când taţii voştri mă provocau la fu-
rie, spune DOMNUL oştirilor, şi nu m-am pocăit,
15  Tot  astfel  am  gândit,  din  nou,  în  aceste  zile  să  fac  bine
Ierusalimului şi casei lui Iuda: nu vă temeţi .
16 Acestea sunt lucrurile pe care să le faceţi: Fiecare să vor-
bească adevărul aproapelui său; faceţi judecata adevărului şi
a păcii în porţile voastre;
17 Şi nimeni dintre voi să îşi închipuie răul în inimile voas-
tre  împotriva  aproapelui  său;  şi  nu  iubiţi  jurământul  fals,
pentru că toate acestea sunt lucruri pe care eu le urăsc, spu-
ne DOMNUL .
18  ¶  Şi  cuvântul  DOMNULUI  oştirilor  a  venit  la  mine,
spunând:
19  Astfel  spune  DOMNUL  oştirilor:  Postul  lunii  a  patra  şi
postul lunii a cincea şi postul lunii a şaptea şi postul lunii a
zecea vor fi pentru casa lui Iuda bucurie şi veselie şi sărbători
fericite; de aceea iubiţi adevărul şi pacea .
20 Astfel spune DOMNUL oştirilor: Se va întâmpla din nou
că, vor veni popoare şi locuitori ai multor cetăţi;
21 Şi locuitorii unei cetăţi vor merge la o alta, spunând: Să
mergem repede să ne rugăm înaintea DOMNULUI şi să îl că-
utăm pe DOMNUL oştirilor, voi merge şi eu .
22 Da, multe popoare şi naţiuni puternice vor veni să îl cau-
te pe DOMNUL oştirilor în Ierusalim şi să se roage înaintea
DOMNULUI .
23 Astfel spune DOMNUL oştirilor: În acele zile se va întâm-
pla că, zece oameni din toate limbile naţiunilor vor apuca,
chiar vor apuca poala aceluia care este un iudeu, spunând:
Vom  merge  cu  voi,  fiindcă  am  auzit  că  Dumnezeu  este  cu
voi .

CApitoLuL 9

pOVARA  cuvântului  DOMNULUI  în  ţara  Hadrac;  şi

Damascul va fi odihna acestuia; când ochii omului, pre-

cum şi a tuturor triburilor lui Israel, vor fi spre DOMNUL .
2  Şi  Hamatul  de  asemenea  va  avea  graniţă  cu  el,  Tirul  şi
Sidonul, deşi acesta este foarte înţelept .
3 Şi Tirul şi-a construit o întăritură şi şi-a îngrămădit argint
ca ţărâna şi aur fin ca noroiul străzilor .

535

Zaharia  11

4 Iată, Domnul îl va lepăda şi îi va lovi puterea în mare şi va
fi mistuit de foc .
5  Ascalonul  va  vedea  şi  se  va  teme;  Gaza,  de  asemenea  va
vedea şi se va întristat foarte mult şi Ecronul de asemenea,
pentru că aşteptarea lui va fi ruşinată; şi împăratul va pieri
din Gaza şi Ascalonul nu va fi locuit .
6 Şi un bastard va locui în Asdod, iar eu voi stârpi mândria
filistenilor .
7  Şi voi îndepărta sângele lui  din gura lui  şi urâciunile  lui
dintre  dinţii  lui;  dar  cel  care  rămâne,  chiar  el,  va  fi  pen-
tru Dumnezeul nostru şi va fi ca un guvernator în Iuda, şi
Ecronul ca un iebusit .
8 Iar eu voi aşeza tabăra lângă casa mea, din cauza armatei,
din cauza celui care trece şi din cauza celui care se întoarce;
şi opresorul nu va mai trece printre ei, pentru că acum am
văzut cu ochii mei .
9  ¶  Bucură-te  foarte  mult,  fiică  a  Sionului;  strigă,  fiică  a
Ierusalimului, iată, Împăratul tău vine la tine; el este drept şi
având salvare; umil şi călărind pe o măgăriţă şi un măgăruş,
mânzul unei măgăriţe .
10 Şi voi stârpi carul din Efraim şi calul din Ierusalim şi ar-
cul de război va fi stârpit; şi el va vorbi păgânilor de pace; şi
locul domniei lui va fi de la mare până la mare şi de la râu
până la marginile pământului .
11 Iar cât despre tine, prin sângele legământului tău, am tri-
mis pe prizonierii tăi din groapa în care nu este apă .
12 ¶ Întoarceţi-vă la întăritură, voi, prizonieri ai speranţei;
chiar astăzi vestesc că îţi voi răsplăti dublu;
13 După ce l-am încordat pe Iuda pentru mine, după ce, cu
Efraim,  am  umplut  arcul  şi  i-am  ridicat  pe  fiii  tăi,  Sioane,
împotriva fiilor tăi, Grecie, şi te-am făcut ca sabia unui băr-
bat puternic .
14 Şi DOMNUL va fi văzut deasupra lor şi săgeata sa va ieşi
ca fulgerul: şi Domnul DUMNEZEU va suna trâmbiţa şi va
merge cu vârtejurile de vânt de la sud .
15 DOMNUL oştirilor îi va apăra şi ei vor nimici şi vor su-
pune cu pietre de praştie; şi vor bea şi vor face un zgomot
ca  de  la  vin;  şi  vor  fi  umpluţi  precum  potirele  şi  precum
colţurile altarului .
16 Şi Domnul DUMNEZEUL lor îi va salva în acea zi, ca pe
turma poporului său; căci vor fi ca pietrele unei coroane, ri-
dicată ca un însemn peste ţara sa .
17 Iată, cât de mare este bunătatea sa şi cât de mare este fru-
museţea sa! Grânele îi vor înveseli pe tineri şi vinul nou pe
fecioare .

CApitoLuL 10

CEREŢI de la DOMNUL ploaie la timpul ploii târzii; astfel

DOMNUL va face nori strălucitori şi le va da averse de

ploaie, la fiecare om verdeaţă în câmp .
2 Pentru că idolii au vorbit deşertăciune şi ghicitorii au văzut
o minciună şi au istorisit vise false; ei mângâie în deşert; de
aceea ei au mers pe calea lor ca o turmă, s-au tulburat pentru
că nu era păstor .
3 Mânia mea s-a aprins împotriva păstorilor şi am pedepsit
ţapii; pentru că DOMNUL oştirilor a cercetat turma sa, casa
lui Iuda, şi i-a făcut ca pe calul său ales în luptă .
4 Din el a ieşit colţul, din el cuiul, din el arcul de bătălie, din
el fiecare opresor laolaltă .
5  ¶  Şi  ei  vor  fi  ca  războinici  care  calcă  pe  duşmanii  lor,  în
noroiul străzilor, în bătălie; şi vor lupta, pentru că DOMNUL
este cu ei şi cei călare pe cai vor fi încurcaţi .

6 Şi voi întări casa lui Iuda şi voi salva casa lui Iosif, şi îi voi
aduce pentru a-i pune înapoi, pentru că am milă de ei; şi vor
fi ca şi cum nu i-aş fi lepădat, pentru că eu sunt DOMNUL
Dumnezeul lor şi îi voi auzi .
7 Şi cei din Efraim vor fi ca un războinic; şi inima lor se va
bucura  ca  de  vin;  da,  copiii  lor  vor  vedea aceasta  şi  se  vor
veseli; inima lor se va bucura în DOMNUL .
8 Eu voi fluiera după ei şi îi voi aduna, pentru că i-am răs-
cumpărat; şi se vor înmulţi precum se înmulţeau înainte .
9  Şi  îi  voi  semăna  printre  popoare,  iar  ei  îşi  vor  aminti  de
mine în ţări îndepărtate; şi vor trăi, ei şi copiii lor, şi se vor
întoarce din nou .
10 Îi voi aduce din nou din ţara Egiptului şi îi voi aduna din
Asiria şi îi voi duce în ţara Galaadului şi în Liban şi loc nu va
fi găsit pentru ei .
11 Şi el va trece prin mare cu necaz şi va lovi valurile în mare
şi toate adâncurile râului se vor usca; şi mândria Asiriei va fi
coborâtă şi sceptrul Egiptului se va îndepărta .
12 Şi îi voi întări în DOMNUL; şi ei vor umbla în sus şi în jos
în numele său, spune DOMNUL .

CApitoLuL 11

cedrii .

DESCHIDE-ŢI  uşile,  Libanule,  ca  focul  să  îţi  mistuie

2 Urlă, bradule, pentru că cedrul a căzut, pentru că cei pu-
ternici  sunt  prădaţi .  Urlaţi,  stejari  ai  Basanului,  pentru  că
pădurea cea deasă a fost dată jos .
3 Răsună urletul păstorilor; pentru că gloria lor este prădată;
răsună răcnetul leilor tineri; pentru că mândria Iordanului
este prădată .
4  ¶  Astfel  spune  DOMNUL  Dumnezeul  meu:  Paşte  oile  de
măcel;
5  Ale  căror  stăpâni  le  înjunghie,  şi  nu  se  cred  vinovaţi;  şi
cei care le vând, spun: Binecuvântat fie DOMNUL, pentru că
sunt bogat; şi păstorii lor nu au milă de ele .
6  Fiindcă  nu  voi  mai  avea  milă  de  locuitorii  ţării,  spune
DOMNUL;  ci,  iată,  voi  da  pe  oameni,  pe  fiecare  în  mâna
aproapelui său şi în mâna împăratului său; şi ei vor lovi ţara
şi nu îi voi elibera din mâna lor .
7 Şi voi paşte turma de măcel, pe voi, cele sărace din turmă .
Şi mi-am luat două toiege; pe unul l-am numit Frumuseţe şi
pe celălalt l-am numit Legături; şi păşteam turma .
8 Într-o lună am nimicit de asemenea trei păstori; şi sufletul
meu i-a urât şi sufletul lor de asemenea m-a detestat .
9 Atunci am spus: Nu vă voi mai paşte; cea care moare, să
moară; şi cea care trebuie stârpită, să fie stârpită; şi restul să
mănânce, fiecare, carnea celeilalte .
10 Şi mi-am luat toiagul, Frumuseţe, şi l-am tăiat în două,
ca  să  rup  legământul  meu  pe  care  l-am  făcut  cu  toate
popoarele .
11  Şi  a  fost  rupt  în  acea  zi:  şi  astfel,  cei  săraci  ai  turmei,
care  m-au  aşteptat,  au  cunoscut  că  acesta  era  cuvântul
DOMNULUI .
12 Şi le-am spus: Dacă credeţi că este bine, daţi-mi plata mea;
iar dacă nu, lăsaţi-o . Astfel ei mi-au cântărit ca preţ, treizeci
de arginţi .
13 Şi DOMNUL mi-a spus: Aruncă-l olarului: un preţ frumos
cu care am fost preţuit de ei . Şi am luat cele treizeci de ar-
ginţi şi i-am aruncat olarului, în casa DOMNULUI .
14 Atunci am tăiat în două celălalt toiag al meu, Legături, ca
să rup înfrăţirea dintre Iuda şi Israel .
15  ¶  Şi  DOMNUL  mi-a  spus:  Ia-ţi  şi  uneltele  unui  păstor

536

Zaharia  14

nebun .
16 Pentru că, iată, voi ridica un păstor în ţară care nu va cer-
ceta pe cele care sunt stârpite, nici nu va căuta pe cele tinere,
nici nu va vindeca pe cele rănite, nici nu va paşte pe cele care
stau pe loc; ci carnea celor îngrăşate va mânca şi le va rupe
copitele în bucăţi .
17 Vai de păstorul netrebnic, ce părăseşte turma! Sabia va fi
pe braţul lui şi pe ochiul lui drept; braţul lui va fi uscat deplin
şi ochiul lui drept va fi deplin întunecat .

CApitoLuL 12

pOVARA  cuvântului  DOMNULUI  pentru  Israel,  spune

DOMNUL, care întinde cerurile şi pune temelia pămân-

tului şi formează duhul omului înăuntrul lui .
2  Iată,  voi  face  Ierusalimul  un  pahar  de  cutremurare  pen-
tru toate popoarele de jur împrejur, când ele vor fi de ase-
menea  la  asediu  atât  împotriva  lui  Iuda  cât  şi  împotriva
Ierusalimului .
3 Şi în acea zi voi face Ierusalimul o piatră grea pentru toa-
te popoarele: toţi câţi se vor împovăra cu ea vor fi tăiaţi în
bucăţi, deşi toate popoarele pământului se adună împotriva
lui .
4 În acea zi, spune DOMNUL, voi lovi fiecare cal cu înmăr-
murire şi pe călăreţul lui cu nebunie; şi îmi voi deschide ochii
peste casa lui Iuda şi voi lovi cu orbire toţi caii popoarelor .
5 Şi guvernatorii lui Iuda vor spune în inima lor: Locuitorii
Ierusalimului  vor  fi  tăria  mea,  în  DOMNUL  oştirilor,
Dumnezeul lor .
6 În acea zi îi voi face pe guvernatorii lui Iuda ca o vatră
de  foc  între  lemne  şi  ca  o  torţă  de  foc  într-un  snop;  şi  ei
vor  mistui  toate  popoarele  de  jur  împrejur,  la  dreapta  şi
la  stânga:  şi  Ierusalimul  va  locui  din  nou  la  locul  său  în
Ierusalim .
7  DOMNUL  de  asemenea  va  salva  corturile  lui  Iuda  în-
tâi,  pentru  ca  gloria  casei  lui  David  şi  gloria  locuitorilor
Ierusalimului să nu se preamărească împotriva lui Iuda .
8 În acea zi DOMNUL va apăra pe locuitorii Ierusalimului; şi
cel slab între ei, în acea zi, va fi ca David; şi casa lui David va
fi ca Dumnezeu, ca îngerul DOMNULUI înaintea lor .
9 ¶ Şi se va întâmpla în acea zi că, eu voi căuta să nimicesc
toate naţiunile care vin împotriva Ierusalimului .
10  Şi  voi  turna  peste  casa  lui  David  şi  peste  locuitorii
Ierusalimului duhul harului şi al cererilor; şi ei vor privi la
mine, acela pe care l-au străpuns, şi vor jeli pentru el, pre-
cum jeleşte cineva pentru singurul lui fiu, şi vor fi în amă-
răciune pentru el, precum este cineva în amărăciune pentru
întâiul său născut .
11 În acea zi va fi o jelire mare în Ierusalim, ca jelirea din
Hadadrimon în valea Meghidonului .
12 Şi ţara va jeli, fiecare familie deoparte; familia casei lui
David deoparte şi soţiile lor deoparte; familia casei lui Natan
deoparte, şi soţiile lor deoparte;
13 Familia casei lui Levi deoparte, şi soţiile lor deoparte; fa-
milia lui Şimei deoparte, şi soţiile lor deoparte;
14 Toate familiile care rămân, fiecare familie deoparte, şi so-
ţiile lor deoparte .

CApitoLuL 13

ÎN acea zi se va deschide o fântână casei lui David şi locui-

torilor Ierusalimului, pentru păcat şi pentru necurăţie .
2 Şi se va întâmpla în acea zi, spune DOMNUL oştirilor că,
voi stârpi din ţară numele idolilor şi ei nu vor mai fi amintiţi;

şi de asemenea voi face pe profeţi şi duhurile necurate să iasă
din ţară .
3 Şi se va întâmpla când cineva va mai profeţi că, tatăl său
şi mama sa, care l-au născut, îi vor spune: Nu vei trăi, pen-
tru  că  vorbeşti  minciuni  în  numele  DOMNULUI;  şi  tatăl
său  şi  mama  sa,  care  l-au  născut,  îl  vor  străpunge  când  el
profeţeşte .
4 Şi se va întâmpla în acea zi că, profeţii vor fi ruşinaţi, fieca-
re de viziunea lui, după ce va fi profeţit; nici nu vor mai purta
ei o îmbrăcăminte aspră pentru a înşela;
5 Ci el va spune: Nu sunt profet, sunt agricultor; pentru că un
om m-a învăţat să păzesc vite din tinereţea mea .
6 Şi cineva îi va spune: Ce sunt aceste răni în mâinile tale?
Atunci el va răspunde: Acelea cu care am fost rănit în casa
prietenilor mei .
7 ¶ Trezeşte-te, sabie, împotriva păstorului meu şi împotriva
omului  care  este  tovarăşul  meu,  spune  DOMNUL  oştirilor;
loveşte păstorul,  şi  oile vor fi împrăştiate;  şi eu  îmi  voi  în-
toarce mâna asupra micuţilor .
8 Şi se va întâmpla în toată ţara, spune DOMNUL, că două
părţi  din  ea  vor  fi  stârpiţi  şi  vor  muri,  dar  a  treia  parte  va
rămâne în ea .
9 Şi eu voi duce a treia parte prin foc şi îi voi curăţa precum
argintul este curăţat şi îi voi încerca precum aurul este în-
cercat; ei vor chema numele meu şi eu îi voi auzi; voi spu-
ne: Acesta este poporul meu; iar ei vor spune: DOMNUL este
Dumnezeul meu .

CApitoLuL 14

mijlocul tău .

iATă, ziua DOMNULUI vine, şi prada ta va fi împărţită în

2  Fiindcă  voi  aduna  toate  naţiunile  la  luptă  împotriva
Ierusalimului; şi cetatea va fi luată, şi casele vor fi jefuite, şi
femeile violate; şi jumătate din cetate va merge în captivitate
şi rămăşiţa poporului nu va fi stârpită din cetate .
3 Atunci va ieşi DOMNUL şi va lupta împotriva acelor naţi-
uni, ca atunci când a luptat în ziua bătăliei .
4 Şi picioarele lui vor sta în acea zi pe muntele Măslinilor,
care este înaintea Ierusalimului, la est, şi muntele Măslinilor
se va despica în mijlocul său spre est şi spre vest, şi va fi o vale
foarte mare; şi jumătate din munte se va retrage spre nord şi
jumătate din el spre sud .
5 Şi voi veţi fugi spre valea munţilor, pentru că valea mun-
ţilor va ajunge  până la Aţel; da, veţi fugi,  precum aţi  fugit
dinaintea cutremurului în zilele lui Ozia, împăratul lui Iuda;
şi DOMNUL Dumnezeul meu va veni, şi toţi sfinţii împreună
cu tine .
6 Şi se va întâmpla în acea zi, că lumina nu va fi nici străluci-
toare, nici întunecată;
7 Ci va fi o zi cunoscută DOMNULUI, nici ca zi, nici ca noap-
te; ci se va întâmpla, că seara va fi lumină .
8  ¶  Şi  se  va  întâmpla  în  acea  zi,  că  ape  vii  vor  ieşi  din
Ierusalim:  jumătate  din  ele  spre  marea  de  este  şi  jumătate
din ele spre marea de vest; vara şi iarna va fi aceasta .
9 Şi DOMNUL va fi împărat peste tot pământul; în acea zi va
fi un singur DOMN şi numele lui, unul singur .
10 Toată ţara va fi transformată într-o câmpie, de la Gheba
până la Rimon, la sud de Ierusalim; şi acesta va fi înălţat şi
va fi locuit pe locul său, de la poarta lui Beniamin până la
locul porţii întâi, până la poarta colţului şi de la turnul lui
Hananeel până la teascurile împăratului .
11 Şi oameni vor locui în el şi nu va mai fi o nimicire totală,

537

Maleahi  2

ci Ierusalimul va fi locuit în siguranţă .
12 Şi aceasta va fi plaga cu care DOMNUL va lovi toate po-
poarele care au luptat împotriva Ierusalimului: Carnea li se
va mistui în timp ce ei stau încă pe picioarele lor, şi ochii li se
vor mistui în orbitele lor, şi limba li se va mistui în gura lor .
13 Şi se va întâmpla în acea zi, că va fi un mare tumult de
la DOMNUL printre ei; şi vor apuca, fiecare, mâna aproape-
lui său şi mâna lui se va ridica împotriva mâinii aproapelui
său .
14 Şi Iuda de asemenea va lupta la Ierusalim; şi bogăţiile tu-
turor păgânilor de jur împrejur vor fi strânse împreună, aur
şi argint şi haine foarte multe .
15 Şi astfel va fi plaga calului, a catârului, a cămilei şi a măga-
rului şi a tuturor vitelor care vor fi în acele corturi, ca această
plagă .
16 ¶ Şi se va întâmpla, că oricine care rămâne din toate na-
ţiunile care au venit împotriva Ierusalimului se vor urca din

an în an să se închine Împăratului, DOMNULUI oştirilor, şi
să ţină sărbătoarea tabernacolelor .
17 Şi va fi astfel, că oricine nu se va urca din toate  famili-
ile  pământului  la  Ierusalim  să  se  închine  Împăratului,
DOMNULUI oştirilor, peste ei nu va fi ploaie .
18 Şi dacă familia Egiptului nu urcă şi nu vine, aceea nu va
avea ploaie; va fi plaga cu care DOMNUL va lovi păgânii care
nu urcă să ţină sărbătoarea tabernacolelor .
19 Aceasta va fi pedeapsa Egiptului şi pedeapsa tuturor naţi-
unilor care nu urcă să ţină sărbătoarea tabernacolelor .
20 În acea zi va fi pe clopoţeii cailor: SFINŢENIE DOMNULUI;
şi  oalele  din  casa  DOMNULUI  vor  fi  ca  potirele  înaintea
altarului .
21  Da,  fiecare  oală  în  Ierusalim  şi  în  Iuda  va  fi  sfinţenie
DOMNULUI oştirilor; şi toţi cei care sacrifică vor veni şi vor
lua din ele şi vor fierbe în ele; şi în acea zi nu va mai fi nici un
canaanit în casa DOMNULUI oştirilor .

… Maleahi …

CApitoLuL 1

Maleahi .

pOVARA  cuvântului  DOMNULUI  către  Israel  prin

2  Te-am  iubit,  spune  DOMNUL .  Totuşi  voi  spuneţi:
În  ce  ne-ai  iubit?  Nu  era  Esau  fratele  lui  Iacob?  spune
DOMNUL; totuşi am iubit pe Iacob,
3 Şi pe Esau l-am urât şi munţii săi şi moştenirea sa le-am
făcut pustii pentru şacalii pustiului .
4 Pentru că Edom spune: Suntem săraci dar ne vom întoarce
şi vom zidi locurile pustiite; astfel spune DOMNUL oştiri-
lor: Vor zidi, dar eu voi surpa; şi îi vor numi: Graniţa strică-
ciunii; şi: Poporul împotriva căruia DOMNUL are indigna-
re pentru totdeauna .
5  Şi  ochii  voştri  vor  vedea  şi  veţi  spune:  DOMNUL  va  fi
preamărit de la graniţa lui Israel .
6 Un fiu onorează pe tatăl său şi un servitor pe stăpânul său .
De aceea dacă eu sunt tată, unde este onoarea mea? Şi dacă
sunt stăpân, unde este temerea de mine? vă spune DOMNUL
oştirilor, preoţilor, care dispreţuiţi numele meu . Iar voi spu-
neţi: În ce am dispreţuit numele tău?
7 Voi aduceţi pâine întinată pe altarul meu şi spuneţi: În ce
te-am întinat? În aceea că spuneţi: Masa DOMNULUI este
de dispreţuit .
8  Şi dacă aduceţi pe cea oarbă ca sacrificiu, nu este rău?
Şi  dacă  aduceţi  pe  cea  şchioapă  şi  bolnavă,  nu  este  rău?
Adu-o acum guvernatorului tău; va fi el mulţumit de tine,
sau te va primi el? spune DOMNUL oştirilor .
9 Şi acum, te rog, imploră-l pe Dumnezeu să fie cu har spre
noi; aceasta a fost prin mâna voastră; va lua el aminte la vre-
unul dintre voi? spune DOMNUL oştirilor .
10 Cine, chiar dintre voi, ar închide uşile fără motiv? Şi nu
aţi aprinde foc fără motiv pe altarul meu . Nu am plăcere în
voi, spune DOMNUL oştirilor, nici nu voi primi un dar din
mâna voastră .
11  Căci,  de  la  răsăritul  soarelui  chiar  până  la  apusul  lui,

numele meu va fi mare între neamuri; şi în fiecare loc, tă-
mâie  va  fi  oferită  numelui  meu  şi  o  ofrandă  pură;  pentru
că  numele  meu  va  fi  mare  între  păgâni,  spune  DOMNUL
oştirilor .
12  Dar  voi  l-aţi  pângărit,  în  aceea  că  spuneţi:  Masa
DOMNULUI este întinată; şi rodul ei, mâncarea ei este de
dispreţuit .
13 Aţi spus de asemenea: Iată, ce obositor este! Şi aţi su-
flat  dispreţuitor  asupra  ei,  spune  DOMNUL  oştirilor;  şi
aţi adus ceea ce a fost sfâşiat şi pe cea şchioapă şi pe cea
bolnavă;  astfel  aţi  adus  ofrandă,  să  o  accept  din  mâna
voastră? spune DOMNUL oştirilor .
14 Dar  blestemat  fie  înşelătorul,  care  are  în  turma  lui  o
parte  bărbătească  şi  jură  şi  sacrifică  Domnului  un  lu-
cru  corupt;  fiindcă  eu  sunt  un  mare  Împărat,  spune
DOMNUL  oştirilor,  şi  numele  meu  este  înspăimântător
printre păgâni .

CApitoLuL 2

ŞI acum, voi, preoţilor, această poruncă este pentru voi .

2 Dacă refuzaţi să ascultaţi şi dacă refuzaţi să puneţi la
inima, să daţi glorie numelui meu, spune DOMNUL oştiri-
lor, voi trimite chiar un blestem asupra voastră şi voi bleste-
ma binecuvântările voastre; da, le-am blestemat deja, deoa-
rece nu puneţi la inima .
3 Iată, voi corupe sămânţa voastră şi voi împrăştia balega pe
feţele voastre, balega sărbătorilor voastre solemne; şi unul vă
va îndepărta cu ea .
4 Şi veţi şti că v-am trimis această poruncă, pentru ca legă-
mântul meu să fie cu Levi, spune DOMNUL oştirilor .
5 Legământul meu cu el a fost de viaţă şi de pace; şi i le-am
dat pentru teama cu care s-a temut de mine şi a fost înfrico-
şat înaintea numelui meu .
6 Legea adevărului era în gura lui şi nelegiuire nu a fost gă-
sită pe buzele lui; el a umblat cu mine în pace şi echitate şi a

538

Maleahi  4

întors pe mulţi de la nelegiuire .
7 Fiindcă buzele preoţilor ar trebui să păstreze cunoaştere şi
ei ar trebui să caute legea la gura lui, căci el este mesagerul
DOMNULUI oştirilor .
8  Dar  voi  v-aţi  abătut  de  pe  cale;  aţi  făcut  pe  mulţi  să  se
poticnească  de  lege;  aţi  corupt  legământul  lui  Levi,  spune
DOMNUL oştirilor .
9 De aceea v-am făcut şi eu de dispreţuit şi înjosiţi înaintea
tuturor oamenilor, după cum nu aţi ţinut căile mele, ci aţi
fost părtinitori în lege .
10 ¶ Nu avem noi toţi un singur tată? Nu ne-a creat un singur
Dumnezeu? De ce ne purtăm cu perfidie fiecare om împotri-
va fratelui său, profanând legământul taţilor noştri?
11  Iuda  s-a  purtat  cu  perfidie  şi  o  urâciune  s-a  comis  în
Israel  şi  în  Ierusalim,  pentru  că  Iuda  a  profanat  sfinţenia
DOMNULUI pe care el a iubit-o şi s-a căsătorit cu fiica unui
dumnezeu străin .
12 DOMNUL va stârpi pe omul care face aceasta, pe învăţă-
torul şi elevul din corturile lui Iacob şi pe cel ce aduce ofran-
dă DOMNULUI oştirilor .
13 Şi aceasta aţi făcut din nou, acoperind altarul DOMNULUI
cu  lacrimi,  cu  plâns  şi  cu  strigare,  într-atât  că  nu  mai  pri-
veşte ofranda, nici nu o primeşte cu bunăvoinţă din mâna
voastră .
14  Totuşi  spuneţi:  Pentru  ce?  Pentru  că  DOMNUL  a  fost
martor între tine şi soţia tinereţii tale, împotriva căreia te-ai
purtat cu perfidie, totuşi ea este tovarăşa ta şi soţia legămân-
tului tău .
15 Şi nu a făcut el una? Totuşi a avut rămăşiţa duhului . Şi
pentru ce una? Ca el să caute o sămânţă evlavioasă . De aceea
ia seama la duhul tău şi nimeni să nu se poarte cu perfidie
împotriva soţiei tinereţii lui .
16 Căci DOMNUL, Dumnezeul lui Israel, spune că urăşte
divorţul; fiindcă  unul acoperă violenţă cu haina lui,  spune
DOMNUL oştirilor; de aceea luaţi seama la duhul vostru să
nu vă purtaţi cu perfidie .
17 Aţi obosit pe DOMNUL prin cuvintele voastre . Totuşi voi
spuneţi: În ce l-am obosit? Când spuneţi: Fiecare om ce face
rău este bun în ochii DOMNULUI şi el îşi găseşte plăcerea în
ei; sau: Unde este Dumnezeul judecăţii .

tem de mine, spune DOMNUL oştirilor .
6 Căci eu sunt DOMNUL, eu nu mă schimb; de aceea voi, fii
ai lui Iacob, nu sunteţi mistuiţi .
7 ¶ Chiar din zilele taţilor voştri v-aţi abătut de la rânduie-
lile mele şi nu le-aţi ţinut . Întoarceţi-vă la mine şi eu mă voi
întoarce la voi, spune DOMNUL oştirilor . Dar aţi spus: În
ce să ne întoarcem?
8 Va jefui un om pe Dumnezeu? Totuşi voi m-aţi jefuit . Dar
voi spuneţi: În ce te-am jefuit? În zeciuieli şi ofrande .
9  Sunteţi  blestemaţi  cu  un  blestem,  căci  m-aţi  jefuit,  chiar
toată această naţiune .
10 Aduceţi toate zeciuielile în cămară, ca să fie mâncare în
casa mea, şi încercaţi-mă cu aceasta, spune DOMNUL oşti-
rilor, dacă nu vă voi deschide ferestrele cerului şi să vă torn o
binecuvântare, până nu va mai fi loc destul să o primiţi .
11 Şi voi mustra din cauza voastră pe devoratorul, iar el nu
va distruge roadele pământului vostru; nici via voastră nu îşi
va arunca rodul în câmp înainte de timp, spune DOMNUL
oştirilor .
12 Şi toate naţiunile vă vor numi binecuvântaţi, căci veţi fi o
ţară încântătoare, spune DOMNUL oştirilor .
13 Cuvintele voastre au fost înăsprite împotriva mea, spune
DOMNUL . Totuşi voi spuneţi: Ce am vorbit noi atât de mult
împotriva ta?
14 Voi aţi spus: Este zadarnic să servim pe Dumnezeu; şi ce
folos este că noi am ţinut rânduiala sa şi că am umblat cu jale
înaintea DOMNULUI oştirilor?
15 Şi acum numim fericiţi pe cei mândri; da, cei ce lucrea-
ză stricăciune sunt ridicaţi; da, cei ce ispitesc pe Dumnezeu
chiar sunt eliberaţi .
16 Atunci cei ce s-au temut de DOMNUL au vorbit deseori
unul cu altul; şi DOMNUL a dat ascultare şi a auzit aceasta;
şi o carte a amintirii a fost scrisă înaintea lui pentru cei ce
s-au temut de DOMNUL şi care s-au gândit la numele lui .
17 Şi vor fi ai mei, spune DOMNUL oştirilor, în acea zi când
îmi pregătesc bijuteriile; şi îi voi cruţa, aşa cum un om cruţă
pe propriul fiu care îl serveşte .
18 Atunci vă veţi întoarce şi veţi discerne între cel drept şi
cel stricat, între cel ce serveşte pe Dumnezeu şi cel ce nu îl
serveşte .

CApitoLuL 3

CApitoLuL 4

iATă, voi trimite mesagerul meu şi el va pregăti calea în-

aintea mea; şi Domnul, pe care îl căutaţi, va veni deodată
la templul său, chiar mesagerul legământului, în care găsiţi
plăcere; iată, el va veni, spune DOMNUL oştirilor .
2 Dar cine poate îndura ziua venirii lui? Şi cine va sta în pi-
cioare când se va arăta el? Fiindcă el este ca focul topitorului
şi ca săpunul albitorului;
3 Şi va şedea ca un topitor şi un purificator al argintului; şi va
purifica pe fiii lui Levi şi îi va curăţi ca aurul şi argintul, ca ei
să aducă DOMNULUI o ofrandă în dreptate .
4  Atunci  ofranda  lui  Iuda  şi  a  Ierusalimului  va  fi  plăcută
DOMNULUI, ca în zilele din vechime şi ca în anii de mai
înainte .
5 Iar eu mă voi apropia de voi la judecată; şi voi fi un mar-
tor grabnic împotriva vrăjitorilor şi împotriva adulterilor
şi  împotriva  celor  care  jură  fals  şi  împotriva  celor  care
oprimă pe  angajat în plăţile lui, pe văduvă şi pe cel  fără
tată şi pe cei care abat pe străin de la dreptul său şi nu se

CăCI,  iată,  vine  ziua  care  va  arde  ca  un  cuptor;  şi  toţi

cei  mândri,  da,  şi  toţi  cei  ce  lucrează  cu  stricăciune
vor  fi  paie;  şi  ziua  care  vine  îi  va  arde  în  întregime,  spune
DOMNUL  oştirilor,  căci  nu  le  va  lăsa  nici  rădăcină  nici
ramură .
2  Dar  vouă,  care  vă  temeţi  de  numele  meu,  vi  se  va  ridica
Soarele  dreptăţii  cu  vindecare  în  aripile  lui;  şi  veţi  merge
înainte şi veţi creşte ca viţei din iesle .
3  Şi  veţi  călca  în  picioare  pe  cei  stricaţi,  căci  vor  fi  cenuşă
sub tălpile picioarelor voastre în ziua în care voi face aceasta,
spune DOMNUL oştirilor .
4 Amintiţi-vă legea lui Moise, servitorul meu, pe care i-am
poruncit-o  în  Horeb  pentru  tot  Israelul,  cu  statutele  şi
judecăţile .
5 Iată, vă voi trimite pe profetul Ilie înainte de a veni ziua
DOMNULUI cea mare şi îngrozitoare;
6 Şi el va întoarce inima taţilor la copii şi inima copiilor la ta-
ţii lor, ca nu cumva să vin şi să lovesc pământul cu blestem .

539

Noul Testament

FIDELA

Biblia în limba română
Copyright © 2009 Brian Nibbe
Str. Nirajului, Nr. 6
Cluj-Napoca 400599 România

Evanghelia după

 … Matei …

Capitolul 1

Avraam .

CARTEA naşterii lui Isus Cristos, fiul lui David, fiul lui

2  Avraam  a  născut  pe  Isaac;  şi  Isaac  a  născut  pe  Iacob;  şi
Iacob a născut pe Iuda şi pe fraţii lui;
3 Şi Iuda a născut pe Fares şi pe Zara din Tamar; şi Fares a
născut pe Esrom; şi Esrom a născut pe Aram;
4 Şi Aram a născut pe Aminadab; şi Aminadab a născut pe
Naason; şi Naason a născut pe Salmon;
5 Şi Salmon a născut pe Boaz din Rahab; şi Boaz a născut pe
Obed din Rut; şi Obed a născut pe Isai;
6 Şi Isai a născut pe David, împăratul; şi David, împăratul, a
născut pe Solomon din cea care a fost soţia lui Urie;
7 Şi Solomon a născut pe Roboam; şi Roboam a născut pe
Abia; şi Abia a născut pe Asa;
8 Şi Asa a născut pe Iosafat; şi Iosafat a născut pe Ioram; şi
Ioram a născut pe Ozia;
9 Şi Ozia a născut pe Ioatam; şi Ioatam a născut pe Ahaz; şi
Ahaz a născut pe Ezechia;
10  Şi  Ezechia  a  născut  pe  Manase;  şi  Manase  a  născut  pe
Amon; şi Amon a născut pe Iosia;
11 Şi Iosia a născut pe Iehonia şi pe fraţii lui, pe timpul stră-
mutării în Babilon .
12 Şi după ce au fost strămutaţi în Babilon, Iehonia a născut
pe Salatiel; şi Salatiel a născut pe Zorobabel;
13  Şi  Zorobabel  a  născut  pe  Abiud;  şi  Abiud  a  născut  pe
Eliachim; şi Eliachim a născut pe Azor;
14 Şi Azor a născut pe Sadoc; şi Sadoc a născut pe Achim; şi
Achim a născut pe Eliud;
15 Şi Eliud a născut pe Eleazar; şi Eleazar a născut pe Matan;
şi Matan a născut pe Iacob;
16 Şi Iacob a născut pe Iosif, soţul Mariei, din care a fost năs-
cut Isus, care este numit Cristos .
17  Aşadar,  toate  generaţiile  de  la  Avraam  până  la  David,
au fost patru-sprezece generaţii; şi de la David până la stră-
mutarea în Babilon au fost patrusprezece generaţii; şi de la
strămutarea în Babilon până la Cristos, sunt patrusprezece
generaţii .
18 ¶ Şi naşterea lui Isus Cristos a fost astfel: Pe când Maria,
mama lui, era logodită cu Iosif, înainte ca să fie ei împreună,
ea s-a aflat însărcinată din Duhul Sfânt .
19 Atunci Iosif, soţul ei, fiind drept şi nevoind să o facă de
ruşine  înaintea  lumii,  a  intenţionat  să  divorţeze  de  ea  pe
ascuns .
20 Dar pe când se gândea el la acestea, iată, îngerul Domnului
i s-a arătat într-un vis, spunând: Iosife, fiul lui David, nu te
teme să iei la tine pe Maria, soţia ta; fiindcă ce a fost conce-
put în ea este din Duhul Sfânt .
21 Şi ea va naşte un Fiu şi îi vei pune numele ISUS; pentru că
el va salva pe poporul său de păcatele lor .
22  Şi  toată  aceasta  s-a  făcut  ca  să  se  împlinească  ce  fusese
rostit de Domnul prin profetul, care a spus:
23 Iată, o fecioară va fi însărcinată şi va naşte un fiu şi îi vor
pune numele Emanuel, care fiind tradus este: Dumnezeu cu
noi .
24 Apoi Iosif, trezindu-se din somn, a făcut cum îi poruncise
îngerul Domnului şi a luat la el pe soţia sa;

25 Dar nu a cunoscut-o, până după ce ea a născut pe fiul ei
primul născut; şi i-a pus numele ISUS .

CApitoLuL 2

iAR după ce s-a născut Isus în Betleemul Iudeei, în zilele

lui Irod împăratul, iată, au venit nişte magi din răsărit la

Ierusalim,
2  Zicând:  Unde  este  cel  ce  s-a  născut  Împărat  al  iudeilor?
Fiindcă i-am văzut steaua în răsărit şi am venit să ne închi-
năm lui .
3 Dar Irod împăratul, auzind, s-a tulburat şi tot Ierusalimul îm-
preună cu el .
4 Şi după ce a adunat pe toţi preoţii de seamă şi pe scribii
poporului, a căutat să afle de la ei unde trebuia să se nască
Cristos .
5  Şi  i-au  spus:  În  Betleemul  Iudeei,  fiindcă  astfel  este  scris
prin profetul:
6 Şi tu, Betleem, în ţara lui Iuda, nu eşti cel mai neînsemnat
dintre prinţii lui Iuda; fiindcă din tine va ieşi un Conducător,
care va conduce poporul meu Israel .
7 ¶ Atunci Irod, după ce a chemat în ascuns pe magi, a că-
utat să afle de la ei cu de-amănuntul timpul când s-a arătat
steaua .
8 Şi i-a trimis la Betleem, spunând: Mergeţi şi cercetaţi cu
de-amănuntul despre copil; şi după ce îl veţi fi găsit, daţi-mi
ştire din nou, ca să vin şi eu să mă închin lui .
9 ¶ După ce l-au auzit pe împăratul, au plecat; şi iată, steaua,
pe care au văzut-o în răsărit, mergea înaintea lor, până a ve-
nit şi a stat deasupra locului, unde era copilul .
10  Când  au  văzut  steaua,  s-au  bucurat  cu  nespus  de  mare
bucurie .
11 Şi când au intrat în casă, au văzut pe copil cu Maria, mama
lui şi s-au prosternat şi i s-au închinat; şi deschizându-şi te-
zaurele, i-au oferit daruri: aur şi tămâie şi smirnă .
12 Şi, fiind avertizaţi de Dumnezeu în vis să nu se întoarcă la
Irod, s-au întors în ţara lor pe altă cale .
13 ¶ Şi după ce au plecat, iată, îngerul Domnului se arată lui
Iosif în vis, spunând: Ridică-te şi ia copilul şi pe mama lui şi
fugi în Egipt şi stai acolo până îţi voi trimite eu vorbă; fiind-
că Irod va căuta copilul, să îl nimicească .
14 După ce s-a ridicat, a luat copilul şi pe mama lui în noapte
şi a plecat în Egipt .
15 Şi a fost acolo până la moartea lui Irod; ca să se împlineas-
că ce fusese spus de Domnul prin profetul, care a spus: Din
Egipt am chemat pe fiul meu .
16 ¶ Atunci  Irod,  văzând  că  fusese  batjocorit  de  magi,  s-a
înfuriat foarte tare şi a trimis şi a ucis pe toţi băieţii de la
doi ani în jos, care erau în Betleem şi în toate împrejurimile
lui, conform timpului pe care îl aflase în amănunţime de la
magi .
17 Atunci s-a împlinit ce fusese spus de către Ieremia profe-
tul, zicând:
18 O voce s-a auzit în Rama, tânguire şi plângere şi jale mare:
Rahela jelindu-şi copiii şi refuzând să fie mângâiată, pentru
că nu mai erau .
19 ¶ Dar după ce Irod a murit, iată, un înger al Domnului se
arată în vis lui Iosif în Egipt,

543

Matei  5

20  Spunând:  Ridică-te  şi  ia  copilul  şi  pe  mama  lui  şi  du-te
în ţara lui Israel; fiindcă au murit cei ce căutau să  ia viaţa
copilului .
21 Şi s-a ridicat şi a luat copilul şi pe mama lui şi a venit în
ţara lui Israel .
22 Dar când a auzit că Arhelaus domneşte în Iudeea în locul
tatălui său, Irod, i-a fost teamă să se ducă acolo; şi fiind aver-
tizat de Dumnezeu în vis, s-a dus în părţile Galileei .
23 Şi a venit şi a locuit într-o cetate numită Nazaret; ca să
se  împlinească  ce  fusese  spus  prin  profeţi:  El  se  va  chema
Nazarinean .

CApitoLuL 3

Iudeei,

ŞI  în  acele  zile  a  venit  Ioan  Baptist,  predicând  în  pustia

2  Şi  spunând:  Pocăiţi-vă,  fiindcă  împărăţia  cerului  este
aproape .
3 Fiindcă acesta este cel despre care fusese spus de profetul
Isaia, zicând: Vocea unuia strigând în pustie, Pregătiţi calea
Domnului, faceţi cărările lui drepte .
4 Şi acest Ioan îşi avea haina din păr de cămilă şi un brâu de
piele  în  jurul  mijlocului  său;  şi  mâncarea  lui  era  lăcuste  şi
miere sălbatică .
5 Atunci au ieşit la el Ierusalimul şi toată Iudeea şi toate îm-
prejurimile Iordanului,
6 Şi erau botezaţi de el în Iordan, mărturisindu-şi păcatele .
7 Dar când a văzut pe mulţi dintre farisei şi saduchei venind
la botezul lui, le-a spus: O pui de vipere, cine v-a avertizat să
fugiţi de la furia care vine?
8 Faceţi de aceea roade cuvenite pocăinţei .
9 Şi nu vă gândiţi să spuneţi în voi înşivă: Avem ca tată pe
Avraam; căci vă spun că Dumnezeu este în stare din aceste
pietre să ridice copii lui Avraam .
10 Iar acum, securea deja este înfiptă la rădăcina pomilor; de
aceea, fiecare pom care nu face rod bun este retezat şi arun-
cat în foc .
11 Eu, într-adevăr, vă botez cu apă pentru pocăinţă; dar cel
ce vine după mine, este mai puternic decât mine, ale cărui
sandale  nu  sunt  demn  să  le  duc;  el  vă  va  boteza  cu  Duhul
Sfânt şi cu foc;
12 Acela a cărui furcă este în mâna lui şi îşi va curăţa în în-
tregime aria şi îşi va aduna grâul în grânar; dar pleava o va
arde cu foc de nestins .
13 Atunci a venit Isus din Galileea la Iordan, la Ioan, să fie
botezat de el .
14 Dar Ioan l-a oprit, spunând: Eu am nevoie să fiu botezat
de tine şi tu vii la mine?
15 Şi Isus răspunzând, i-a zis: Lasă acum, fiindcă astfel ni se
cuvine a împlini toată dreptatea . Atunci l-a lăsat .
16 Şi Isus, după ce a fost botezat, a ieşit din apă îndată; şi iată,
cerurile i s-au deschis şi a văzut Duhul lui Dumnezeu cobo-
rând ca un porumbel şi aşezându-se uşor pe el .
17 Şi iată, o voce din cer a spus: Acesta este Fiul meu preaiu-
bit, în care îmi găsesc toată plăcerea .

CApitoLuL 4

fie ispitit de diavolul .

ATUNCI a fost Isus condus de Duhul sus în pustie, să

2 Şi după ce a postit patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi, la
urmă a flămânzit .
3 Şi când ispititorul a venit la el, i-a spus: Dacă eşti Fiul lui
Dumnezeu porunceşte ca aceste pietre să se facă pâini .

4 Dar el a răspuns şi a zis: Este scris: Omul nu va trăi nu-
mai  cu  pâine,  ci  cu  fiecare  cuvânt  care  iese  din  gura  lui
Dumnezeu .
5 Atunci diavolul l-a luat sus în sfânta cetate şi l-a aşezat pe
un turn al templului .
6 Şi i-a spus: Dacă eşti Fiul lui Dumnezeu, aruncă-te jos, fi-
indcă este scris: El va porunci îngerilor săi referitor la tine;
şi pe mâini te vor purta, ca să nu îţi loveşti piciorul de vreo
piatră .
7 Isus i-a spus: Din nou este scris: Să nu ispiteşti pe Domnul
Dumnezeul tău .
8 Din nou diavolul l-a luat sus pe un munte foarte înalt şi i-a
arătat toate împărăţiile lumii şi gloria lor;
9 Şi i-a spus: Toate acestea ţi le voi da, dacă te prosterni şi te
închini mie .
10  Atunci  Isus  i-a  spus:  Pleacă  de  aici  Satan,  fiindcă  este
scris: Să te închini Domnului Dumnezeului tău şi numai lui
să îi serveşti .
11  Atunci  diavolul  l-a  lăsat;  şi  iată,  îngeri  au  venit  şi  i-au
servit .
12 ¶ Şi Isus, auzind că Ioan fusese aruncat în închisoare, a
plecat în Galileea .
13 Şi părăsind Nazaretul, a venit şi a locuit în Capernaum,
care este lângă mare, în ţinuturile lui Zabulon şi Neftali;
14  Ca  să  se  împlinească  ce  fusese  spus  prin  Isaia  profetul,
care zice:
15 Ţara lui Zabulon şi ţara lui Neftali, pe calea mării, dincolo
de Iordan, Galileea neamurilor;
16 Poporul care şedea în întuneric a văzut o mare lumină;
şi celor ce şedeau în ţinutul şi în umbra morţii, le-a răsărit
lumina .
17 De atunci Isus a început să predice şi să spună: Pocăiţi-vă,
fiindcă împărăţia cerului este aproape .
18  ¶  Şi  Isus,  trecând  pe  lângă  marea  Galileei,  a  văzut  doi
fraţi: pe Simon, numit Petru, şi pe Andrei, fratele său, arun-
când un năvod în mare, fiindcă erau pescari .
19  Şi  le-a  spus:  Veniţi  după  mine  şi  vă  voi  face  pescari  de
oameni .
20 Şi imediat au lăsat plasele şi l-au urmat .
21  Şi  mergând  de  acolo,  a  văzut  alţi  doi  fraţi:  pe  Iacov  al
lui  Zebedei,  şi  pe  Ioan,  fratele  său,  în  corabie  cu  tatăl  lor,
Zebedei, reparându-şi plasele; şi i-a chemat .
22 Şi imediat au lăsat corabia şi pe tatăl lor şi l-au urmat .
23 ¶ Şi Isus străbătea toată Galileea, învăţând oamenii în si-
nagogile lor şi predicând evanghelia împărăţiei şi vindecând
fiecare boală şi fiecare neputinţă printre oameni .
24 Şi faima lui s-a dus în toată Siria; şi aduceau la el pe toţi
bolnavii, ce sufereau de diferite boli şi chinuri şi pe cei pose-
daţi de draci şi pe lunatici şi pe paralizaţi; şi el îi vindeca .
25  Şi  l-au  urmat  mulţimi  mari  de  oameni  din  Galileea  şi
Decapole şi Ierusalim şi Iudeea şi de dincolo de Iordan .

CApitoLuL 5

ŞI văzând mulţimile, a urcat pe munte; şi pe când şedea,

discipolii lui au venit la el;

2 Şi el şi-a deschis gura şi i-a învăţat, spunând:
3 ¶ Binecuvântaţi sunt cei săraci în duh; pentru că a lor este
împărăţia cerului .
4  Binecuvântaţi  sunt  cei  ce  jelesc;  pentru  că  ei  vor  fi
mângâiaţi .
5  Binecuvântaţi  sunt  cei  blânzi;  pentru  că  ei  vor  moşteni
pământul .

544

Matei  6

6 Binecuvântaţi sunt cei care flămânzesc şi însetează după
dreptate; pentru că ei vor fi săturaţi .
7  Binecuvântaţi  sunt  cei  milostivi;  pentru  că  ei  vor  obţine
milă .
8 Binecuvântaţi sunt cei puri în inimă; pentru că ei vor vedea
pe Dumnezeu .
9  Binecuvântaţi  sunt  făcătorii  de  pace;  pentru  că  ei  vor  fi
chemaţi copiii lui Dumnezeu .
10 Binecuvântaţi sunt cei persecutaţi pentru dreptate; pen-
tru că a lor este împărăţia cerului .
11 Binecuvântaţi sunteţi când, din cauza mea, vă vor ocărî
şi vă vor persecuta şi vor spune tot felul de lucruri rele, cu
falsitate, împotriva voastră .
12  Bucuraţi-vă  şi  veseliţi-vă  peste  măsură,  pentru  că  mare
este răsplata voastră în cer; fiindcă tot aşa au persecutat pe
profeţii care au fost înainte de voi .
13  Voi  sunteţi  sarea  pământului;  dar  dacă  sarea  îşi  pierde
gustul, cu ce va fi sărată? Nu mai este bună la nimic decât să
fie aruncată afară şi călcată sub picioarele oamenilor .
14 Voi sunteţi lumina lumii . O cetate aşezată pe deal nu poa-
te fi ascunsă .
15 Nici nu aprind oamenii candela şi o pun sub oboroc, ci pe
sfeşnic; şi aceasta dă lumină tuturor celor din casă .
16 Astfel să lumineze lumina voastră înaintea oamenilor, ca
să  vadă  faptele  voastre  bune  şi  să  glorifice  pe  Tatăl  vostru
care este în cer .
17 ¶ Să nu gândiţi că am venit să distrug legea sau profeţii;
nu am venit să distrug, ci să împlinesc .
18 Fiindcă adevărat vă spun: Până cerul şi pământul vor tre-
ce, o iotă sau o frântură de literă nu va trece nicidecum din
lege, până totul va fi împlinit .
19 De aceea, oricine va strica una dintre cele mai mici din
aceste porunci şi va învăţa pe oameni astfel, va fi chemat cel
mai mic în împărăţia cerului; dar oricine le va împlini şi va
învăţa pe alţii, acela va fi chemat mare în împărăţia cerului .
20  Căci  vă  spun  că:  Dacă  dreptatea  voastră  nu  va  întrece
dreptatea scribilor şi a fariseilor, nicidecum nu veţi intra în
împărăţia cerului .
21 ¶ Aţi auzit că s-a spus de cei din vechime: Să nu ucizi; şi
oricine va ucide va fi sub ameninţarea judecăţii .
22 Dar eu vă spun că: Oricine este mânios fără motiv pe fra-
tele  său,  va  fi  sub  ameninţarea  judecăţii;  şi  oricine  va  spu-
ne fratelui său: Raca, va fi sub ameninţarea consiliului; dar
oricine  va  spune:  Prostule,  va  fi  sub  ameninţarea  focului
iadului .
23 ¶ De aceea, dacă îţi aduci darul la altar şi acolo îţi amin-
teşti că fratele tău are ceva împotriva ta,
24 Lasă-ţi darul acolo, înaintea altarului şi du-te întâi de te
împacă cu fratele tău şi apoi vino şi adu-ţi darul .
25 Învoieşte-te repede cu potrivnicul tău, pe când eşti cu el
pe cale; ca nu cumva potrivnicul să te predea judecătorului
şi judecătorul să te predea executorului şi să fii aruncat în
închisoare .
26 Adevărat îţi spun: Nu vei ieşi nicidecum de acolo, până nu
vei plăti cel din urmă bănuţ .
27 ¶ Aţi auzit că s-a spus de cei din vechime: Să nu comiţi
adulter;
28 Dar eu vă spun că: Oricine se uită la o femeie pentru a o
pofti, a comis deja adulter cu ea în inima lui .
29 Şi dacă ochiul tău cel drept te poticneşte, scoate-l şi arun-
că-l de la tine; fiindcă îţi este de folos să piară unul dintre
membrele tale şi să nu fie aruncat tot trupul tău în iad .

30  Şi  dacă  mâna  ta  cea  dreaptă  te  poticneşte,  reteaz-o  şi
arunc-o de la tine; fiindcă îţi este de folos să piară unul din-
tre membrele tale şi să nu fie aruncat tot trupul tău în iad .
31 ¶ Şi s-a spus că: Oricine va divorţa de soţia lui, să îi dea o
carte de despărţire .
32 Dar eu vă spun: Oricine va divorţa de soţia lui, exceptând
cauza curviei, o face să comită adulter; şi oricine se va căsă-
tori cu cea care este divorţată, comite adulter .
33 ¶ Din nou, aţi auzit că s-a spus de cei din vechime: Să nu
juri fals, ci împlineşte faţă de Domnul jurămintele tale;
34 Dar eu vă spun: Nu juraţi niciodată; nici pe cer, pentru că
este tronul lui Dumnezeu;
35 Nici pe pământ, pentru că este aşternutul picioarelor lui;
nici pe Ierusalim, pentru că este cetatea marelui Împărat .
36 Să nu juri nici pe capul tău, pentru că nu poţi face un sin-
gur păr alb sau negru .
37 Dar lăsaţi cuvântul vostru să fie: Da, da; nu, nu; dar ce
este mai mult decât acestea vine din facerea răului .
38 ¶ Aţi auzit că s-a spus: Ochi pentru ochi şi dinte pentru
dinte .
39  Dar  eu  vă  spun:  Nu  vă  împotriviţi  celor  ce  vă  fac  rău;
ci oricui te va lovi peste obrazul tău drept, întoarce-i şi pe
celălalt .
40 Şi dacă vreunul voieşte să meargă la judecată cu tine şi să
îţi ia cămaşa, lasă-i şi haina .
41 Şi cu cel ce te va constrânge să mergi o milă, mergi cu el
două .
42 Celui ce îţi cere, dă-i; şi celui ce voieşte să se împrumute
de la tine, nu îi întoarce spatele .
43 ¶ Aţi auzit că s-a spus: Să iubeşti pe aproapele tău şi să
urăşti pe duşmanul tău .
44 Dar eu vă spun: Iubiţi pe duşmanii voştri, binecuvântaţi
pe cei ce vă blestemă, faceţi bine celor ce vă urăsc şi rugaţi-vă
pentru cei ce vă folosesc cu dispreţ şi vă persecută;
45 Ca să fiţi copiii Tatălui vostru care este în cer; pentru că
el face să răsară soarele său peste cei răi şi peste cei buni şi
trimite ploaie peste cei drepţi şi peste cei nedrepţi .
46 Fiindcă, dacă iubiţi pe cei ce vă iubesc, ce răsplată aveţi?
Nu fac şi vameşii la fel?
47 Şi dacă salutaţi numai pe fraţii voştri, ce faceţi mai mult
decât alţii? Nu fac şi vameşii astfel?
48 De aceea fiţi desăvârşiţi, chiar aşa cum Tatăl vostru din în
cer este desăvârşit .

CApitoLuL 6

AVEŢI grijă să nu faceţi milosteniile voastre înaintea oa-

menilor ca să fiţi văzuţi de ei; altfel, nu aveţi răsplată de

la Tatăl vostru care este în cer .
2 De aceea când faci milostenii, nu suna cu trâmbiţa înain-
tea ta, cum fac făţarnicii în sinagogi şi pe străzi, ca să aibă
glorie de la oameni . Adevărat vă spun: Ei îşi au răsplata lor .
3  Ci  tu,  când  faci  milostenii,  să  nu  ştie  stânga  ta  ce  face
dreapta,
4 Pentru ca milosteniile tale să fie în ascuns; şi Tatăl tău care
vede în ascuns, el însuşi îţi va răsplăti pe faţă .
5  ¶  Şi  când  te  rogi,  să  nu  fii  ca  făţarnicii;  pentru  că  lor  le
place să se roage stând în picioare în sinagogi şi la colţurile
străzilor, ca să poată fi văzuţi de oameni . Adevărat vă spun:
Ei îşi au răsplata lor .
6 Dar tu, când te rogi, intră în cămăruţa ta şi după ce ai în-
chis uşa ta, roagă-te Tatălui tău care este în ascuns; şi Tatăl
tău care vede în ascuns, îţi va răsplăti pe faţă .

545

Matei  7

7  Iar  când  vă  rugaţi,  nu  folosiţi  repetiţii  deşarte,  ca  păgâ-
nii;  fiindcă  ei  gândesc  că  pentru  multa  lor  vorbire  vor  fi
ascultaţi .
8 De aceea nu vă asemănaţi cu ei; fiindcă Tatăl vostru ştie de
care lucruri aveţi nevoie, mai înainte ca să îi cereţi voi .
9 De aceea astfel să vă rugaţi: Tatăl nostru care eşti în cer,
Sfinţit fie numele tău .
10 Vie împărăţia ta . Facă-se voia ta, precum în cer aşa şi pe
pământ .
11 Pâinea noastră zilnică, dă-ne-o nouă astăzi .
12 Şi ne iartă nouă datoriile noastre, precum şi noi iertăm
datornicilor noştri .
13 Şi nu ne duce pe noi în ispită, ci scapă-ne de rău; pentru
că a ta este împărăţia şi puterea şi gloria pentru totdeauna .
Amin .
14 Fiindcă dacă iertaţi oamenilor greşelile lor, şi Tatăl vostru
ceresc vă va ierta pe voi .
15 Dar dacă nu iertaţi oamenilor greşelile lor, nici Tatăl vos-
tru nu va ierta greşelile voastre .
16 ¶ Mai mult, când postiţi, nu fiţi posomorâţi ca făţarnicii;
fiindcă îşi sluţesc feţele, ca să se arate oamenilor că postesc .
Adevărat vă spun: Ei îşi au răsplata lor .
17 Dar tu, când posteşti, unge-ţi capul şi spală-ţi faţa;
18 Ca să arăţi nu oamenilor că posteşti, ci Tatălui tău care
este în ascuns; şi Tatăl tău care vede în ascuns, îţi va răsplăti
pe faţă .
19 ¶ Nu vă strângeţi tezaure pe pământ, unde le strică molie
şi rugină şi unde hoţi le sapă şi le fură;
20 Ci strângeţi-vă tezaure în cer, unde nici molie şi nici rugi-
nă nu le strică şi unde hoţi nu le sapă, nici nu le fură .
21  Fiindcă  unde  este  tezaurul  vostru,  acolo  va  fi  şi  inima
voastră .
22  Lumina  trupului  este  ochiul;  de  aceea,  dacă  ochiul  tău
este aţintit clar, tot trupul tău va fi plin de lumină .
23 Dar dacă ochiul tău este rău, tot trupul tău va fi plin de în-
tuneric . De aceea dacă lumina ce este în tine este întuneric,
cât de mare este întunericul acela!
24 Nimeni nu poate servi la doi stăpâni; fiindcă sau va urî pe
unul şi va iubi pe celălalt, sau va ţine la unul şi va dispreţui
pe celălalt . Nu puteţi servi lui Dumnezeu şi mamonei .
25 ¶ Din această cauză vă spun: Nu vă îngrijoraţi de viaţa
voastră, ce veţi mânca sau ce veţi bea; nici de trupul vostru,
ce  veţi  îmbrăca .  Nu  este  viaţa  mai  mult  decât  mâncarea  şi
trupul mai mult decât îmbrăcămintea?
26 Uitaţi-vă la păsările cerului, pentru că nici nu seamănă,
nici nu seceră şi nici nu adună în grânare; totuşi Tatăl vos-
tru ceresc le hrăneşte . Nu sunteţi voi mult mai preţioşi decât
ele?
27 Dar care dintre voi, chiar îngrijorându-se, poate adăuga
un cot la statura lui?
28 Şi de ce vă îngrijoraţi de îmbrăcăminte? Uitaţi-vă cu aten-
ţie la crinii câmpului cum cresc; nu ostenesc, nici nu torc;
29 Şi totuşi vă spun că: Nici chiar Solomon, în toată gloria
lui, nu a fost înveşmântat ca unul dintre ei .
30 Iar dacă astfel îmbracă Dumnezeu iarba de pe câmp, care
astăzi este şi mâine este aruncată în cuptor, nu cu atât mai
mult vă va îmbracă pe voi, puţin credincioşilor?
31 De aceea nu vă îngrijoraţi, spunând: Ce vom mânca? Sau:
Ce vom bea? Sau: Cu ce ne vom îmbrăca?
32 (Fiindcă toate acestea neamurile le caută); Fiindcă Tatăl
vostru ceresc ştie că aveţi nevoie de toate acestea .
33 Dar căutaţi întâi împărăţia lui Dumnezeu şi dreptatea lui;

şi toate acestea vă vor fi adăugate .
34 De aceea nu vă îngrijoraţi de ziua de mâine; fiindcă ziua
de mâine se va îngrijora de ale ei . Ajunge zilei răutatea ei .

CApitoLuL 7

NU judecaţi, ca să nu fiţi judecaţi .

2 Căci cu ce judecată judecaţi, veţi fi judecaţi; şi cu ce

măsură măsuraţi, vi se va măsura la rândul vostru .
3 Dar de ce te uiţi la paiul care este în ochiul fratelui tău şi nu
iei în considerare bârna care este în propriul tău ochi?
4 Sau cum poţi spune fratelui tău: Lasă-mă să scot paiul din
ochiul tău; şi iată bârna în propriul tău ochi?
5  Făţarnicule,  scoate  întâi  bârna  din  propriul  tău  ochi;  şi
atunci vei vedea clar să scoţi paiul din ochiul fratelui tău .
6 ¶ Nu daţi ceea ce este sfânt câinilor, nici nu aruncaţi perlele
voastre înaintea porcilor, ca nu cumva să le calce în picioare
şi întorcându-se să vă sfâşie .
7 ¶ Cereţi şi vi se va da; căutaţi şi veţi găsi; bateţi şi vi se va
deschide;
8 Fiindcă oricine cere, primeşte; şi cine caută, găseşte; şi ce-
lui ce bate, i se va deschide .
9 Sau care este omul acela dintre voi, căruia, dacă îi cere fiul
său o pâine, îi va da o piatră?
10 Sau dacă îi cere un peşte, îi va da un şarpe?
11 Aşadar dacă voi, răi fiind, ştiţi să daţi daruri bune copii-
lor voştri, cu cât mai mult Tatăl vostru, care este în cer, va da
lucruri bune celor ce i le cer .
12 ¶ De aceea toate lucrurile, pe care voiţi să vi le facă oame-
nii, faceţi-le şi voi la fel; fiindcă aceasta este legea şi profeţii .
13 ¶ Intraţi pe poarta cea strâmtă; pentru că largă este poar-
ta şi lată este calea care duce la nimicire şi mulţi sunt cei ce
intră pe ea .
14 Fiindcă strâmtă este poarta şi îngustă este calea care duce
la viaţă şi puţini sunt cei ce o găsesc .
15 Păziţi-vă de profeţii falşi, care vin la voi în haine de oi, dar
pe dinăuntru sunt lupi hămesiţi .
16 Îi veţi cunoaşte după roadele lor . Culeg oamenii struguri
din spini, sau smochine din mărăcini?
17 Tot aşa, fiecare pom bun aduce rod bun; dar pomul rău
face rod rău .
18 Un pom bun nu poate face rod rău, nici un pom rău nu
face rod bun .
19 Fiecare pom care nu face rod bun este retezat şi aruncat
în foc .
20 Aşadar după roadele lor îi veţi cunoaşte .
21 Nu oricine îmi spune: Doamne, Doamne, va intra în îm-
părăţia  cerului;  ci  cel  ce  face  voia  Tatălui  meu  care  este  în
cer .
22  Mulţi  îmi  vor  spune  în  ziua  aceea:  Doamne,  Doamne,
nu am profeţit în numele tău? Şi nu în numele tău am scos
draci? Şi nu în numele tău am făcut multe fapte puternice?
23 Şi atunci le voi mărturisi: Niciodată nu v-am cunoscut;
plecaţi de la mine, voi, care lucraţi nelegiuire .
24  De  aceea  pe  oricine  aude  aceste  cuvinte  ale  mele  şi  le
face,  îl  voi  asemăna  cu  un  om  înţelept,  care  şi-a  zidit  casa
pe stâncă;
25 Şi a căzut ploaia şi au venit şuvoaiele şi au suflat vânturi-
le şi au bătut peste casa aceea; şi nu a căzut pentru că a fost
fondată pe stâncă .
26 Şi oricine aude aceste cuvinte ale mele şi nu le face, va fi
asemănat cu un om prost, care şi-a zidit casa pe nisip;
27 Şi a căzut ploaia şi au venit şuvoaiele şi au suflat vânturile

546

Matei  9

şi au bătut peste casa aceea; şi a căzut şi prăbuşirea ei a fost
mare .
28 Şi s-a întâmplat, după ce a terminat Isus aceste cuvinte, că
oamenii au rămas înmărmuriţi de doctrina lui;
29 Fiindcă îi învăţa ca unul care avea autoritate şi nu precum
scribii .

Capitolul 8

urmat .

CâND  a  coborât  el  de  pe  munte,  mari  mulţimi  l-au

2 Şi iată, un lepros a venit şi i s-a închinat, spunând: Doamne,
dacă voieşti, poţi să mă faci curat .
3 Şi Isus întinzând mâna, l-a atins, spunând: Voiesc; fii cură-
ţit . Şi îndată a fost curăţită lepra lui .
4 Şi Isus i-a spus: Vezi să nu spui nimănui; ci du-te, arată-te
preotului şi oferă darul pe care Moise l-a poruncit ca măr-
turie pentru ei .
5 ¶ Şi pe când Isus intra în Capernaum, a venit la el un cen-
turion, implorându-l,
6 Şi spunând: Doamne, servitorul meu zace în casă parali-
zat, chinuit cumplit .
7 Şi Isus i-a spus: Eu voi veni şi îl voi vindeca .
8 Şi centurionul răspunzând a zis: Doamne, nu sunt demn să
intri sub acoperişul meu, ci spune numai un cuvânt şi servi-
torul meu va fi vindecat .
9 Fiindcă şi eu sunt om sub autoritate, având sub mine sol-
daţi; şi spun unuia: Du-te şi se duce; şi altuia: Vino şi vine; şi
robului meu: Fă aceasta şi face .
10 Când a auzit Isus, s-a minunat şi a spus celor ce îl urmau:
Adevărat vă spun, nu am găsit aşa credinţă mare nici chiar
în Israel .
11 Şi vă spun: Că vor veni mulţi de la răsărit şi de la apus şi se
vor aşeza cu Avraam şi Isaac şi Iacob în împărăţia cerului .
12 Dar copiii împărăţiei vor fi aruncaţi în întunericul de afa-
ră; acolo va fi plânsul şi scrâşnirea dinţilor .
13 Şi Isus a spus centurionului: Pleacă şi ţi se va face cum ai
crezut . Şi servitorul lui a fost vindecat în ora aceea .
14 ¶ Şi când a ajuns Isus în casa lui Petru, a văzut pe soacra
acestuia zăcând şi cu febră .
15  Şi  i-a  atins  mâna  şi  a  lăsat-o  febra;  şi  s-a  ridicat  şi  le-a
servit .
16  Şi  când  s-a  făcut  seară,  au  adus  la  el  pe  mulţi  posedaţi
de draci; şi a scos duhurile prin cuvânt şi a vindecat pe toţi
bolnavii;
17  Ca  să  se  împlinească  ce  fusese  spus  prin  Isaia  profetul,
care a zis: El însuşi a luat neputinţele noastre şi a purtat bo-
lile noastre .
18 ¶ Şi când a văzut Isus mulţimi mari în jurul lui, a porun-
cit să meargă de cealaltă parte .
19 Şi un anume scrib a venit şi i-a spus: Învăţătorule, te voi
urma oriunde mergi .
20 Şi Isus i-a spus: Vulpile au vizuini şi păsările cerului cui-
buri; dar Fiul omului nu are unde să îşi culce capul .
21 Şi un altul dintre discipolii săi i-a spus: Doamne, lasă-mă
întâi să mă duc şi să îngrop pe tatăl meu .
22  Dar  Isus  i-a  spus:  Urmează-mă!  şi  lasă  morţii  să  îşi  în-
groape morţii .
23 ¶ Şi după ce s-a îmbarcat într-o corabie, discipolii săi l-au
urmat .
24 Şi iată, s-a stârnit pe mare o furtună puternică încât cora-
bia era acoperită de valuri, dar el dormea .
25  Şi  discipolii  lui  au  venit  la  el  şi  l-au  trezit,  spunând:

Doamne, salvează-ne, pierim .
26 Iar el le-a spus: De ce sunteţi fricoşi, puţin credincioşilor?
Apoi ridicându-se, a mustrat vânturile şi marea; şi s-a făcut
o linişte mare .
27 Iar oamenii se minunau, spunând: Ce fel de om este aces-
ta, că până şi vânturile şi marea ascultă de el?
28  ¶  Şi  când  a  ajuns  el  de  partea  cealaltă  în  ţinutul
Gherghesenilor, l-au întâmpinat doi posedaţi de draci, foar-
te  periculoşi,  ieşind  din  morminte,  încât  nimeni  nu  era  în
stare să treacă pe acea cale .
29  Şi  iată,  strigau,  spunând:  Ce  avem  noi  a  face  cu  tine,
Isuse,  Fiul  lui  Dumnezeu?  Ai  venit  aici  înainte  de  timp  să
ne chinuieşti?
30 Şi mai departe de ei era o turmă cu mulţi porci păscând .
31 Şi dracii îl implorau, spunând: Dacă ne scoţi din ei, lasă-
ne să ne ducem în turma de porci .
32 Şi le-a spus: Duceţi-vă . Şi după ce au ieşit, s-au dus în tur-
ma de porci; şi iată, toată turma de porci s-a aruncat furios
în jos pe râpă în mare şi au pierit în ape .
33 Şi cei care îi păşteau au fugit; şi, ducându-se în cetate au
povestit tot şi cele întâmplate cu cei posedaţi de draci .
34 Şi iată, toată cetatea a ieşit să îl întâlnească pe Isus; şi când
l-au văzut, l-au implorat să plece din ţinuturile lor .

CApitoLuL 9

în cetatea sa .

ŞI s-a îmbarcat într-o corabie şi a trecut dincolo şi a intrat

2  Şi  iată,  i-au  adus  un  paralitic,  zăcând  pe  un  pat;  şi  Isus,
văzând credinţa lor, a spus paraliticului: Îndrăzneşte, fiule;
păcatele tale îţi sunt iertate .
3  Şi  iată,  unii  dintre  scribi  au  spus  în  ei  înşişi:  Acesta
blasfemiază .
4 Şi Isus, cunoscând gândurile lor, a spus: Pentru ce gândiţi
voi rău în inimile voastre?
5 Fiindcă ce este mai uşor a spune: Păcatele tale îţi sunt ier-
tate, sau a spune: Ridică-te şi umblă?
6 Dar ca să ştiţi că Fiul omului are putere pe pământ să ierte
păcatele, (atunci i-a spus paraliticului): Ridică-te, ia-ţi patul
şi du-te la casa ta .
7 Şi s-a ridicat şi s-a dus acasă .
8  Iar  mulţimile  văzând,  s-au  minunat  şi  au  glorificat  pe
Dumnezeu, care a dat astfel de putere oamenilor .
9  ¶  Şi  pe  când  trecea  Isus  pe  acolo,  a  văzut  un  om,  numit
Matei, şezând la recepţia vămii şi i-a spus: Urmează-mă . Iar
el sculându-se, l-a urmat .
10 Şi s-a întâmplat că, pe când şedea Isus la masă în casă,
iată, mulţi vameşi şi păcătoşi au venit şi au şezut cu el şi cu
discipolii lui .
11  Şi  când  au  văzut  fariseii,  au  spus  discipolilor  lui:  De  ce
mănâncă Învăţătorul vostru cu vameşii şi păcătoşii?
12 Dar când a auzit Isus, le-a spus: Nu cei sănătoşi au nevoie
de doctor, ci bolnavii .
13 Dar mergeţi voi şi învăţaţi ce înseamnă: Milă voiesc şi nu
sacrificiu;  fiindcă  nu  am  venit  să  chem  pe  cei  drepţi,  ci  pe
păcătoşi la pocăinţă .
14 ¶ Atunci au venit la el discipolii lui Ioan, spunând: De ce
noi şi fariseii postim des, dar discipolii tăi nu postesc?
15 Şi Isus le-a răspuns: Pot însoţitorii mirelui jeli cât timp
este mirele cu ei? Dar vor veni zilele când mirele va fi luat de
la ei şi atunci vor posti .
16 Şi nimeni nu pune un petic de stofă nouă la o haină veche;
fiindcă umplutura ia din haină şi ruptura se face mai rea .

547

Matei  10

17  Nici  nu  pun  oamenii  vin  nou  în  burdufuri  vechi;  altfel
burdufurile se sparg şi vinul se varsă şi burdufurile sunt dis-
truse; ci vinul nou îl pun în burdufuri noi şi amândouă se
păstrează .
18  ¶  Pe  când  le  spunea  el  acestea,  iată,  a  venit  un  anumit
conducător şi i s-a închinat, spunând: Fiica mea adineaori a
murit; dar vino şi pune-ţi mâna peste ea şi va trăi .
19 Şi Isus s-a ridicat şi l-a urmat şi la fel discipolii lui .
20 Şi iată, o femeie care avea o scurgere de sânge de doispre-
zece  ani,  a  venit  din  spate  şi  s-a  atins  de  marginea  hainei
lui;
21 Fiindcă spunea în ea însăşi: Dacă mă voi atinge doar de
haina lui, voi fi sănătoasă .
22 Dar Isus s-a întors şi când a văzut-o a spus: Îndrăzneşte,
fiică, credinţa ta te-a făcut sănătoasă . Şi femeia a fost făcută
sănătoasă din acea oră .
23 Şi când a intrat Isus în casa conducătorului şi a văzut pe
cei ce cântau din fluier şi mulţimea făcând gălăgie,
24 Le-a spus: Daţi-vă la o parte, fiindcă fetiţa nu este moartă,
ci doarme . Iar au râs în batjocură de el .
25 Dar după ce oamenii au fost scoşi afară, a intrat şi a luat-o
de mână şi fetiţa s-a ridicat .
26 Şi faima acesteia s-a răspândit în tot ţinutul acela .
27 ¶ Şi pe când Isus pleca de acolo, doi orbi l-au urmat stri-
gând şi spunând: Fiul lui David, ai milă de noi .
28  Şi  după  ce  a  intrat  în  casă,  orbii  au  venit  la  el;  şi  Isus
le-a spus: Credeţi că pot face acest lucru? Ei i-au spus: Da,
Doamne .
29 Atunci a atins ochii lor, spunând: Fie-vă conform credin-
ţei voastre .
30 Şi ochii lor au fost deschişi; şi Isus le-a poruncit cu stric-
teţe, spunând: Vedeţi, nimeni să nu ştie .
31 Dar după ce au ieşit, au răspândit faima lui în tot ţinutul
acela .
32 ¶ Pe când ieşeau, iată, au adus la el un om mut, posedat
de un drac .
33 Şi după ce dracul a fost scos, mutul a vorbit; şi mulţimi-
le se minunau, spunând: Niciodată nu s-a văzut aşa ceva în
Israel .
34 Dar fariseii spuneau: Scoate dracii cu prinţul dracilor .
35 ¶ Şi Isus străbătea toate cetăţile şi satele, învăţând în si-
nagogile lor şi predicând evanghelia împărăţiei şi vindecând
fiecare boală şi fiecare neputinţă din popor .
36 ¶ Dar când a văzut mulţimile, i s-a făcut milă de ele, pen-
tru că erau leşinate şi risipite, ca oi neavând nici un păstor .
37  Atunci  el  spune  discipolilor  săi:  secerişul,  într-adevăr,
este mare, dar lucrătorii puţini .
38 Imploraţi, de aceea, pe Domnul secerişului să scoată lu-
crători la secerişul lui .

CApitoLuL 10

ŞI  după  ce  a  chemat  la  el  pe  cei  doisprezece  discipoli  ai

săi, le-a dat autoritate împotriva duhurilor necurate, să le

scoată şi să vindece fiecare boală şi fiecare neputinţă .
2 Şi numele celor doisprezece apostoli sunt acestea: Primul,
Simon, care este numit Petru şi Andrei, fratele lui; Iacov al
lui Zebedei şi Ioan, fratele lui;
3 Filip şi Bartolomeu; Toma şi Matei, vameşul; Iacov al lui
Alfeu şi Levi numit şi Tadeu;
4 Simon Canaanitul şi Iuda Iscariot, care l-a şi trădat .
5 ¶ Pe aceştia doisprezece Isus i-a trimis înainte şi le-a po-
runcit, spunând: Nu mergeţi în calea neamurilor şi nu intraţi

în nici o cetate a samaritenilor .
6 Ci mai degrabă mergeţi la oile pierdute ale casei lui Israel .
7  Şi  mergând,  predicaţi,  spunând:  Împărăţia  cerului  este
aproape .
8 Vindecaţi bolnavii, curăţiţi leproşii, înviaţi morţii, scoateţi
draci; în dar aţi primit, în dar să daţi .
9 Nu luaţi nici aur, nici argint, nici bani în brâiele voastre,
10 Nici traistă pentru călătorie, nici două haine, nici încălţă-
minte, nici toiege; fiindcă lucrătorul este demn de hrana lui .
11 Şi în orice cetate sau sat intraţi, cercetaţi cine este demn
acolo; şi rămâneţi acolo până când plecaţi .
12 Şi când intraţi într-o casă, salutaţi-o .
13 Şi dacă este demnă casa, pacea voastră să vină peste ea;
dar dacă nu este demnă, pacea voastră să se întoarcă la voi .
14  Şi  oricine  nu  vă  va  primi,  nici  nu  va  asculta  cuvintele
voastre, când plecaţi din casa sau din cetatea aceea, scutu-
raţi praful de pe picioarele voastre .
15 Adevărat vă spun: Va fi mai uşor de suportat pentru ţinu-
tul Sodomei şi Gomorei în ziua judecăţii, decât pentru acea
cetate .
16 Iată, eu vă trimit înainte ca oi în mijlocul lupilor; aşadar
fiţi înţelepţi ca şerpii şi inocenţi ca porumbeii .
17 Dar păziţi-vă de oameni, fiindcă vă vor preda consiliilor
şi vă vor biciui în sinagogile lor;
18 Şi veţi fi aduşi înaintea guvernatorilor şi a împăraţilor din
cauza mea, pentru mărturie împotriva lor şi a neamurilor .
19 Dar când vă vor preda, nu vă îngrijoraţi cum sau ce veţi
spune, fiindcă vi se va da în acea oră ce veţi spune .
20 Fiindcă nu voi sunteţi cei care vorbiţi, ci Duhul Tatălui
vostru care vorbeşte în voi .
21 Şi fratele va preda la moarte pe frate şi tatăl pe copil şi co-
piii se vor scula împotriva părinţilor şi vor face să fie ucişi .
22 Şi veţi fi urâţi de toţi din cauza numelui meu, dar cel ce
îndură până la sfârşit, acela va fi salvat .
23 Dar când o să vă persecute în această cetate, fugiţi în alta;
fiindcă adevărat vă spun: Nu veţi termina cetăţile lui Israel
până va fi venit Fiul omului .
24 Discipolul nu este mai presus de învăţătorul său, nici ro-
bul mai presus de domnul său .
25 Ajunge discipolului să fie ca învăţătorul său şi robului ca
domnul său . Dacă pe stăpânul casei l-au numit Beelzebub,
cu cât mai mult pe cei din casa lui?
26 De aceea nu vă temeţi de ei, fiindcă nu este nimic acoperit
care nu va fi revelat; şi ascuns, care nu va fi cunoscut .
27 Ce vă spun eu la întuneric, spuneţi la lumină; şi ce auziţi
la ureche, predicaţi pe acoperişul caselor .
28 Şi nu vă temeţi de cei care ucid trupul, dar nu sunt în stare
să ucidă sufletul; ci mai degrabă temeţi-vă de cel care este în
stare să nimicească deopotrivă şi sufletul şi trupul în iad .
29 Nu se vând două vrăbii cu un ban? Şi totuşi nici una din
ele nu cade pe pământ fără voia Tatălui vostru .
30 Dar până şi perii capului vostru, toţi vă sunt număraţi .
31 De aceea nu vă temeţi, voi sunteţi mai de preţ decât multe
vrăbii .
32 De aceea pe oricine mă va mărturisi înaintea oamenilor,
îl voi mărturisi şi eu înaintea Tatălui meu care este în cer .
33 Dar oricine mă va nega înaintea oamenilor, pe acela îl voi
nega şi eu înaintea Tatălui meu care este în cer .
34 Nu gândiţi că am venit să trimit pace pe pământ; nu am
venit să trimit pace, ci sabie .
35  Fiindcă  am  venit  să  pun  pe  om  în  neînţelegere  împo-
triva tatălui său şi pe fiică împotriva mamei sale şi pe noră

548

Matei  12

împotriva soacrei sale .
36 Şi duşmanii omului vor fi cei din casa lui .
37 Cel ce iubeşte tată sau mamă mai mult decât pe mine, nu
este  demn  de  mine;  şi  cel  ce  iubeşte  fiu  sau  fiică  mai  mult
decât pe mine, nu este demn de mine .
38 Şi cel ce nu îşi ia crucea şi nu mă urmează, nu este demn
de mine .
39 Cel ce îşi găseşte viaţa, şi-o va pierde; şi cel ce îşi pierde
viaţa din cauza mea, o va găsi .
40 Cel ce vă primeşte pe voi, mă primeşte pe mine; şi cel ce
mă primeşte pe mine, îl primeşte pe cel ce m-a trimis .
41 Cel ce primeşte un profet în numele unui profet, va primi
răsplata unui profet; şi cel ce primeşte pe un om drept în nu-
mele unui om drept, va primi răsplata unui om drept .
42 Şi oricine va da să bea unuia din aceşti micuţi doar un
pahar cu apă rece în numele unui discipol, adevărat vă spun,
nicidecum nu îşi va pierde răsplata .

Capitolul 11

ŞI s-a întâmplat, după ce a terminat Isus de poruncit celor

doisprezece discipoli ai săi, că a plecat de acolo să înveţe

pe oameni şi să predice în cetăţile lor .
2 ¶ Iar când a auzit Ioan din închisoare faptele lui Cristos, a
trimis pe doi dintre discipolii săi,
3 Şi i-au spus: Tu eşti cel ce trebuie să vină, sau să aşteptăm
pe altul?
4  Isus  a  răspuns  şi  le-a  zis:  Mergeţi  şi  arătaţi-i  din  nou  lui
Ioan cele ce auziţi şi vedeţi;
5 Orbii îşi primesc vederea şi şchiopii umblă, leproşii sunt
curăţiţi şi surzii aud, morţii sunt înviaţi şi săracilor li se pre-
dică evanghelia .
6 Şi binecuvântat este oricine nu se va poticni în mine .
7  Şi  pe  când  se  duceau,  Isus  a  început  să  vorbească  mulţi-
milor despre Ioan: Ce aţi ieşit să vedeţi în pustie? O trestie
scuturată de vânt?
8 Totuşi ce aţi ieşit să vedeţi? Un om îmbrăcat în haine moi?
Iată, cei ce poartă haine moi sunt în casele împăraţilor .
9 Totuşi ce aţi ieşit să vedeţi? Un profet? Da, vă spun, chiar
mai mult decât un profet .
10 Fiindcă acesta este cel despre care este scris: Iată, eu trimit
pe mesagerul meu înaintea feţei tale, care îţi va pregăti calea
înaintea ta .
11 Adevărat vă spun: Între cei născuţi din femei nu s-a ridi-
cat nici unul mai mare decât Ioan Baptist; cu toate acestea,
cel mai mic în împărăţia cerului este mai mare decât el .
12 Şi din zilele lui Ioan Baptist până acum, împărăţia cerului
suferă violenţă şi oamenii violenţi o iau cu forţa .
13 Fiindcă toţi profeţii şi legea au profeţit până la Ioan .
14  Şi  dacă  voiţi  să  primiţi,  acesta  este  Ilie  care  trebuia  să
vină .
15 Cine are urechi de auzit, să audă .
16 Dar cu ce voi asemăna această generaţie? Este asemănă-
toare copilaşilor şezând în pieţe şi strigând la tovarăşii lor,
17 Şi spunând: V-am cântat din fluier şi nu aţi dansat; v-am
cântat de jale şi nu v-aţi lamentat .
18 Fiindcă a venit Ioan, nici mâncând nici bând şi ei spun:
Are drac .
19 Fiul omului a venit mâncând şi bând şi ei spun: Iată un
om mâncăcios şi băutor de vin, un prieten al vameşilor şi al
păcătoşilor . Totuşi, înţelepciunea este justificată prin copiii
ei .
20 ¶ Atunci a început să reproşeze cetăţilor în care fuseseră

făcute cele mai multe din faptele lui puternice, pentru că nu
s-au pocăit .
21 Vai ţie, Corazin! Vai ţie, Betsaida! Pentru că, dacă în Tir şi
Sidon ar fi fost făcute faptele puternice care au fost făcute în
voi, de mult s-ar fi pocăit cu pânză de sac şi cenuşă .
22 Dar vă spun: Pentru Tir şi Sidon va fi mai uşor de suportat
în ziua judecăţii, decât pentru voi .
23 Şi tu, Capernaum, care eşti înălţat până la cer, vei fi do-
borât până în iad; pentru că, dacă în Sodoma ar fi fost făcute
faptele puternice care au fost făcute în tine, ar fi rămas până
astăzi .
24  Dar  vă  spun:  Pentru  ţinutul  Sodomei  va  fi  mai  uşor  de
suportat în ziua judecăţii, decât pentru tine .
25 ¶ În timpul acela, Isus a răspuns şi a zis: Îţi mulţumesc,
Tată,  Domn  al  cerului  şi  al  pământului,  pentru  că  ai  as-
cuns acestea de la cei înţelepţi şi prevăzători şi le-ai revelat
pruncilor .
26 Da, Tată, pentru că aşa este plăcut înaintea ta .
27 Toate mi-au fost date de Tatăl meu; şi nimeni nu cunoaşte
pe Fiul, decât Tatăl; tot astfel nimeni nu cunoaşte pe Tatăl,
decât Fiul şi acela căruia Fiul vrea să i-l reveleze .
28 Veniţi la mine toţi cei ce munciţi şi sunteţi greu împovă-
raţi şi eu vă voi da odihnă .
29 Luaţi jugul meu asupra voastră şi învăţaţi de la mine, pen-
tru că eu sunt blând şi umil în inimă; şi veţi găsi odihnă pen-
tru sufletele voastre .
30 Fiindcă jugul meu este uşor şi sarcina mea este uşoară .

CApitoLuL 12

ÎN timpul acela, Isus trecea în sabat prin lan; şi discipolii

lui  erau  flămânzi  şi  au  început  să  smulgă  spicele  şi  să  le

mănânce .
2 Dar când fariseii au văzut, i-au spus: Iată, discipolii tăi fac
ce nu este legiuit să facă în sabat .
3 Dar el le-a spus: Nu aţi citit ce a făcut David, când a flă-
mânzit el şi cei ce erau cu el?
4  Cum  a  intrat  în  casa  lui  Dumnezeu  şi  a  mâncat  pâinile
punerii înainte, ceea ce nu era legiuit pentru el să mănânce,
nici pentru cei ce erau cu el, decât numai preoţilor?
5 Sau nu aţi citit în lege, că în sabate, preoţii în templu profa-
nează sabatul şi sunt nevinovaţi?
6 Dar vă spun: Că aici este unul mai mare decât templul .
7 Dar dacă aţi fi ştiut ce înseamnă: Milă voiesc şi nu sacrifi-
ciu, nu aţi fi condamnat pe cei nevinovaţi .
8 Fiindcă Fiul omului este Domn chiar al sabatului .
9 Şi după ce a plecat de acolo, a intrat în sinagoga lor;
10 Şi iată, era un om care avea o mână uscată . Şi l-au întrebat,
spunând: Este legiuit a vindeca în sabate? Ca să îl acuze .
11 Iar el le-a spus: Cine este acel om dintre voi, care, dacă
are o oaie şi ea cade într-o groapă, în sabat, să nu o apuce şi
să o ridice?
12 Cu cât mai de preţ este atunci un om decât o oaie? De ace-
ea este legiuit a face bine în sabate .
13 Atunci i-a spus omului: Întinde-ţi mâna . Iar el a întins-o
şi a fost refăcută complet, ca cealaltă .
14 ¶ Atunci fariseii ieşind, au ţinut sfat împotriva lui, cum să
îl nimicească pe Isus .
15 Dar Isus ştiind aceasta, a plecat de acolo; şi mulţimi mari
l-au urmat şi i-a vindecat pe toţi .
16 Şi le-a poruncit să nu îl facă cunoscut;
17  Ca  să  se  împlinească  ce  fusese  spus  prin  Isaia  profetul,
care zice:

549

Matei  13

18 Iată servitorul meu, pe care l-am ales; preaiubitul meu în
care sufletul meu îşi găseşte toată plăcerea; voi pune duhul
meu peste el şi judecată va arăta neamurilor .
19 Nu se va certa, nici nu va striga; nici nu îi va auzi nimeni
vocea pe străzi .
20 O trestie frântă nu va rupe şi un fitil fumegând nu va stin-
ge, până ce va trimite judecată pentru victorie .
21 Şi în numele lui se vor încrede neamurile .
22 Atunci i-a fost adus unul posedat de un drac, orb şi mut;
şi Isus l-a vindecat, aşa că cel orb şi mut, deopotrivă vorbea
şi vedea .
23 Şi toţi oamenii erau uimiţi şi spuneau: Nu este acesta fiul
lui David?
24 Dar fariseii auzind, au spus: Acesta nu scoate draci decât
cu Beelzebub, prinţul dracilor .
25 Şi Isus, ştiind gândurile lor, le-a spus: Fiecare împărăţie
dezbinată împotriva ei însăşi este adusă la pustiire; şi fieca-
re cetate sau casă dezbinată împotriva ei însăşi nu va sta în
picioare .
26 Şi dacă Satan scoate pe Satan, este dezbinat împotriva lui
însuşi; cum va sta aşadar împărăţia lui în picioare?
27  Şi  dacă  eu  prin  Beelzebub  scot  draci,  copiii  voştri  prin
cine îi scot? Din această cauză ei vor fi judecătorii voştri .
28 Dar dacă eu scot draci prin Duhul lui Dumnezeu, atunci
împărăţia lui Dumnezeu a ajuns la voi .
29 Sau cum poate cineva să intre în casa celui tare şi să îi je-
fuiască bunurile, decât dacă întâi îl leagă pe cel tare? Şi după
aceea îi va jefui casa .
30 Cel ce nu este cu mine, este împotriva mea; şi cel ce nu
adună cu mine, risipeşte .
31 Din această cauză vă spun: Orice păcat şi orice blasfemie
vor  fi  iertate  oamenilor;  dar  blasfemia  împotriva  Duhului
Sfânt nu va fi iertată oamenilor .
32 Şi oricui vorbeşte un cuvânt împotriva Fiului omului, îi
va fi iertat; dar oricui vorbeşte împotriva Duhului Sfânt, nu
îi va fi iertat nici în această lume, nici în cea care vine .
33 Ori faceţi pomul bun şi rodul lui bun, ori faceţi pomul
stricat şi rodul lui stricat; fiindcă pomul se cunoaşte prin ro-
dul lui .
34 Pui de vipere, cum puteţi spune lucruri bune, fiind răi?
Fiindcă din abundenţa inimii vorbeşte gura .
35 Omul bun, din tezaurul bun al inimii scoate lucruri bune;
iar omul rău, din tezaurul rău scoate lucruri rele .
36 Dar vă spun: Că de fiecare cuvânt nefolositor pe care oa-
menii îl vorbesc, vor da socoteală despre el în ziua judecăţii .
37 Fiindcă prin cuvintele tale vei fi declarat drept şi prin cu-
vintele tale vei fi condamnat .
38 ¶ Atunci unii dintre scribi şi dintre farisei au răspuns, zi-
când: Învăţătorule, voim să vedem un semn de la tine .
39 Dar răspunzând, le-a zis: O generaţie vicleană şi adulteră
caută un semn; şi semn nu i se va da, decât semnul profetu-
lui Iona;
40 Fiindcă, aşa cum Iona a fost trei zile şi trei nopţi în pânte-
cele balenei, tot aşa Fiul omului va fi trei zile şi trei nopţi în
inima pământului .
41 Bărbaţii din Ninive se vor scula la judecată cu această ge-
neraţie şi o vor condamna, pentru că s-au pocăit la predica-
rea lui Iona; şi iată, aici este unul mai mare decât Iona .
42  Împărăteasa  sudului  se  va  ridica  la  judecată  cu  această
generaţie şi o va condamna; pentru că a venit de la marginile
pământului să audă înţelepciunea lui Solomon; şi iată, aici
este unul mai mare decât Solomon .

43 Şi, când duhul necurat iese dintr-un om, umblă prin lo-
curi uscate căutând odihnă şi nu găseşte .
44 Atunci spune: Mă voi întoarce în casa mea de unde am ie-
şit; şi când vine, o găseşte goală, măturată şi înfrumuseţată .
45 Atunci se duce şi îşi ia alte şapte duhuri mai stricate decât
el şi intră şi locuiesc acolo; şi starea de pe urmă a acelui om
devine mai rea decât cea dintâi . Chiar aşa va fi şi cu această
generaţie stricată .
46 ¶ Pe când vorbea el încă oamenilor, iată, mama şi fraţii lui
stăteau afară în picioare, dorind să vorbească cu el .
47 Atunci cineva i-a spus: Iată, mama ta şi fraţii tăi stau afară
în picioare, dorind să vorbească cu tine .
48  Dar  el  a  răspuns  şi  a  zis  celui  care  i-a  vorbit:  Cine  este
mama mea? Şi cine sunt fraţii mei?
49 Şi şi-a întins mâna spre discipolii săi şi a spus: Iată, mama
mea şi fraţii mei!
50 Fiindcă oricine va face voia Tatălui meu care este în cer,
acesta este fratele meu şi soră şi mamă .

CApitoLuL 13

ŞI în aceeaşi zi, Isus a ieşit din casă şi şedea lângă mare .

2 Şi mulţimi mari s-au adunat la el, aşa că a intrat într-
o corabie şi a şezut; şi toată mulţimea stătea în picioare pe
ţărm .
3 Şi le-a vorbit multe lucruri în parabole, spunând: Iată, un
semănător a ieşit să semene;
4 Şi pe când semăna el, câteva seminţe au căzut lângă drum
şi au venit păsările şi le-au devorat .
5 Şi câteva au căzut pe locuri pietroase, unde nu aveau pă-
mânt mult; şi imediat au răsărit, pentru că nu au avut adân-
cime a pământului .
6 Şi când soarele a fost sus, au fost pârlite; şi pentru că nu
aveau rădăcină, s-au uscat .
7 Şi câteva au căzut între spini; şi spinii au crescut şi le-au
înăbuşit .
8  Dar  câteva  au  căzut  în  pământ  bun  şi  au  dat  rod,  una  o
sută, alta şaizeci şi alta treizeci .
9 Cine are urechi de auzit, să audă .
10  Şi  discipolii  au  venit  şi  i-au  spus:  De  ce  le  vorbeşti  în
parabole?
11 Iar el a răspuns şi le-a zis: Pentru că vouă vă este dat să cu-
noaşteţi misterele împărăţiei cerului, dar lor nu le este dat .
12 Fiindcă celui ce are i se va da şi va avea din abundenţă; dar
celui ce nu are, de la el se va lua şi ce are .
13 Din această cauză le vorbesc în parabole; pentru că ei vă-
zând nu văd şi auzind nu aud, nici nu înţeleg .
14 Şi în ei este împlinită profeţia lui Isaia, care spune: Prin
auzire veţi auzi şi nicidecum nu veţi înţelege; şi văzând veţi
vedea şi nicidecum nu veţi pricepe .
15 Fiindcă inima acestui popor s-a îngroşat şi sunt tociţi la
auzire şi au închis ochii lor, ca nu cumva să vadă cu ochii şi
să audă cu urechile şi să înţeleagă cu inima şi să se întoarcă
şi să îi vindec .
16 Dar binecuvântaţi sunt ochii voştri, pentru că văd; şi ure-
chile voastre, pentru că aud .
17  Fiindcă  adevărat  vă  spun:  Că  mulţi  profeţi  şi  oameni
drepţi au dorit să vadă ce vedeţi voi şi nu au văzut; şi să audă
ce auziţi voi şi nu au auzit .
18 Voi aşadar ascultaţi parabola semănătorului .
19 Orice om când aude cuvântul împărăţiei şi nu înţelege,
vine cel rău şi răpeşte ce a fost semănat în inima lui . Acesta
este cel ce primeşte sămânţa lângă drum .

550

Matei  14

20 Iar cel ce a primit sămânţa în locuri pietroase, acesta este
cel ce aude cuvântul şi îl primeşte imediat cu bucurie;
21 Dar nu are rădăcină în el, ci ţine până la un timp; şi când
se întâmplă necaz sau persecuţie din cauza cuvântului, în-
dată se poticneşte .
22 Şi cel ce a primit sămânţa între spini, acesta este cel ce
aude cuvântul; şi grija acestei lumi şi înşelătoria bogăţiilor
înăbuşă cuvântul şi el devine neroditor .
23 Dar cel ce a primit sămânţa în pământul bun, acesta este
cel ce aude cuvântul şi înţelege; care de asemenea aduce rod
şi face unul o sută, altul şaizeci, altul treizeci .
24 ¶ Le-a pus înainte altă parabolă, spunând: Împărăţia ce-
rului se aseamănă cu un om care a semănat sămânţă bună
în câmpul lui .
25 Dar, pe când dormeau oamenii, a venit duşmanul lui şi a
semănat neghine în grâu şi a plecat .
26 Iar când au răsărit firele de grâu şi au făcut rod, atunci au
apărut şi neghinele .
27  Aşa  că  robii  stăpânului  au  venit  şi  i-au  spus:  Domnule,
nu  ai  semănat  sămânţă  bună  în  câmpul  tău?  De  unde  are
aşadar neghine?
28 El le-a răspuns: Un duşman a făcut aceasta . Iar robii i-au
spus: Voieşti dar să mergem să le strângem?
29 Dar el a spus: Nu; ca nu cumva, strângând neghinele să
dezrădăcinaţi şi grâul împreună cu ele .
30 Lăsaţi-le să crească împreună amândouă până la seceriş;
şi la timpul secerişului, voi spune secerătorilor: Strângeţi în-
tâi neghinele şi legaţi-le în snopi să le ardeţi; dar grâul adu-
naţi-l în grânarul meu .
31  ¶  A  pus  înaintea  lor  altă  parabolă,  spunând:  Împărăţia
cerului se aseamănă unui grăunte de muştar, pe care l-a luat
un om şi l-a semănat în câmpul său;
32 Grăunte, care într-adevăr, este cea mai mică dintre toate
seminţele; dar după ce a crescut, este cea mai mare între ier-
buri şi se face un copac, aşa că păsările cerului vin şi cuibă-
resc în ramurile lui .
33 ¶ Le-a spus altă parabolă: Împărăţia cerului se aseamănă
cu dospeala, pe care o femeie a luat-o şi a ascuns-o în trei
măsuri de făină, până a dospit totul .
34 ¶ Toate acestea le-a spus Isus în parabole mulţimilor; şi
fără parabolă nu le vorbea .
35 Ca să se împlinească ce fusese spus prin profetul care zice:
Îmi voi deschide gura în parabole; voi rosti lucruri care au
fost ţinute ascunse de la întemeierea lumii .
36 Atunci Isus a dat drumul mulţimii şi a intrat în casă; şi
discipolii lui au venit la el, spunând: Explică-ne parabola ne-
ghinelor din câmp .
37 Iar el a răspuns şi le-a zis: Cel ce seamănă sămânţa bună
este Fiul omului;
38 Câmpul este lumea; sămânţa bună sunt copiii împărăţiei;
dar neghinele sunt copiii celui rău .
39 Iar duşmanul care i-a semănat este diavolul; secerişul este
sfârşitul lumii; şi secerătorii sunt îngerii .
40 Aşadar după cum neghinele sunt strânse şi arse în foc,
aşa va fi la sfârşitul acestei lumi .
41 Fiul omului va trimite înainte pe îngerii săi şi vor strân-
ge din împărăţia lui toate cele ce poticnesc şi pe cei ce fac
nelegiuire;
42 Şi îi vor arunca în cuptorul de foc; acolo va fi plânsul şi
scrâşnirea dinţilor .
43  Atunci  cei  drepţi  vor  străluci  ca  soarele  în  împărăţia
Tatălui lor . Cine are urechi de auzit, să audă .

44 ¶ Din nou, împărăţia cerului este asemănătoare unui tezaur
ascuns într-un câmp; pe care, când un om îl găseşte îl ascunde
şi de bucuria lui se duce şi vinde tot ce are şi cumpără câmpul
acela .
45 ¶ Din nou, împărăţia cerului se aseamănă cu un om, un
comerciant, care caută perle frumoase;
46 Care după ce a găsit o perlă foarte preţioasă, s-a dus şi a
vândut tot ce a avut şi a cumpărat-o .
47  ¶  Din  nou,  împărăţia  cerului  se  aseamănă  cu  o  plasă
aruncată în mare şi care a adunat din fiecare fel,
48 Pe care, după ce a fost plină, au scos-o la ţărm şi au şezut
şi au strâns în vase ce era bun, dar au aruncat ce era stricat .
49 Astfel va fi la sfârşitul lumii; îngerii vor ieşi şi vor reteza
pe cei stricaţi din mijlocul drepţilor,
50 Şi îi vor arunca în cuptorul de foc; acolo va fi plânsul şi
scrâşnirea dinţilor .
51  Isus  le-a  spus:  Aţi  înţeles  toate  acestea?  Ei  îi  spun:  Da,
Doamne .
52 Atunci el le-a spus: Din această cauză fiecare scrib învăţat
despre  împărăţia  cerului  este  asemănător  unui  om  gospo-
dar, care scoate din tezaurul lui lucruri noi şi vechi .
53 ¶ Şi s-a întâmplat că după ce a terminat Isus parabolele
acestea, a plecat de acolo .
54 Şi după ce a venit în patria sa, îi învăţa în sinagoga lor, în-
tr-atât că ei erau înmărmuriţi şi spuneau: De unde are acest
om această înţelepciune şi faptele puternice?
55 Nu este acesta fiul tâmplarului? Nu este mama lui numită
Maria; şi fraţii lui, Iacov şi Iose şi Simon şi Iuda?
56 Şi nu sunt toate surorile lui cu noi? Atunci de unde are
acest om toate acestea?
57 Şi s-au poticnit în el . Dar Isus le-a spus: Un profet nu este
dispreţuit decât în patria lui şi în casa lui .
58 Şi nu a făcut multe fapte puternice acolo din cauza necre-
dinţei lor .

CApitoLuL 14

ÎN acel timp, Irod, tetrarhul, a auzit de faima lui Isus;

2 Şi a spus servitorilor săi: Acesta este Ioan Baptist . El a
înviat  dintre  morţi;  şi  din  această  cauză  se  arată  fapte  pu-
ternice în el .
3 Fiindcă Irod prinsese pe Ioan şi îl legase şi îl pusese în în-
chisoare din cauza Irodiadei, soţia fratelui său, Filip .
4 Fiindcă Ioan i-a spus: Nu îţi este legiuit să o ai .
5 Şi voind să îl ucidă, se temea de mulţimi, pentru că îl con-
siderau pe Ioan ca profet .
6 Dar când s-a ţinut ziua naşterii lui Irod, fiica Irodiadei a
dansat înaintea lor şi i-a plăcut lui Irod .
7  De  aceea  el  i-a  promis  cu  jurământ  că  îi  va  da  orice  va
cere .
8 Şi fiind învăţată dinainte de mama ei, a spus: Dă-mi aici, pe
o tavă, capul lui Ioan Baptist .
9 Şi împăratul s-a întristat; cu toate acestea, din cauza jură-
mintelor şi a celor ce şedeau la masă cu el, a poruncit să i-l
dea .
10 Şi a trimis şi a decapitat pe Ioan în închisoare .
11 Şi capul lui a fost adus pe o tavă şi dat fetei; şi l-a dus ma-
mei ei .
12 Şi discipolii lui au venit şi au luat trupul şi l-au îngropat şi
s-au dus şi i-au spus lui Isus .
13 ¶ Isus, când a auzit, a plecat de acolo cu o corabie într-un
loc pustiu, deoparte; şi când oamenii au auzit, l-au urmat pe
jos afară din cetăţi .

551

Matei  15

14 Şi Isus a mers şi a văzut o mulţime mare şi i s-a făcut milă
de ei şi le-a vindecat bolnavii .
15 Şi pe când se făcea seară, discipolii lui au venit la el, spu-
nând: Acesta este un loc pustiu şi timpul este de acum tre-
cut; trimite oamenii ca să se ducă prin sate şi să îşi cumpere
de mâncare .
16  Dar  Isus  le-a  spus:  Nu  au  nevoie  să  plece;  daţi-le  voi  să
mănânce .
17 Iar ei îi spun: Nu avem aici decât cinci pâini şi doi peşti .
18 Şi el a spus: Aduceţi-le aici la mine .
19  Şi  a  poruncit  mulţimilor  să  şadă  pe  iarbă  şi  a  luat  cele
cinci pâini şi cei doi peşti şi privind în sus spre cer a bine-
cuvântat; şi frângând a dat pâinile discipolilor, iar discipolii
mulţimilor .
20 Şi au mâncat toţi şi au fost săturaţi; şi au ridicat din frân-
turile rămase douăsprezece coşuri pline .
21 Şi cei ce mâncaseră erau cam la cinci mii de bărbaţi, în
afară de femei şi copii .
22 ¶ Şi imediat Isus a constrâns pe discipolii săi să intre într-
o corabie şi să treacă înaintea lui de partea cealaltă, în timp
ce el dădea drumul mulţimilor .
23 Şi după ce a dat drumul mulţimilor, a urcat pe un munte
să se roage, la o parte; şi pe când s-a făcut seară, era acolo
singur .
24 Dar corabia era deja în mijlocul mării, aruncată de valuri;
fiindcă vântul era împotrivă .
25 Şi Isus a mers la ei în a patra gardă din noapte, umblând
pe mare .
26 Şi când discipolii l-au văzut umblând pe mare, s-au tul-
burat, spunând: Este un duh; şi de frică au strigat .
27 Dar imediat Isus le-a vorbit, spunând: Îndrăzniţi, eu sunt;
nu vă temeţi!
28 Şi Petru i-a răspuns şi a zis: Doamne, dacă eşti tu, chea-
mă-mă să vin la tine pe apă .
29 Iar el a spus: Vino! Şi coborând din corabie, Petru a um-
blat pe apă să meargă la Isus .
30 Dar văzând vântul furtunos, i-a fost teamă; şi începând
să se scufunde a strigat, spunând: Doamne, salvează-mă .
31 Şi imediat Isus a întins mâna şi l-a apucat şi i-a spus: Puţin
credinciosule, pentru ce te-ai îndoit?
32 Şi după ce au intrat în corabie, vântul a încetat .
33 Atunci cei ce erau în corabie au venit şi i s-au închinat,
spunând: Cu adevărat eşti Fiul lui Dumnezeu .
34  ¶  Şi  după  ce  au  trecut  dincolo,  au  venit  în  ţinutul
Ghenezaretului .
35 Şi când bărbaţii din locul acela l-au recunoscut, au trimis
în întreg ţinutul acela de jur împrejur şi au adus la el pe toţi
cei ce erau bolnavi .
36 Şi l-au implorat ca numai să se atingă de marginea hainei
lui; şi toţi câţi s-au atins au fost complet însănătoşiţi .

CApitoLuL 15

Ierusalim, spunând:

ATUNCI  au  venit  la  Isus  scribi  şi  farisei  care  erau  din

2 De ce discipolii tăi încalcă tradiţia bătrânilor? Fiindcă nu
îşi spală mâinile când mănâncă pâine .
3 Iar el a răspuns şi le-a zis: De ce şi voi încălcaţi porunca lui
Dumnezeu datorită tradiţiei voastre?
4 Fiindcă Dumnezeu a poruncit, spunând: Onorează pe ta-
tăl tău şi pe mamă; şi, Cel ce blestemă pe tată sau mamă, de
moarte să moară .
5 Dar voi spuneţi: Oricine ar spune tatălui ori mamei: Orice

ţi-ar fi de folos la mine este un dar;
6 Şi astfel va fi liber să nu onoreze pe tatăl şi pe mama lui .
Astfel aţi făcut fără efect porunca lui Dumnezeu din cauza
tradiţiei voastre .
7 Făţarnicilor, bine a profeţit Isaia despre voi, spunând:
8 Acest popor se apropie de mine cu gura lor şi mă onorează
cu buzele lor; dar inima lor este departe de mine .
9 Dar în zadar mi se închină, învăţând pe oameni ca doctri-
ne poruncile oamenilor .
10 Şi a chemat mulţimea şi le-a spus: Auziţi şi înţelegeţi;
11  Nu  ce  intră  în  gură  spurcă  pe  om;  ci  ce  iese  din  gură,
aceasta spurcă pe om .
12 Atunci au venit discipolii lui şi i-au spus: Ştii că fariseii au
fost poticniţi după ce au auzit acest cuvânt?
13 Dar el a răspuns şi a zis: Orice plantă pe care nu a sădit-o
Tatăl meu cel ceresc, va fi dezrădăcinată .
14 Lăsaţi-i; ei sunt călăuze oarbe pentru orbi . Şi dacă orbul
călăuzeşte pe orb, vor cădea amândoi în groapă .
15  Atunci  Petru  a  răspuns  şi  i-a  zis:  Explică-ne  parabola
aceasta .
16 Şi Isus a spus: Sunteţi şi voi încă fără de înţelegere?
17 Încă nu înţelegeţi că orice intră în gură merge în pântece
şi apoi este aruncat afară în hazna?
18 Dar cele care iese din gură vine din inimă; şi ele spurcă
omul .
19 Fiindcă din inimă ies gânduri rele, ucideri, adultere, cur-
vii, hoţii, mărturii false, blasfemii;
20 Acestea sunt cele ce spurcă un om; dar a mânca cu mâini-
le nespălate nu spurcă pe om .
21 ¶ Atunci Isus a ieşit de acolo şi s-a dus în părţile Tirului
şi ale Sidonului .
22 Şi iată, o femeie din Canaan a ieşit din aceleaşi ţinuturi
şi a strigat către el, spunând: Ai milă de mine, Doamne, Fiul
lui David! Fiica mea este chinuită rău de un drac .
23 Dar nu i-a răspuns nici un cuvânt . Şi discipolii lui, venind
la el, l-au implorat, spunând: Trimite-o de aici fiindcă strigă
după noi .
24 Iar el a răspuns şi a zis: Nu sunt trimis decât la oile pier-
dute ale casei lui Israel .
25  Atunci  ea  a  venit  şi  i  s-a  închinat,  spunând:  Doamne,
ajută-mă .
26 Iar el a răspuns şi a zis: Nu este bine să iei pâinea copiilor
şi să o arunci la căţei .
27 Dar ea a spus: Da, Doamne, totuşi căţeii mănâncă firimi-
turile care cad de la masa stăpânilor lor .
28 Atunci Isus a răspuns şi i-a zis: O, femeie, mare este cre-
dinţa ta, facă-ţi-se precum voieşti . Şi fiica ei a fost vindecată
din ora aceea .
29 ¶ Şi Isus a plecat de acolo şi a venit lângă marea Galileei;
şi a urcat pe munte şi a şezut acolo .
30 Şi au venit la el mulţimi mari, având cu ele şchiopi, orbi,
muţi, ciungi şi mulţi alţii; şi i-au aruncat la picioarele lui Isus
şi i-a vindecat;
31  Încât  mulţimea  se  minuna,  văzând  că  muţii  vorbesc,
ciungii  sunt  făcuţi  sănătoşi,  şchiopii  umblă  şi  orbii  văd;  şi
glorificau pe Dumnezeul lui Israel .
32  Atunci  Isus  i-a  chemat  pe  discipolii  săi  şi  a  spus:  Mi-e
milă de mulţime, pentru că sunt acum de trei zile cu mine şi
nu au ce să mănânce; şi refuz să le dau drumul postind, ca nu
cumva să leşine pe cale .
33 Şi discipolii săi îi spun: De unde să luăm aşa multe pâini
în pustie, încât să săturăm aşa mulţime mare?

552

Matei  17

34 Şi Isus le-a spus: Câte pâini aveţi? Şi au răspuns: Şapte şi
câţiva peştişori .
35 Şi a poruncit mulţimii să şadă jos pe pământ .
36 Şi a luat cele şapte pâini şi peştii, a adus mulţumiri, a
frânt şi le-a dat discipolilor lui; şi discipolii, mulţimilor .
37 Şi au mâncat toţi şi au fost săturaţi; şi au ridicat din frân-
turile care au rămas şapte coşuri pline .
38 Şi cei ce mâncaseră erau patru mii de bărbaţi, în afară de
femei şi copii .
39 Şi a dat drumul mulţimilor şi s-a îmbarcat într-o corabie
şi a venit în ţinuturile Magdalei .

CApitoLuL 16

FARISEII şi cu saducheii au venit; şi ispitindu-l, îi cereau

să le arate un semn din cer .

2 Iar el a răspuns şi le-a zis: Când este seară spuneţi: Vine
vreme frumoasă, pentru că cerul este roşu .
3 Şi dimineaţa: Astăzi vine furtună, fiindcă cerul este roşu
posomorât . Făţarnicilor, faţa cerului ştiţi să o discerneţi; dar
semnele timpurilor nu puteţi?
4 O generaţie stricată şi adulteră caută un semn; dar semn
nu i se va da, decât semnul profetului Iona . Şi i-a lăsat şi a
plecat .
5 ¶ Şi când discipolii lui au ajuns de cealaltă parte, uitaseră
să ia pâini .
6  Atunci  Isus  le-a  spus:  Fiţi  atenţi  şi  păziţi-vă  de  dospeala
fariseilor şi a saducheilor .
7 Şi discutau între ei, spunând: A spus aşa pentru că nu am
luat pâini .
8  Iar  Isus  înţelegând  le-a  spus:  Puţin  credincioşilor,  de  ce
discutaţi între voi că nu aţi luat pâini?
9 Încă nu înţelegeţi, nici nu vă amintiţi cele cinci pâini ale
celor cinci mii şi câte coşuri aţi luat?
10 Nici de cele şapte pâini ale celor patru mii şi câte coşuri
aţi luat?
11 Cum nu înţelegeţi că nu despre pâini vă vorbeam, ca să vă
păziţi de dospeala fariseilor şi a saducheilor?
12 Atunci au înţeles că nu le-a poruncit să se păzească de
dospeala pâinii, ci de doctrina fariseilor şi a saducheilor .
13 ¶ Când Isus a venit în părţile Cezareei Filippi, a întrebat
pe  discipolii  săi,  spunând:  Cine  spun  oamenii  că  sunt  eu,
Fiul omului?
14  Iar  ei  au  spus:  Unii,  Ioan  Baptist;  şi  alţii,  Ilie;  şi  alţii,
Ieremia, sau unul dintre profeţi .
15 Iar el le-a spus: Dar voi, cine spuneţi că sunt eu?
16 Şi Simon Petru a răspuns şi a zis: Tu eşti Cristosul, Fiul
Dumnezeului celui viu .
17 Şi Isus a răspuns şi i-a zis: Binecuvântat eşti Simon Bar-
Iona, pentru că nu carnea şi sângele ţi-au revelat aceasta, ci
Tatăl meu care este în cer .
18 Şi de asemenea îţi spun: Că tu eşti Petru şi pe această stân-
că voi zidi biserica mea; şi porţile iadului nu o vor învinge .
19 Şi îţi voi da cheile împărăţiei cerului; şi orice vei lega pe
pământ, va fi legat în cer; şi orice vei dezlega pe pământ, va
fi dezlegat în cer .
20 Atunci a poruncit discipolilor săi să nu spună nimănui că
el este Isus, Cristosul .
21 ¶ De atunci a început Isus să arate discipolilor săi, că el
trebuie să meargă la Ierusalim şi să sufere multe lucruri din
partea bătrânilor şi a marilor preoţi şi a scribilor şi să fie ucis
şi a treia zi să fie înviat .
22 Atunci Petru l-a luat şi a început să îl mustre, spunând:

Departe de tine, Doamne, să nu ţi se întâmple aşa ceva .
23  Dar  s-a  întors  şi  i-a  spus  lui  Petru:  Du-te  înapoia  mea,
Satan; tu îmi eşti poticnire, pentru că nu gândeşti lucrurile lui
Dumnezeu, ci lucrurile oamenilor .
24 Atunci Isus a spus discipolilor săi: Dacă cineva voieşte să
vină după mine, să se dezică de el însuşi şi să îşi ridice crucea
şi să mă urmeze .
25 Fiindcă oricine voieşte să îşi salveze viaţa, o va pierde; şi
oricine îşi va pierde viaţa pentru mine, o va găsi .
26 Căci ce i-ar folosi unui om dacă va câştiga întreaga lume
şi îşi va pierde sufletul? Sau ce ar da un om în schimb pentru
sufletul său?
27 Fiindcă Fiul omului va veni în gloria Tatălui său cu îngerii
săi; şi atunci va răsplăti fiecăruia conform faptelor lui .
28 Adevărat vă spun: Sunt unii, stând aici în picioare, care
nu vor gusta nicidecum din moarte până nu vor vedea pe
Fiul omului venind în împărăţia sa .

CApitoLuL 17

ŞI după şase zile, Isus ia pe Petru şi pe Iacov şi pe Ioan, fra-

tele lui; şi îi conduce sus într-un munte înalt, la o parte .
2 Şi a fost transfigurat înaintea lor; şi faţa lui a strălucit ca
soarele şi hainele lui erau albe ca lumina .
3 Şi iată, li s-au arătat Moise şi Ilie, vorbind cu el .
4 Atunci Petru a răspuns şi i-a zis lui Isus: Doamne, este bine
pentru noi să fim aici; dacă voieşti, să facem aici trei taber-
nacole: unul pentru tine şi unul pentru Moise şi unul pentru
Ilie .
5 Pe când el încă vorbea, iată, un nor strălucitor i-a umbrit; şi
iată, o voce din nor care spunea: Acesta este Fiul meu preaiu-
bit, în care îmi găsesc toată plăcerea; ascultaţi-l!
6 Şi când au auzit discipolii, au căzut cu feţele lor la pământ
şi au fost foarte înfricoşaţi .
7  Şi  Isus  a  venit  şi  i-a  atins  şi  a  spus:  Ridicaţi-vă  şi  nu  vă
temeţi .
8  Şi  când  şi-au  ridicat  ochii,  nu  au  văzut  pe  nimeni  decât
numai pe Isus .
9 Şi pe când coborau de pe munte, Isus le-a poruncit, spu-
nând:  Nu  spuneţi  nimănui  viziunea,  până  ce  Fiul  omului
este înviat dintre morţi .
10 Şi discipolii săi l-au întrebat, spunând: De ce atunci spun
scribii că Ilie trebuie să vină întâi?
11 Şi Isus răspunzând le-a zis: Ilie, într-adevăr, va veni întâi
şi va restaura toate .
12  Dar  vă  spun  că:  Ilie  a  venit  deja  şi  nu  l-au  cunoscut,  ci
i-au făcut orice au voit . Tot aşa şi Fiul omului va suferi din
partea lor .
13  Atunci  discipolii  au  înţeles  că  le  vorbise  despre  Ioan
Baptist .
14 ¶ Şi când au venit la mulţime, a venit la el un om, înge-
nunchind înaintea lui şi spunând:
15 Doamne, ai milă de fiul meu, fiindcă este lunatic şi chinu-
it îngrozitor; fiindcă deseori cade în foc şi deseori în apă .
16 Şi l-am adus la discipolii tăi şi nu au putut să îl vindece .
17 Atunci Isus a răspuns şi a zis: O, generaţie fără credinţă
şi perversă, până când voi fi cu voi? Până când vă voi răbda?
Aduceţi-l aici la mine .
18 Şi Isus l-a mustrat şi dracul a ieşit din el; şi copilul a fost
vindecat chiar din ora aceea .
19 Atunci discipolii au venit la Isus, la o parte şi au spus: Noi
de ce nu l-am putut scoate afară?
20 Şi Isus le-a spus: Din cauza necredinţei voastre; fiindcă

553

Matei  19

adevărat  vă  spun:  Dacă  aveţi  credinţă  cât  un  grăunte  de
muştar, îi veţi spune acestui munte: Mută-te de aici acolo; şi
se va muta; şi nimic nu vă va fi imposibil .
21  Dar  acest  fel  de  draci  nu  iese  decât  prin  rugăciune  şi
postire .
22 ¶ Şi pe când stăteau în Galileea, Isus le-a spus: Fiul omu-
lui va fi trădat în mâinile oamenilor;
23  Şi  îl  vor  ucide  şi  a  treia  zi  va  fi  înviat .  Şi  au  fost  foarte
întristaţi .
24 ¶ Şi când au ajuns în Capernaum, cei ce primeau tributul
au  venit  la  Petru  şi  au  spus:  Învăţătorul  vostru  nu  plăteşte
tributul?
25 Iar el a spus: Ba da . Şi când a intrat în casă, Isus l-a în-
tâmpinat, spunând: Ce gândeşti tu, Simone? Împăraţii pă-
mântului de la cine iau vamă sau tribut? De la fiii lor sau de
la străini?
26 Petru i-a spus: De la străini . Iar Isus i-a zis: Aşadar copiii
sunt scutiţi .
27  Cu  toate  acestea,  ca  nu  cumva  să  îi  poticnim,  du-te  la
mare şi aruncă un cârlig şi scoate peştele care va veni primul;
şi deschizându-i gura, vei găsi un ban; pe acela ia-l şi dă-l lor
pentru mine şi pentru tine .

CApitoLuL 18

ÎN acelaşi timp, discipolii au venit la Isus, spunând: Cine

este cel mai mare în împărăţia cerului?

2 Şi Isus a chemat la el un copilaş şi l-a pus în mijlocul lor,
3 Şi a zis: Adevărat vă spun: Dacă nu vă întoarceţi şi nu de-
veniţi precum copilaşii, nicidecum nu veţi intra în împărăţia
cerului .
4 De aceea oricine se va umili ca acest copilaş, acela este cel
mai mare în împărăţia cerului .
5 Şi oricine va primi un astfel de copilaş în numele meu, pe
mine mă primeşte .
6  Dar  oricine  va  poticni  pe  unul  dintre  aceşti  micuţi  care
cred în mine, ar fi mai bine pentru el să i se atârne de gât o
piatră de moară şi să fie înecat în adâncul mării .
7 ¶ Vai lumii din cauza poticnirilor! Fiindcă poticniri trebu-
ie să vină; dar vai acelui om prin care vine poticnirea .
8 De aceea dacă mâna ta sau piciorul tău te poticneşte, retea-
ză-le şi aruncă-le de la tine; este mai bine pentru tine să intri
în viaţă şchiop sau ciung, decât având două mâini sau două
picioare şi să fii aruncat în focul veşnic .
9 Şi dacă ochiul tău te poticneşte, scoate-l şi aruncă-l de la
tine; este mai bine pentru tine să intri în viaţă cu un ochi,
decât având doi ochi, să fii aruncat în focul iadului .
10 Fiţi atenţi să nu dispreţuiţi pe nici unul dintre aceşti mi-
cuţi; fiindcă vă spun că: În cer, îngerii lor văd totdeauna faţa
Tatălui meu care este în cer .
11 Fiindcă Fiul omului a venit să salveze ce era pierdut .
12 Ce gândiţi voi? Dacă un om are o sută de oi şi una dintre
ele se rătăceşte, nu lasă el pe cele nouăzeci şi nouă şi se duce
pe munte şi o caută pe cea rătăcită?
13 Şi dacă se întâmplă să o găsească, adevărat vă spun, se bu-
cură mai mult de aceea, decât de cele nouăzeci şi nouă care
nu au rătăcit .
14 Tot aşa, nu este voia înaintea Tatălui vostru care este în
cer ca unul dintre aceşti micuţi să piară .
15 ¶ Mai mult, dacă fratele tău păcătuieşte împotriva ta, du-
te şi spune-i greşeala lui între tine şi el singur; dacă te ascul-
tă, l-ai câştigat pe fratele tău .
16 Dar dacă nu vrea să asculte, mai ia cu tine unul sau doi,

pentru  ca  fiecare  cuvânt  să  fie  întemeiat  pe  gura  a  doi  sau
trei martori .
17 Iar dacă neglijează să îi asculte, spune bisericii; iar dacă
neglijează să asculte şi biserica, să fie pentru tine ca un pă-
gân şi ca un vameş .
18 Adevărat vă spun: Orice veţi lega pe pământ va fi legat în
cer; şi orice veţi dezlega pe pământ va fi dezlegat în cer .
19 Din  nou  vă  spun  că:  Dacă  doi  dintre  voi  se  învoiesc  pe
pământ în legătură cu orice lucru să îl ceară, acesta le va fi
făcut de Tatăl meu care este în cer .
20  Fiindcă  unde  sunt  doi  sau  trei  adunaţi  în  numele  meu,
acolo sunt eu în mijlocul lor .
21 ¶ Atunci Petru a venit la el şi a spus: Doamne, cât de des
să  păcătuiască  fratele  meu  împotriva  mea  şi  eu  să  îl  iert?
Până la şapte ori?
22 Isus i-a spus: Nu îţi spun până la şapte ori, ci până la şap-
tezeci de ori câte şapte .
23 De aceea împărăţia cerului se aseamănă cu un împărat
care a voit să facă socoteala cu robii săi .
24 Şi când a început să facă socoteala i-a fost adus unul care
îi datora zece mii de talanţi .
25 Dar fiindcă el nu avea cu ce plăti, domnul lui a poruncit
să fie vândut el şi soţia lui şi copiii şi tot ce avea şi să fie fă-
cută plata .
26  Atunci  robul  s-a  prosternat  şi  i  s-a  închinat,  spunând:
Domnule, ai răbdare cu mine şi îţi voi plăti totul .
27 Atunci domnul acelui rob, făcându-i-se milă, i-a dat dru-
mul şi i-a iertat datoria .
28 Dar robul acela a ieşit şi a găsit pe unul dintre părtaşii lui
de robie, care îi era dator o sută de dinari; şi apucându-l, îl
strângea de gât, spunând: Plăteşte-mi ce îmi eşti dator .
29 Atunci părtaşul lui de robie a căzut la picioarele lui şi l-a
implorat, spunând: Ai răbdare cu mine şi îţi voi plăti tot .
30  Dar  el  a  refuzat;  şi  s-a  dus  şi  l-a  aruncat  în  închisoare,
până va plăti datoria .
31 Dar când părtaşii lui de robie au văzut cele făcute, au fost
foarte întristaţi şi au venit şi au spus domnului lor toate cele
făcute .
32 Atunci domnul lui, după ce l-a chemat, i-a spus: Rob stri-
cat, ţi-am iertat toată datoria aceea fiindcă m-ai rugat;
33 Nu ar fi trebuit să ai şi tu milă de părtaşul tău de robie,
întocmai cum am avut eu milă de tine?
34 Şi domnul lui s-a înfuriat şi l-a predat chinuitorilor, până
când va plăti tot ce i-a datorat .
35 Tot aşa vă va face Tatăl meu ceresc, dacă nu iertaţi din
inimile voastre, fiecare, fratelui său, greşelile lor .

CApitoLuL 19

ŞI s-a întâmplat după ce Isus a terminat aceste cuvinte, că

a plecat din Galileea şi a venit în ţinuturile Iudeei, dinco-

lo de Iordan;
2 Şi l-au urmat mulţimi mari; şi acolo i-a vindecat .
3 ¶ Fariseii de asemenea au venit la el, ispitindu-l şi spunân-
du-i: Este legiuit unui bărbat să divorţeze de soţia lui pentru
orice motiv?
4 Iar el a răspuns şi le-a zis: Nu aţi citit că cel care i-a făcut,
de la început i-a făcut parte bărbătească şi parte femeiască?
5  Şi  a  spus:  Din  această  cauză  va  lăsa  un  bărbat  pe  tată  şi
pe mamă şi se va lipi de soţia sa; şi cei doi vor fi o singură
carne .
6  Aşa  că  nu  mai  sunt  doi,  ci  o  singură  carne .  De  aceea  ce
Dumnezeu a unit, omul să nu despartă .

554

Matei  20

7 Iar ei îi spun: De ce atunci a poruncit Moise să dea o carte
de despărţire şi să divorţeze de ea?
8  Dar  el  le-a  spus:  Moise  v-a  permis  să  divorţaţi  de  soţiile
voastre din cauza împietririi inimilor voastre; dar nu a fost
aşa de la început .
9 Şi vă spun: Oricine divorţează de soţia lui, în afară de mo-
tiv de curvie şi se va căsători cu alta, comite adulter; şi cine
se căsătoreşte cu cea divorţată, comite adulter .
10 Discipolii lui îi spun: Dacă astfel stau lucrurile cu omul şi
soţia, nu este bine a se căsători .
11 Dar el le-a spus: Nu toţi primesc acest cuvânt, ci numai
cei cărora le este dat .
12 Fiindcă sunt fameni care au fost născuţi aşa din pântece-
le mamei; şi sunt fameni care au fost făcuţi fameni de către
oameni; şi sunt fameni care ei înşişi s-au făcut fameni din
cauza împărăţiei cerului . Cine este în stare să primească, să
primească .
13 ¶ Atunci i s-au adus copilaşi ca să pună mâinile peste ei şi
să se roage; şi discipolii i-au mustrat .
14 Dar Isus a spus: Lăsaţi copilaşii să vină la mine şi nu îi
opriţi; fiindcă a unora ca ei este împărăţia cerului .
15 Şi a pus mâinile peste ei şi a plecat de acolo .
16 ¶ Şi iată, unul a venit şi i-a spus: Bunule Învăţător, ce lucru
bun să fac ca să am viaţă eternă?
17 Şi i-a spus: De ce mă numeşti bun? Nimeni nu este bun
decât  unul,  adică,  Dumnezeu;  dar  dacă  voieşti  să  intri  în
viaţă, ţine poruncile .
18 El i-a spus: Care? Isus a spus: Să nu ucizi, Să nu comiţi
adulter, Să nu furi, Să nu aduci mărturie falsă;
19  Onorează  pe  tatăl  tău  şi  pe  mama  ta;  şi,  Să  iubeşti  pe
aproapele tău ca pe tine însuţi .
20 Tânărul i-a spus: Toate acestea le-am păzit din tinereţea
mea; ce îmi lipseşte încă?
21 Isus i-a spus: Dacă voieşti să fii desăvârşit, du-te, vinde ce
ai şi dă la săraci şi vei avea tezaur în cer; şi vino, urmează-
mă .
22 Dar după ce tânărul a auzit acel cuvânt, a plecat întristat;
fiindcă avea multe averi .
23 Atunci Isus le-a spus discipolilor săi: Adevărat vă spun
că: Greu va intra un bogat în împărăţia cerului .
24 Şi vă spun din nou: Este mai uşor pentru o cămilă să trea-
că prin urechea unui ac, decât pentru un om bogat să intre
în împărăţia lui Dumnezeu .
25 Când au auzit discipolii lui, au fost uimiţi peste măsură,
spunând: Atunci cine poate fi salvat?
26 Dar Isus i-a privit şi le-a spus: La oameni, aceasta este impo-
sibil; dar la Dumnezeu toate lucrurile sunt posibile .
27 ¶ Atunci a răspuns Petru şi i-a zis: Iată, noi am lăsat toate
şi te-am urmat; aşadar ce va fi cu noi?
28 Iar Isus le-a spus: Adevărat vă spun că: Voi care m-aţi ur-
mat, în regenerare, când Fiul omului va şedea pe tronul glo-
riei sale, voi de asemenea veţi şedea pe douăsprezece tronuri,
judecând pe cele douăsprezece triburi ale lui Israel .
29 Şi  fiecare om care a lăsat case,  sau fraţi,  sau surori,  sau
tată, sau mamă, sau soţie, sau copii, sau pământuri pentru
numele meu, va primi însutit şi va moşteni viaţă veşnică .
30 Dar mulţi care sunt cei dintâi vor fi cei de pe urmă; iar cei
de pe urmă vor fi cei dintâi .

CApitoLuL 20

FIINDCă împărăţia cerului se aseamănă cu un om gos-

podar, care a ieşit dis-de-dimineaţă să angajeze lucrători

în via lui .
2 Şi după ce s-a învoit cu lucrătorii cu câte un dinar pe zi, i-a
trimis în via lui .
3 Şi a ieşit pe la ora trei şi a văzut pe alţii stând în picioare
fără lucru în piaţă .
4 Şi le-a spus: Duceţi-vă şi voi în vie şi vă voi da ce este drept .
Şi s-au dus .
5 A ieşit din nou pe la ora şase şi pe la ora noua şi a făcut la
fel .
6 Şi pe la ora unsprezece a ieşit şi a găsit pe alţii stând în pi-
cioare fără lucru şi le-a spus: De ce staţi aici în picioare toată
ziua fără lucru?
7 Iar ei i-au răspuns: Pentru că nimeni nu ne-a angajat . Iar el
le-a spus: Duceţi-vă şi voi în vie; şi veţi primi ce este drept .
8 Şi când s-a făcut seară, domnul viei i-a spus administrato-
rului său: Cheamă lucrătorii şi dă-le plata, începând de la cei
de pe urmă până la cei dintâi .
9 Şi când au venit angajaţii de pe la ora unsprezece, au primit
fiecare câte un dinar .
10 Dar când au venit primii, presupuneau că vor primi mai
mult; dar au primit de asemenea fiecare câte un dinar .
11 Şi când au primit, cârteau împotriva stăpânului casei,
12 Spunând: Aceştia, ultimii, nu au lucrat decât o oră şi i-ai
făcut egali cu noi, care am dus greul şi arşiţa zilei .
13 Dar el a răspuns unuia dintre ei şi a zis: Prietene, nu îţi fac
nici o nedreptate; nu te-ai învoit cu mine cu un dinar?
14 Ia-ţi ce este al tău şi pleacă; voiesc să plătesc acestuia, ul-
timului, ca şi ţie .
15 Nu îmi este legiuit să fac ce voiesc cu ce este al meu? Este
ochiul tău rău pentru că eu sunt bun?
16 Aşa că cei din urmă vor fi cei dintâi şi cei dintâi vor fi cei
din urmă; fiindcă mulţi sunt chemaţi, dar puţini sunt aleşi .
17 ¶ Şi  Isus,  urcând  la  Ierusalim,  a  luat  pe  cei  doisprezece
discipoli deoparte, pe cale şi le-a spus:
18 Iată, urcăm la Ierusalim; şi Fiul omului va fi trădat mari-
lor preoţi şi scribilor şi îl vor condamna la moarte,
19 Şi îl vor preda neamurilor să îl batjocorească şi să îl biciu-
iască şi să îl crucifice; şi a treia zi va învia .
20 ¶ Atunci a venit la el mama copiilor lui Zebedei, cu fiii ei,
închinându-se şi cerând ceva anume de la el .
21 Şi el i-a spus: Ce voieşti? Iar ea i-a spus: Permite ca aceşti
doi fii ai mei să şadă unul la dreapta ta şi altul la stânga, în
împărăţia ta .
22 Dar Isus răspunzând a zis: Nu ştiţi ce cereţi . Puteţi bea
paharul pe care îl voi bea eu? Şi să fiţi botezaţi cu botezul cu
care sunt botezat eu? Ei îi spun: Putem .
23 Iar el le-a spus: Într-adevăr, veţi bea paharul meu, şi cu
botezul cu care sunt botezat eu, veţi fi botezaţi; dar a şedea la
dreapta şi la stânga mea nu este al meu a da, ci va fi dat celor
pentru care a fost pregătit de Tatăl meu .
24 Şi după ce au auzit cei zece, s-au indignat pe cei doi fraţi .
25 Dar Isus i-a chemat şi a spus: Ştiţi că domnitorii neamuri-
lor exercită domnie asupra lor şi cei mari exercită autoritate
asupra lor .
26 Dar între voi nu va fi aşa; ci oricine voieşte să devină mare
între voi, să vă fie servitor;
27 Şi oricine voieşte să devină primul între voi, să vă fie rob;
28 Chiar aşa cum Fiul omului a venit nu pentru a fi servit, ci
pentru a servi şi a-şi da viaţa răscumpărare pentru mulţi .
29  ¶  Şi  pe  când  ieşeau  din  Ierihon,  o  mare  mulţime  l-a
urmat .
30 Şi, iată, doi orbi şezând lângă drumul mare, când au auzit

555

Matei  21

că trece Isus, au strigat, spunând: Ai milă de noi, Doamne,
Fiul lui David!
31 Şi mulţimea îi mustra pentru că ar fi trebuit să tacă; dar
strigau mai tare, spunând: Ai milă de noi, Doamne, Fiul lui
David!
32 Şi Isus s-a oprit şi i-a chemat şi a spus: Ce voiţi să vă fac?
33 Iar ei i-au spus: Doamne, să ne fie deschişi ochii .
34 Şi Isus, făcându-i-se milă, le-a atins ochii; şi îndată ochii
lor au primit vederea; şi ei l-au urmat .

CApitoLuL 21

ŞI când s-au apropiat de Ierusalim şi au ajuns la Betfaghe,

la  muntele  Măslinilor,  atunci  Isus  a  trimis  înainte  doi

discipoli,
2 Spunându-le: Mergeţi în satul dinaintea voastră şi imediat
veţi găsi o măgăriţă legată şi un măgăruş cu ea; dezlegaţi-i şi
aduceţi-i la mine .
3 Şi dacă cineva vă spune ceva, veţi zice: Domnul are nevoie
de ei; şi imediat îi va trimite .
4 Toată aceasta s-a făcut ca să se împlinească ce fusese spus
prin profetul, care a zis:
5  Spuneţi  fiicei  Sionului:  Iată,  Împăratul  tău  vine  la  tine,
blând şi şezând pe o măgăriţă şi un măgăruş, mânzul unei
măgăriţe .
6 Şi discipolii s-au dus şi au făcut precum le poruncise Isus .
7 Şi au adus măgăriţa şi măgăruşul şi şi-au pus peste ei hai-
nele şi l-au aşezat pe ele .
8 Şi o mulţime foarte mare îşi aşterneau hainele pe cale; iar
alţii tăiau ramuri din copaci şi le aşterneau pe cale .
9 Şi mulţimile care mergeau înainte şi care veneau în urmă
strigau, spunând: Osana Fiului lui David; Binecuvântat este
cel ce vine în numele Domnului . Osana în cele prea înalte .
10 Şi când a intrat în Ierusalim, toată cetatea s-a pus în miş-
care, spunând: Cine este acesta?
11  Şi  mulţimile  spuneau:  Acesta  este  Isus,  profetul  din
Nazaretul Galileei .
12  ¶  Şi  Isus  a  intrat  în  templul  lui  Dumnezeu  şi  a  scos  pe
toţi  cei  ce  vindeau  şi  cumpărau  în  templu  şi  a  răsturnat
mesele schimbătorilor de bani şi scaunele celor ce vindeau
porumbei,
13 Şi le-a spus: Este scris: Casa mea se va chema casa rugă-
ciunii; dar voi aţi făcut din ea o peşteră de tâlhari .
14 Şi orbii şi şchiopii au venit la el în templu; şi i-a vindecat .
15 Şi când preoţii de seamă şi scribii au văzut minunile pe
care le făcea şi pe copii strigând în templu şi spunând: Osana
Fiului lui David, s-au indignat,
16 Şi i-au spus: Auzi ce spun aceştia? Şi Isus le-a zis: Da, nu
aţi citit niciodată: Din gura pruncilor şi a celor ce sug ţi-ai
împlinit laudă?
17  Şi  i-a  lăsat  şi  a  ieşit  din  cetate  în  Betania;  şi  a  înnoptat
acolo .
18 ¶ Şi dimineaţa pe când se întorcea în cetate, a flămânzit .
19 Şi când a văzut un smochin pe cale, a venit la el şi nu a
găsit nimic pe el decât numai frunze şi i-a spus: Să nu mai
fie rod în tine de acum încolo pentru totdeauna . Şi imediat
smochinul s-a uscat .
20 Şi când au văzut discipolii s-au minunat, spunând: Cât de
repede s-a uscat smochinul!
21  Isus  a  răspuns  şi  le-a  zis:  Adevărat  vă  spun:  Dacă  aveţi
credinţă şi nu vă îndoiţi, veţi face nu numai ce s-a făcut smo-
chinului,  ci  chiar  dacă  spuneţi  acestui  munte:  Ridică-te  şi
aruncă-te în mare; se va face .

22  Şi  toate  lucrurile,  orice  veţi  cere  în  rugăciune,  crezând,
veţi primi .
23 ¶ Şi  după  ce  a  intrat  în  templu,  preoţii  de  seamă  şi  bă-
trânii poporului au venit la el pe când învăţa poporul şi au
spus: Cu ce autoritate faci tu acestea? Şi cine ţi-a dat această
autoritate?
24 Şi Isus a răspuns şi le-a zis: Vă voi întreba şi eu un lucru,
pe care dacă mi-l veţi spune, vă voi spune şi eu cu ce autori-
tate fac aceste lucruri .
25  Botezul  lui  Ioan,  de  unde  a  fost?  Din  cer,  sau  de  la  oa-
meni? Dar ei discutau între ei, spunând: Dacă vom spune:
Din cer, ne va spune: Atunci de ce nu l-aţi crezut?
26 Dar dacă vom spune: De la oameni; ne temem de popor;
fiindcă toţi îl consideră pe Ioan ca profet .
27 Şi i-au răspuns lui Isus şi au zis: Nu putem spune . Şi el le-a
spus: Nici eu nu vă spun cu ce autoritate fac acestea .
28 ¶ Dar ce gândiţi voi? Un om avea doi fii; şi a venit la pri-
mul şi a spus: Fiule, du-te, lucrează astăzi în via mea .
29 Iar el a răspuns şi a zis: Refuz să mă duc; dar pe urmă, s-a
pocăit şi s-a dus .
30 Şi a venit la al doilea şi a spus tot aşa . Şi el a răspuns şi a
zis: Eu mă duc, domnule . Şi nu s-a dus .
31 Care dintre cei doi a făcut voia tatălui? Iar ei i-au spus:
Primul . Isus le-a zis: Adevărat vă spun că: Vameşii şi curvele
merg în împărăţia lui Dumnezeu înaintea voastră .
32 Fiindcă Ioan a venit la voi pe calea dreptăţii şi nu l-aţi cre-
zut; dar vameşii şi curvele l-au crezut; şi voi, văzând aceasta,
nu v-aţi pocăit mai apoi ca să îl credeţi .
33 ¶ Ascultaţi altă parabolă: Era un anume gospodar care a
sădit o vie . Şi a împrejmuit-o cu un gard şi a săpat un teasc în
ea şi a zidit un turn . Şi a arendat-o unor viticultori şi a plecat
într-o ţară îndepărtată;
34 Şi când anotimpul roadelor s-a apropiat, a trimis pe robii
săi la viticultori, să primească din roadele acesteia .
35 Dar viticultorii i-au prins pe robii lui şi pe unul l-au bătut
şi pe altul l-au ucis, iar pe altul l-au împroşcat cu pietre .
36 Din nou a trimis alţi robi, mai mulţi decât primii; iar ei
le-au făcut la fel .
37 Dar în cele din urmă a trimis la ei pe fiul său, spunând: Îl
vor respecta pe fiul meu .
38  Dar  viticultorii,  văzând  pe  fiul,  au  spus  între  ei:  Acesta
este moştenitorul; veniţi să îl ucidem şi să punem stăpânire
pe moştenirea lui .
39 Şi l-au prins şi l-au scos în afara viei şi l-au ucis .
40  Aşadar  când  vine  domnul  viei,  ce  va  face  el  acelor
viticultori?
41 Ei îi spun: Pe oamenii aceia răi îi va nimici groaznic şi îşi
va arenda via altor viticultori, care îi vor da roadele la tim-
purile lor .
42 Isus le-a spus: Nu aţi citit niciodată în scripturi: Piatra pe
care au respins-o zidarii, aceasta a devenit capul colţului te-
meliei;  Aceasta  este  facerea  DOMNULUI  şi  este  minunat  în
ochii noştri?
43 Din această cauză vă spun: Împărăţia lui Dumnezeu va
fi  luată  de  la  voi  şi  va  fi  dată  unei  naţiuni  care  îi  va  aduce
roadele ei .
44 Şi oricine va cădea peste această piatră, va fi zdrobit; dar
peste oricine va cădea, îl va spulbera .
45 Şi când preoţii de seamă şi fariseii au auzit parabolele lui,
au înţeles că Isus vorbea despre ei .
46  Şi  căutând  să  pună  mâna  pe  el  s-au  temut  de  mulţimi,
pentru că îl considerau ca profet .

556

Matei  23

CApitoLuL 22

spunea:

ŞI  Isus  a  răspuns  şi  le-a  vorbit  din  nou  prin  parabole  şi

2 Împărăţia cerului se aseamănă cu un anumit împărat, care
a făcut nuntă fiului său;
3 Şi a trimis pe robii săi să cheme pe cei invitaţi la nuntă; dar
aceştia au refuzat să vină .
4 Din nou a trimis alţi robi, zicând: Spuneţi celor care au fost
invitaţi: Iată, am pregătit prânzul meu; boii mei şi dobitoa-
cele îngrăşate sunt tăiate şi toate lucrurile sunt gata; veniţi
la nuntă .
5 Dar, fără să le pese, au plecat, unul la câmpul lui, altul la
comerţul lui .
6  Şi  ceilalţi  au  pus  mâna  pe  robii  lui;  şi  i-au  ocărât  şi  i-au
ucis .
7 Dar când a auzit împăratul, s-a înfuriat; şi şi-a trimis oşti-
rile şi a nimicit pe acei ucigaşi şi le-a ars cetatea .
8 Apoi a spus robilor săi: Nunta este gata; dar cei ce au fost
invitaţi nu au fost demni .
9 De aceea duceţi-vă la drumurile mari şi chemaţi la nuntă
cât de mulţi veţi găsi .
10 Şi acei robi au ieşit la drumurile mari şi au adunat pe toţi
câţi au găsit, deopotrivă răi şi buni; şi nunta a fost umplută
de oaspeţi .
11 Şi când împăratul a intrat să vadă oaspeţii, a văzut acolo
un om care nu era îmbrăcat cu haină de nuntă .
12 Şi i-a spus: Prietene, cum ai intrat aici neavând haină de
nuntă? Dar el era fără cuvinte .
13 Atunci împăratul a spus servitorilor: Legaţi-i mâinile şi
picioarele şi luaţi-l şi aruncaţi-l în întunericul de afară; acolo
va fi plânsul şi scrâşnirea dinţilor .
14 Fiindcă mulţi sunt chemaţi, dar puţini aleşi .
15 ¶ Atunci fariseii s-au dus şi au ţinut sfat cum să îl prindă
în cuvinte .
16 Şi au trimis la el pe discipolii lor cu irodienii, spunând:
Învăţătorule, ştim că eşti adevărat şi înveţi pe oameni calea
lui Dumnezeu în adevăr şi nu îţi pasă de nimeni; fiindcă nu
te uiţi la faţa oamenilor .
17  Spune-ne  atunci:  Ce  părere  ai?  Este  legiuit  a  da  tribut
Cezarului, sau nu?
18 Dar Isus pricepând stricăciunea lor, a spus: De ce mă is-
pitiţi, făţarnicilor?
19 Arătaţi-mi moneda tributului . Şi i-au adus un dinar .
20 Iar el le-a spus: Al cui este acest chip şi inscripţie?
21 Iar ei i-au spus: Al Cezarului . Atunci el le-a spus: De aceea
daţi Cezarului cele ale Cezarului şi lui Dumnezeu cele ale lui
Dumnezeu .
22 Când au auzit, s-au minunat şi l-au lăsat şi s-au dus .
23 ¶ În aceeaşi zi au venit la el saducheii, care spun că nu este
înviere şi l-au întrebat,
24 Spunând: Învăţătorule, Moise a spus: Dacă moare un băr-
bat neavând copii, fratele lui să se căsătorească cu soţia lui şi
să ridice sămânţă fratelui său .
25 Şi erau cu noi şapte fraţi: şi primul, după ce s-a căsătorit, a
murit; şi neavând sămânţă a lăsat pe soţia lui fratelui său .
26 Tot aşa şi al doilea şi al treilea, până la al şaptelea .
27 Şi la urma tuturor a murit şi femeia .
28  La  înviere  aşadar,  căruia  din  cei  şapte  va  fi  ea  soţie?
Fiindcă toţi au avut-o.
29  Isus  a  răspuns  şi  le-a  zis:  Vă  rătăciţi,  necunoscând  nici
scripturile, nici puterea lui Dumnezeu .
30  Fiindcă  în  înviere  nici  nu  se  vor  însura,  nici  nu  se  vor

mărita, ci sunt ca îngerii lui Dumnezeu în cer .
31 Dar în legătură cu învierea morţilor, nu aţi citit ce v-a fost
spus de către Dumnezeu, zicând:
32 Eu sunt Dumnezeul lui Avraam şi Dumnezeul lui Isaac şi
Dumnezeul lui Iacob? Dumnezeu nu este Dumnezeul celor
morţi, ci al celor vii .
33 Şi când mulţimile au auzit, au fost înmărmurite de doc-
trina lui .
34 ¶ Dar când au auzit fariseii că a astupat gura saducheilor,
s-au adunat la el .
35 Atunci unul dintre ei, un învăţător al legii, l-a întrebat,
ispitindu-l şi spunând:
36 Învăţătorule, care este marea poruncă în lege?
37 Iar Isus i-a spus: Să iubeşti pe Domnul Dumnezeul tău cu
toată inima ta şi cu tot sufletul tău şi cu toată mintea ta .
38 Aceasta este prima şi marea poruncă .
39 Şi a doua, asemenea ei: Să iubeşti pe aproapele tău ca pe
tine însuţi .
40 De aceste două porunci atârnă toată legea şi profeţii .
41 ¶ Pe când fariseii erau adunaţi, Isus i-a întrebat,
42 Spunând: Ce gândiţi voi despre Cristos? Al cui fiu este?
Iar ei i-au spus: Al lui David .
43  Iar  el  le-a  spus:  Cum  atunci  David,  în  duh,  îl  numeşte,
Domn, spunând:
44  DOMNUL  a  spus  Domnului  meu:  Şezi  la  dreapta  mea,
până fac pe duşmanii tăi aşternutul piciorului tău?
45 Dacă atunci David îl numeşte Domn, cum este fiul lui?
46 Şi nimeni nu a fost în stare să îi răspundă un cuvânt, nici
nu a cutezat nimeni din acea zi să îl mai întrebe ceva .

CApitoLuL 23

ATUNCI Isus a vorbit mulţimilor şi discipolilor săi,

2 Spunând: Scribii şi fariseii şed pe scaunul lui Moise;

3 De aceea toate, oricâte vă spun ei să ţineţi, ţineţi şi faceţi;
dar  nu  faceţi  conform  cu  faptele  lor;  fiindcă  ei  spun  şi  nu
fac .
4  Fiindcă  leagă  sarcini  grele  şi  greu  de  purtat  şi  le  pun  pe
umerii oamenilor; dar ei, nici cu degetul lor, nu voiesc să le
mişte .
5 Ci toate faptele lor le fac pentru a fi văzuţi de oameni; îşi fac
filacterele late şi îşi lăţesc marginile hainelor;
6 Şi le plac locurile de onoare la mese şi scaunele din faţă în
sinagogi,
7 Şi saluturile în pieţe şi să fie numiţi de oameni Rabi, Rabi .
8 Dar voi, să nu fiţi numiţi Rabi; fiindcă unul este Stăpânul
vostru, Cristos; şi voi toţi sunteţi fraţi .
9  Şi  nu  numiţi  pe  nimeni  tatăl  vostru,  pe  pământ;  fiindcă
unul singur este Tatăl vostru, care este în cer .
10  Nici  să  nu  fiţi  numiţi  stăpâni;  fiindcă  unul  singur  este
Stăpânul vostru, Cristos .
11  Dar  cel  ce  este  cel  mai  mare  dintre  voi  va  fi  servitorul
vostru .
12 Şi oricine se va înălţa pe el însuşi, va fi umilit; şi cel ce se
va umili, va fi înălţat .
13 Dar vai vouă, scribi şi farisei, făţarnicilor! Pentru că în-
chideţi  împărăţia  cerului  înaintea  oamenilor;  fiindcă  nici
voi nu intraţi, nici pe cei ce vor să intre nu îi lăsaţi să intre .
14 Vai vouă, scribi şi farisei, făţarnicilor! Pentru că devoraţi
casele văduvelor şi de ochii lumii faceţi rugăciuni lungi; din
această cauză veţi primi mai mare damnare .
15 Vai vouă, scribi şi farisei, făţarnicilor! Pentru că încon-
juraţi marea şi pământul să faceţi un prozelit; şi când l-aţi

557

Matei  24

făcut, îl faceţi de două ori mai mult fiul iadului decât pe voi
înşivă .
16 Vai vouă, călăuze oarbe, care spuneţi: Oricine va jura pe
templu nu este nimic; dar oricine va jura pe aurul templului
este dator .
17 Proşti şi orbi; fiindcă ce este mai mare, aurul sau templul
care sfinţeşte aurul?
18 Şi oricine va jura pe altar, nu este nimic; dar oricine jură
pe darul de pe altar, este dator .
19 Proşti şi orbi; căci care este mai mare, darul, sau altarul
care sfinţeşte darul?
20 De aceea oricine va jura pe altar, jură pe acesta şi pe toate
lucrurile de pe el .
21 Şi oricine va jura pe templu, jură pe acesta şi pe cel ce lo-
cuieşte în el;
22 Şi cel ce jură pe cer, jură pe tronul lui Dumnezeu şi pe cel
ce şade pe el .
23 Vai vouă, scribi şi farisei, făţarnicilor! Pentru că daţi ze-
ciuială din mentă şi anis şi chimen şi aţi lăsat nefăcute cele
mai  grele  lucruri  ale  legii:  judecata  şi  mila  şi  credinţa;  pe
acestea ar fi trebuit să le faceţi şi să nu le lăsaţi nefăcute pe
celelalte .
24  Călăuze  oarbe,  care  strecuraţi  ţânţarul  şi  înghiţiţi
cămila .
25 Vai vouă, scribi şi farisei, făţarnicilor! Pentru că faceţi cu-
rat exteriorul paharului şi al strachinei, dar în interior sunt
pline de jecmănire şi de necumpătare .
26  Fariseu  orb,  curăţă  întâi  ceea  ce  este  în  interiorul  pa-
harului  şi  al  strachinei,  pentru  ca  şi  exteriorul  lor  să  fie
curat .
27 Vai vouă, scribi şi farisei, făţarnicilor! Pentru că sunteţi
asemănători  unor  morminte  văruite,  care,  într-adevăr,  se
arată frumoase la exterior, dar în interior sunt pline de oase-
le morţilor şi de toată necurăţia .
28 Tot aşa şi voi, la exterior vă arătaţi drepţi oamenilor, dar
în interior sunteţi plini de făţărnicie şi de nelegiuire .
29  Vai  vouă,  scribi  şi  farisei,  făţarnicilor!  Pentru  că  voi  zi-
diţi mormintele profeţilor şi înfrumuseţaţi mormintele ce-
lor drepţi,
30 Şi spuneţi: Dacă am fi fost în zilele taţilor noştri, nu ne-
am fi făcut părtaşi cu ei la sângele profeţilor .
31 De aceea vă sunteţi martori vouă înşivă că sunteţi copiii
celor ce au ucis profeţii .
32 Umpleţi şi voi măsura taţilor voştri!
33  Şerpi,  pui  de  vipere,  cum  să  scăpaţi  de  damnarea
iadului?
34 Din această cauză, iată, eu vă trimit profeţi şi înţelepţi şi
scribi; şi pe unii dintre ei îi veţi ucide şi crucifica; şi pe alţii
dintre ei îi veţi biciui în sinagogile voastre şi îi veţi persecuta
din cetate în cetate;
35  Ca  să  vină  asupra  voastră  tot  sângele  drept  vărsat  pe
pământ,  de  la  sângele  dreptului  Abel,  până  la  sângele  lui
Zaharia, fiul lui Barachia, pe care l-aţi ucis între templu şi
altar .
36 Adevărat vă spun: Toate acestea vor veni asupra acestei
generaţii .
37 Ierusalime, Ierusalime, care ucizi profeţii şi împroşti cu
pietre pe cei trimişi la tine . Cât de des am voit să strâng pe
copiii tăi cum îşi strânge găina puii sub aripi şi aţi refuzat .
38 Iată, casa vă este lăsată pustie .
39 Fiindcă vă spun: De acum înainte nicidecum nu mă veţi
mai  vedea  până  când  veţi  spune:  Binecuvântat  este  cel  ce

vine în numele Domnului .

CApitoLuL 24

ŞI ieşind, Isus a plecat din templu; şi discipolii lui au venit

la el să îi arate clădirile templului .

2  Dar  Isus  le-a  spus:  Nu  vedeţi  toate  acestea?  Adevărat  vă
spun:  Nu  va  fi  lăsată  aici  piatră  pe  piatră,  care  să  nu  fie
dărâmată .
3 ¶ Şi pe când şedea el pe muntele Măslinilor, discipolii au
venit la el la o parte, zicând: Spune-ne, când vor fi acestea? Şi
care va fi semnul venirii tale şi al sfârşitului lumii?
4 ¶ Şi Isus a răspuns şi le-a zis: Luaţi seama să nu vă înşele
cineva .
5 Fiindcă mulţi vor veni în numele meu, spunând: Eu sunt
Cristos; şi pe mulţi vor înşela .
6 Şi veţi auzi de războaie şi zvonuri de războaie; vedeţi să nu
fiţi tulburaţi; fiindcă toate trebuie să se întâmple, dar sfârşi-
tul încă nu este .
7  Fiindcă  se  va  ridica  naţiune  contra  naţiune  şi  împărăţie
contra împărăţie; şi vor fi foamete şi molime şi cutremure de
pământ în diferite locuri .
8 Dar toate acestea sunt începutul durerilor .
9 Atunci vă vor preda să fiţi chinuiţi şi vă vor ucide; şi veţi fi
urâţi de toate naţiunile din cauza numelui meu .
10 Şi atunci mulţi vor fi poticniţi şi se vor trăda unii pe alţii
şi se vor urî unii pe alţii .
11 Şi mulţi profeţi falşi se vor ridica şi vor înşela pe mulţi .
12 Şi pentru că nelegiuirea va abunda, dragostea celor mai
mulţi se va răci .
13 Dar cel ce va îndura până la sfârşit, acela va fi salvat .
14 Şi această evanghelie a împărăţiei va fi predicată în toată
lumea, pentru mărturie la toate naţiunile; şi atunci va veni
sfârşitul .
15 De aceea când veţi vedea urâciunea pustiirii, spusă prin
Daniel profetul, stând în picioare în locul sfânt, (cine citeşte
să înţeleagă);
16 Atunci, cei din Iudeea, să fugă în munţi;
17 Cel de pe acoperiş să nu coboare în casă, să ia vreun lucru
din casa lui;
18 Şi nici cel de pe câmp să nu se întoarcă să îşi ia hainele .
19 Şi vai celor însărcinate şi celor ce alăptează în acele zile .
20 Dar rugaţi-vă ca nu cumva fuga voastră să fie iarna sau
într-un sabat .
21 Fiindcă atunci va fi necaz mare, cum nu a fost de la înce-
putul lumii până acum şi nu va mai fi niciodată .
22 Şi dacă acele zile nu ar fi scurtate, nici o făptură nu ar fi
salvată; dar acele zile vor fi scurtate din cauza celor aleşi .
23 Atunci dacă cineva vă va spune: Iată, aici este Cristos, sau
acolo; să nu credeţi .
24  Fiindcă  se  vor  ridica  Cristoşi  falşi  şi  profeţi  falşi  şi  vor
arăta semne mari şi minuni, încât să înşele, dacă ar fi posibil,
chiar pe cei aleşi .
25 Iată, v-am spus dinainte .
26 De aceea dacă ei vă spun: Iată, este în pustie, nu vă duceţi .
Iată, este în cămăruţe ascunse, nu credeţi .
27 Căci aşa cum fulgerul vine de la răsărit şi străluceşte până
la apus, aşa va fi şi venirea Fiului omului .
28  Fiindcă  oriunde  este  trupul  mort,  acolo  se  vor  aduna
vulturii .
29 ¶ Imediat după necazul acelor zile, soarele va fi întunecat
şi luna nu îşi va da lumina şi stelele vor cădea din cer şi pute-
rile cerurilor vor fi clătinate;

558

Matei  25

30 Şi atunci se va arăta în cer semnul Fiului omului; şi atunci,
toate seminţiile pământului se vor jeli şi vor vedea pe Fiul
omului venind în norii cerului cu putere şi mare glorie;
31 Şi va trimite pe îngerii săi cu mare sunet de trâmbiţă şi
vor strânge pe aleşii săi din cele patru vânturi, de la o margi-
ne a cerului până la cealaltă .
32 ¶ Acum învăţaţi o parabolă a smochinului; când lăstarul
lui este deja fraged şi dă frunze, ştiţi că vara este aproape .
33 Tot aşa şi voi, când veţi vedea toate acestea, să ştiţi că este
aproape, chiar la uşi .
34 Adevărat vă spun: Această generaţie nicidecum nu va tre-
ce până se vor întâmpla toate acestea .
35 Cerul şi pământul vor trece, dar cuvintele mele nicide-
cum nu vor trece .
36 ¶ Dar, despre acea zi şi oră, nu ştie nimeni, nici îngerii din
cer, ci numai Tatăl meu .
37 Şi aşa cum au fost zilele lui Noe, tot aşa va fi şi venirea
Fiului omului .
38 Fiindcă, aşa cum a fost în zilele dinainte de potop, mân-
cau  şi  beau,  se  însurau  şi  se  măritau,  până  în  ziua  când  a
intrat Noe în arcă,
39 Şi nu au ştiut, până când a venit potopul şi i-a luat pe toţi;
aşa va fi şi venirea Fiului omului .
40  ¶  Atunci,  doi  vor  fi  la  câmp;  unul  va  fi  luat  şi  celălalt
lăsat .
41 Două femei vor măcina la moară; una va fi luată şi cealaltă
lăsată .
42  ¶  Vegheaţi  aşadar;  pentru  că  nu  ştiţi  în  ce  oră  vine
Domnul vostru .
43  Dar  să  ştiţi  aceasta,  că  dacă  ar  fi  ştiut  stăpânul  casei  la
ce oră ar veni hoţul, ar fi vegheat şi nu ar fi permis să îi fie
spartă casa .
44 Din această cauză fiţi şi voi pregătiţi; pentru că la o astfel
de oră la care nu vă gândiţi, vine Fiul omului .
45  ¶  Atunci  cine  este  robul  credincios  şi  înţelept,  pe  care
l-a pus domnul său peste casa lui, ca să le dea mâncarea la
timp?
46 Binecuvântat este acel rob, pe care domnul său, când vine,
îl va găsi făcând astfel .
47 Adevărat vă spun: Că îl va pune peste toate averile sale .
48 Dar dacă acel rob rău va spune în inima lui: Domnul meu
întârzie să vină;
49 Şi va începe să îi bată pe părtaşii de robie şi să mănânce
şi să bea cu beţivii;
50 Domnul acelui rob va veni într-o zi când el nu se aşteaptă
la aceasta şi la o oră pe care nu o ştie,
51  Şi  îl  va  tăia  în  două  şi  îi  va  rândui  partea  cu  făţarnicii;
acolo va fi plânsul şi scrâşnirea dinţilor .

CApitoLuL 25

ATUNCI împărăţia cerului se va asemăna cu zece fecioa-

re, care şi-au luat candelele şi au ieşit să îl întâlnească

pe mire .
2 Şi cinci dintre ele erau înţelepte şi cinci proaste .
3 Cele proaste şi-au luat candelele şi nu au luat untdelemn
cu ele;
4 Dar cele înţelepte au luat untdelemn în vasele lor, cu can-
delele lor .
5 În timp ce mirele întârzia, au aţipit toate şi au adormit .
6  Şi  la  miezul  nopţii  s-a  făcut  o  strigare:  Iată,  vine  mirele;
ieşiţi să îl întâlniţi .
7  Atunci  toate  acele  fecioare  s-au  ridicat  şi  şi-au  pregătit

candelele .
8 Şi cele proaste au spus celor înţelepte: Daţi-ne din untde-
lemnul vostru, pentru că ni s-au stins candelele .
9 Dar cele înţelepte au răspuns, zicând: Nu; ca nu cumva să
nu ne ajungă nici nouă nici vouă; ci mai degrabă duceţi-vă la
cei ce vând şi cumpăraţi-vă .
10 Şi pe când se duceau să cumpere, a venit mirele; şi cele ce
erau pregătite, au intrat cu el la nuntă; şi uşa a fost închisă .
11  Şi  după  aceea  au  venit  şi  celelalte  fecioare,  spunând:
Domnule, domnule, deschide-ne .
12  Dar  el  a  răspuns  şi  a  zis:  Adevărat  vă  spun:  Nu  vă
cunosc .
13  Vegheaţi  aşadar,  pentru  că  nu  ştiţi  nici  ziua  nici  ora  în
care vine Fiul omului .
14 ¶ Fiindcă împărăţia cerului este ca un om, care, plecând
într-o ţară îndepărtată, a chemat pe robii săi şi le-a încredin-
ţat averea sa .
15 Şi unuia i-a dat cinci talanţi şi altuia doi şi altuia unul; fie-
căruia conform capacităţilor lui; şi imediat a plecat .
16 Atunci, cel ce primise cinci talanţi s-a dus şi a făcut co-
merţ cu ei şi a făcut alţi cinci talanţi .
17  Şi  tot  aşa,  cel  ce  primise  doi  talanţi,  a  câştigat  şi  el  alţi
doi .
18 Dar cel ce primise unul s-a dus şi a săpat în pământ şi a
ascuns banii domnului său .
19 Şi după mult timp domnul acelor robi vine şi face soco-
teala cu ei .
20 Şi cel ce primise cinci talanţi a venit şi a adus alţi cinci
talanţi, spunând: Domnule, mi-ai încredinţat cinci talanţi;
iată, am câştigat pe lângă ei alţi cinci talanţi .
21 Şi domnul său i-a spus: Bine lucrat, rob bun şi credincios;
ai fost credincios peste puţine, te voi pune peste multe; intră
în bucuria domnului tău .
22 Şi cel ce primise doi talanţi a venit şi a spus: Domnule,
mi-ai încredinţat doi talanţi; iată, am câştigat pe lângă ei alţi
doi talanţi .
23 Domnul său i-a spus: Bine lucrat rob bun şi credincios; ai
fost credincios peste puţine, te voi pune peste multe; intră tu
în bucuria domnului tău .
24  Atunci  şi  cel  ce  primise  un  talant  a  venit  şi  a  spus:
Domnule, te ştiam că eşti om aspru, secerând de unde nu ai
semănat şi adunând de unde nu ai vânturat;
25 Şi temându-mă, m-am dus şi am ascuns talantul tău în
pământ; iată, ai ce este al tău .
26 Şi domnul său, răspunzând, i-a zis: Rob stricat şi leneş,
ai ştiut că secer de unde nu am semănat şi adun de unde nu
am vânturat;
27 De aceea ar fi trebuit să dai banii mei la schimbătorii de
bani şi eu venind, aş fi primit ce este al meu cu dobândă .
28 Luaţi de aceea talantul de la el şi daţi-l celui ce are zece
talanţi;
29 Căci fiecăruia care are, i se va da şi va avea din abundenţă;
dar de la cel ce nu are, se va lua şi ce are .
30 Şi aruncaţi pe robul nefolositor în întunericul de afară;
acolo va fi plânsul şi scrâşnirea dinţilor .
31 ¶ Şi când Fiul omului va veni în gloria sa şi toţi îngerii
sfinţi cu el, atunci va şedea pe tronul gloriei sale;
32 Şi înaintea lui vor fi adunate toate naţiunile; şi îi va separa
pe unii de alţii, precum păstorul separă oile de capre;
33 Şi va pune oile la dreapta sa, dar caprele la stânga .
34 Atunci Împăratul va spune celor de la dreapta lui: Veniţi
binecuvântaţii  Tatălui  meu,  moşteniţi  împărăţia  pregătită

559

Matei  26

pentru voi de la întemeierea lumii;
35 Fiindcă am fost flămând şi mi-aţi dat să mănânc; am fost
însetat şi mi-aţi dat să beau; am fost străin şi m-aţi primit;
36 Gol şi m-aţi îmbrăcat; am fost bolnav şi m-aţi vizitat; am
fost în închisoare şi aţi venit la mine .
37 Atunci cei drepţi îi vor răspunde, zicând: Doamne, când
te-am văzut noi flămând şi ţi-am dat să mănânci? Sau însetat
şi ţi-am dat să bei?
38 Când te-am văzut noi străin şi te-am primit? Sau gol şi
te-am îmbrăcat?
39 Sau când te-am văzut noi bolnav sau în închisoare şi am
venit pe la tine?
40 Şi Împăratul va răspunde şi le va zice: Adevărat vă spun:
În măsura în care aţi făcut acestea unuia dintre cei mai ne-
însemnaţi fraţi ai mei, mie mi le-aţi făcut .
41  Apoi  va  spune  şi  celor  de  la  stânga:  Plecaţi  de  la  mine,
blestemaţilor,  în  focul  veşnic,  pregătit  pentru  diavol  şi  în-
gerii lui;
42 Fiindcă am fost flămând şi nu mi-aţi dat să mănânc; am
fost însetat şi nu mi-aţi dat să beau;
43 Am fost străin şi nu m-aţi primit; gol şi nu m-aţi îmbră-
cat; bolnav şi în închisoare şi nu m-aţi vizitat .
44 Atunci îi vor răspunde şi ei, zicând: Doamne, când te-am
văzut noi flămând sau însetat, sau străin, sau gol, sau bolnav,
sau în închisoare şi nu te-am servit?
45 Atunci le va răspunde, zicând: Adevărat vă spun: În mă-
sura în care nu aţi făcut acestea unuia dintre cei mai neîn-
semnaţi din aceştia, mie nu mi le-aţi făcut .
46 Şi aceştia vor merge în pedeapsă veşnică; dar cei drepţi
în viaţă eternă .

CApitoLuL 26

ŞI  s-a  întâmplat  că,  după  ce  Isus  a  terminat  toate  aceste

cuvinte, a spus discipolilor săi:

2 Ştiţi că peste două zile este paştele şi Fiul omului este trădat
pentru a fi crucificat .
3  Atunci  s-au  adunat  preoţi  de  seamă  şi  scribii  şi  bătrânii
poporului în curtea palatului marelui preot, care se numea
Caiafa,
4  Şi  au  convenit  ca  să  prindă  pe  Isus  prin  viclenie  şi  să  îl
ucidă .
5 Dar spuneau: Nu în ziua sărbătorii, ca nu cumva să fie tul-
burare între oameni .
6 ¶ Iar când Isus era în Betania, în casa lui Simon leprosul,
7  A  venit  la  el  o  femeie  având  un  vas  de  alabastru  cu  mir
foarte preţios şi l-a turnat pe capul lui în timp ce stătea la
masă .
8 Dar când au văzut, discipolii lui s-au indignat, spunând:
Pentru ce risipa aceasta?
9  Fiindcă  acest  mir  s-ar  fi  putut  vinde  pentru  mult  şi  dat
săracilor .
10  Când  Isus  a  înţeles,  le-a  spus:  De  ce  tulburaţi  femeia?
Fiindcă a lucrat o lucrare bună faţă de mine .
11 Deoarece pe săraci îi aveţi totdeauna cu voi, dar pe mine
nu mă aveţi totdeauna .
12  Fiindcă  turnând  ea  acest  mir  pe  trupul  meu,  a  făcut-o
pentru înmormântarea mea .
13 Adevărat vă spun: Oriunde va fi predicată această evan-
ghelie, în întreaga lume, va fi spus şi ce a făcut ea, spre amin-
tirea ei .
14 ¶ Atunci unul dintre cei doisprezece, numit Iuda Iscariot,
s-a dus la preoţii de seamă,

15 Şi le-a spus: Ce voiţi să îmi daţi şi vi-l voi preda? Şi s-au
înţeles cu el pentru treizeci de arginţi .
16 Şi de atunci căuta ocazia potrivită să îl trădeze .
17 ¶ Şi în prima zi a azimelor, discipolii au venit la Isus, spu-
nându-i: Unde voieşti să îţi pregătim să mănânci paştele?
18 Iar el a spus: Mergeţi în cetate la cutare om şi spuneţi-i:
Învăţătorul spune: Timpul meu este aproape; voi ţine paştele
în casa ta, cu discipolii mei .
19 Şi discipolii au făcut cum îi îndrumase Isus; şi au pregătit
paştele .
20 Iar, când a venit seara, a şezut cu cei doisprezece .
21 Şi pe când mâncau, a spus: Adevărat vă spun că unul din-
tre voi mă va trăda .
22 Şi s-au întristat foarte mult şi a început fiecare dintre ei să
îi spună: Sunt eu, Doamne?
23 Iar el a răspuns şi a zis: Cel ce îşi înmoaie mâna cu mine
în farfurie, acela mă va trăda .
24 Într-adevăr, Fiul omului se duce, aşa cum este scris des-
pre el; dar vai acelui om prin care Fiul omului este trădat!
Bine ar fi fost pentru acel om dacă el nu s-ar fi născut .
25 Atunci Iuda, care l-a trădat, a răspuns şi a zis: Rabi, sunt
eu? Iar el i-a zis: Tu ai spus-o .
26 ¶ Şi pe când mâncau, Isus a luat o pâine şi a binecuvântat-
o şi a frânt-o şi a dat-o discipolilor şi a spus: Luaţi, mâncaţi;
acesta este trupul meu .
27  Şi  a  luat  paharul  şi  după  ce  a  adus  mulţumiri,  le-a  dat,
spunând: Beţi toţi din ea;
28 Fiindcă acesta este sângele meu, al noului testament, care
se varsă pentru mulţi pentru iertarea păcatelor .
29 Dar vă spun: De acum încolo, nicidecum nu voi mai bea
din acest rod al viţei până în ziua când îl voi bea nou cu voi
în împărăţia Tatălui meu .
30  Şi  după  ce  au  cântat  un  imn,  au  ieşit  înspre  muntele
Măslinilor .
31 ¶ Atunci Isus le-a spus: Voi toţi veţi fi poticniţi din cauza
mea în această noapte; fiindcă este scris: Voi bate păstorul şi
oile turmei vor fi împrăştiate .
32 Dar după ce eu sunt înviat, voi merge înaintea voastră în
Galileea .
33 Petru a răspuns şi i-a zis: Chiar dacă toţi vor fi poticniţi
din cauza ta, totuşi niciodată eu nu voi fi poticnit .
34 Isus i-a spus: Adevărat îţi spun că: În această noapte îna-
inte de a cânta cocoşul, mă vei nega de trei ori .
35 Petru i-a spus: Chiar dacă ar trebui să mor cu tine, nicide-
cum nu te voi nega . Şi toţi discipolii au spus la fel .
36 ¶ Atunci Isus a venit cu ei într-un loc numit Ghetsimani
şi le-a spus discipolilor: Şedeţi aici în timp ce mă voi duce să
mă rog acolo .
37 Şi a luat cu el pe Petru şi pe cei doi fii ai lui Zebedei şi a
început să fie întristat şi foarte mâhnit .
38 Atunci le-a spus: Sufletul meu este foarte întristat, chiar
de moarte; rămâneţi aici şi vegheaţi cu mine .
39 Şi a mers puţin mai înainte şi a căzut cu faţa sa la pământ
şi s-a rugat, spunând: Tatăl meu, dacă este posibil, să fie de-
părtat  de  la  mine  acest  pahar;  totuşi  nu  cum  voiesc  eu,  ci
cum voieşti tu .
40 Apoi a venit la discipoli şi i-a găsit adormiţi şi i-a spus lui
Petru: Ce, o oră nu aţi fost în stare să vegheaţi cu mine?
41 Vegheaţi şi rugaţi-vă, ca nu cumva să intraţi în ispită; în-
tr-adevăr, duhul este voitor, dar carnea fără putere .
42 S-a depărtat din nou a doua oară şi s-a rugat, spunând:
Tatăl meu, dacă acest pahar nu poate fi depărtat de la mine

560

Matei  27

fără să îl beau, facă-se voia ta .
43 Şi venind, i-a găsit din nou adormiţi; fiindcă ochii lor erau
îngreunaţi .
44 Şi i-a lăsat şi a plecat din nou şi s-a rugat a treia oară, spu-
nând aceleaşi cuvinte .
45 Atunci el a venit la discipolii săi şi le-a spus: Dormiţi de
acum  şi  odihniţi-vă;  iată,  ora  este  aproape  şi  Fiul  omului
este trădat în mâinile păcătoşilor .
46  Ridicaţi-vă,  să  mergem;  iată,  este  aproape  cel  ce  mă
trădează .
47 ¶ Şi pe când el încă vorbea, iată, Iuda, unul dintre cei doi-
sprezece, venea şi cu el o mulţime mare cu săbii şi bâte, de la
preoţii de seamă şi bătrânii poporului .
48 Şi cel ce îl trădase le dăduse un semn, spunând: Pe care îl
voi săruta, el este: prindeţi-l .
49 Şi apropiindu-se îndată de Isus, a spus: Bucură-te, Rabi;
şi l-a sărutat .
50 Iar Isus i-a spus: Prietene, pentru ce ai venit? Atunci au
venit şi au pus mâinile pe Isus şi l-au prins .
51 Şi, iată, unul dintre cei ce erau cu Isus, a întins mâna şi
şi-a  scos  sabia  şi  a  lovit  pe  robul  marelui  preot  şi  i-a  tăiat
urechea .
52 Atunci Isus i-a spus: Pune-ţi sabia la locul ei; fiindcă toţi
cei ce iau sabia, vor pieri cu sabia .
53  Sau  gândeşti  că  nu  pot  să  rog  acum  pe  Tatăl  meu  şi  el
mi-ar pune imediat la îndemână mai mult de douăsprezece
legiuni de îngeri?
54  Atunci  cum  se  vor  împlini  scripturile,  că  astfel  trebuie
să fie?
55 În aceeaşi oră Isus a spus mulţimii: Aţi ieşit ca după un
tâlhar, cu săbii şi cu bâte, ca să mă luaţi? Şedeam zilnic cu
voi, învăţându-vă în templu şi nu m-aţi prins .
56 Dar toată aceasta s-a făcut ca scripturile profeţilor să se
împlinească . Atunci toţi discipolii l-au părăsit şi au fugit .
57 ¶ Şi cei ce l-au prins pe Isus l-au dus la Caiafa, marele pre-
ot, unde erau adunaţi scribii şi bătrânii .
58 Iar Petru l-a urmat de la distanţă, până la curtea palatu-
lui  marelui  preot  şi  a  intrat  şi  a  şezut  cu  servitorii  să  vadă
sfârşitul .
59 Şi preoţii de seamă şi bătrânii şi tot consiliul căutau măr-
turie falsă împotriva lui Isus, ca să îl ucidă .
60 Dar nu au găsit; deşi mulţi martori falşi au venit, totuşi
nu au găsit nimic . Şi la urmă au venit doi martori falşi,
61 Şi au spus: Acesta a spus: Sunt în stare să distrug tem-
plul lui Dumnezeu şi să îl construiesc iarăşi în trei zile .
62 Şi marele preot s-a sculat şi i-a spus: Nu răspunzi nimic?
Ce mărturie aduc aceştia împotriva ta?
63 Dar Isus tăcea . Şi marele preot a răspuns şi i-a zis: Te con-
jur pe Dumnezeul cel viu, să ne spui dacă eşti Cristosul, Fiul
lui Dumnezeu .
64 Isus i-a zis: Tu ai spus . Cu toate acestea vă spun: De acum
încolo veţi vedea pe Fiul omului şezând la dreapta puterii şi
venind pe norii cerului .
65 Atunci marele preot şi-a sfâşiat hainele, spunând: A blas-
femiat;  ce  nevoie  mai  avem  de  alţi  martori?  Iată,  acum  aţi
auzit blasfemia lui .
66  Ce  gândiţi  voi?  Ei  au  răspuns  şi  au  zis:  Este  vinovat  de
moarte .
67 Atunci l-au scuipat în faţă şi l-au bătut cu pumnii şi alţii
l-au pălmuit,
68 Spunând: Profeţeşte-ne, Cristoase: Cine este cel care te-a
lovit?

69 ¶ Şi Petru şedea afară în curtea palatului şi o tânără a ve-
nit la el, spunând: Şi tu ai fost cu Isus din Galileea .
70 Dar el a negat înaintea tuturor, spunând: Nu ştiu ce spui .
71 Şi când a ieşit în portic, l-a văzut altă tânără şi a spus celor
de acolo: Şi acesta era cu Isus din Nazaret .
72 Şi din nou a negat cu jurământ: Nu cunosc omul .
73 Şi după un timp, cei ce stăteau acolo în picioare au venit şi
i-au spus lui Petru: Cu adevărat şi tu eşti dintre ei, fiindcă şi
vorbirea ta te dă pe faţă .
74  Atunci  el  a  început  să  blesteme  şi  să  jure,  spunând:  Nu
cunosc omul . Şi îndată cocoşul a cântat .
75 Şi Petru şi-a amintit vorba lui Isus, care îi zisese: Înainte
de a cânta cocoşul, mă vei nega de trei ori . Şi a ieşit şi a plâns
cu amar .

CApitoLuL 27

CâND a venit dimineaţa, toţi preoţii de seamă şi bătrânii

poporului au ţinut sfat împotriva lui Isus, să îl ucidă .
2  Şi  legându-l,  l-au  dus  şi  l-au  predat  lui  Pontius  Pilat,
guvernatorul .
3 Atunci Iuda, care l-a trădat, când a văzut că a fost condam-
nat, s-a căit şi a adus înapoi cei treizeci de arginţi marilor
preoţi şi bătrânilor,
4 Spunând: Am păcătuit prin aceea că am trădat sângele ne-
vinovat . Dar ei au spus: Ce ne pasă nouă? Te priveşte!
5 Şi el aruncând arginţii în templu, a plecat; şi s-a dus şi s-a
spânzurat .
6 Dar preoţii de seamă au luat arginţii şi au spus: Nu este le-
giuit să îi punem în vistierie, pentru că este preţul sângelui .
7 Şi au ţinut sfat şi au cumpărat cu ei câmpul olarului, ca să
îngroape pe străini în el .
8 De aceea câmpul acela a fost numit câmpul sângelui, până
în ziua de azi .
9 Atunci a fost împlinit ce fusese spus prin profetul Ieremia,
spunând: Şi au luat cei treizeci de arginţi, preţul celui preţu-
it, pe care cei dintre copiii lui Israel l-au preţuit;
10 Şi i-au dat pentru câmpul olarului, aşa cum mi-a rânduit
mie Domnul .
11 ¶ Şi Isus a stat în picioare înaintea guvernatorului; şi gu-
vernatorul l-a întrebat, spunând: Eşti tu Împăratul iudeilor?
Şi Isus i-a spus: Tu spui .
12 Şi când a fost el acuzat de preoţii de seamă şi bătrâni, nu
a răspuns nimic .
13 Atunci Pilat i-a spus: Nu auzi câte lucruri aduc ei mărtu-
rie împotriva ta?
14 Şi nu i-a răspuns la nici o vorbă; aşa că guvernatorul se
minuna foarte mult .
15 Şi la acea sărbătoare guvernatorul avea obiceiul să elibe-
reze oamenilor un prizonier, pe care îl voiau .
16 Pe atunci aveau un prizonier faimos, numit Baraba .
17 De aceea când erau adunaţi, Pilat le-a spus: Pe care vo-
iţi  să  vi-l  eliberez?  Pe  Baraba,  sau  pe  Isus,  care  este  numit
Cristos?
18 Fiindcă ştia că din cauza invidiei l-au predat .
19  Pe  când  el  era  aşezat  pe  scaunul  de  judecată,  soţia  sa  a
trimis la el, spunând: Să nu ai nimic a face cu acel om drept;
fiindcă azi am suferit multe în vis din cauza lui .
20 Dar preoţii de seamă şi bătrânii au convins mulţimile ca
să îl ceară pe Baraba, iar pe Isus să îl nimicească .
21 Guvernatorul a răspuns şi le-a zis: Pe care din cei doi voiţi
să vi-l eliberez? Iar ei spuneau: Pe Baraba .
22 Pilat le-a spus: Atunci ce să fac cu Isus, care este numit

561

Matei  28

Cristos? Iar ei toţi i-au spus: Să fie crucificat .
23 Iar guvernatorul a spus: De ce, ce rău a făcut? Dar ei stri-
gau şi mai tare, spunând: Să fie crucificat .
24 Când Pilat a văzut că nu poate fi de nici un folos, ci mai
degrabă s-a făcut tumult, a luat apă şi şi-a spălat mâinile în-
aintea mulţimii, spunând: Sunt nevinovat de sângele acestui
om drept . Vă priveşte!
25 Atunci tot poporul a răspuns şi a zis: Sângele lui fie asupra
noastră şi asupra copiilor noştri .
26  Atunci  le-a  eliberat  pe  Baraba;  şi  după  ce  l-a  biciuit  pe
Isus, l-a predat să fie crucificat .
27 ¶ Atunci soldaţii guvernatorului l-au luat pe Isus în sala
de judecată şi au adunat în jurul lui toată ceata de soldaţi .
28 Şi l-au dezbrăcat şi i-au pus o robă stacojie .
29  Şi  după  ce  au  împletit  o  coroană  de  spini,  au  pus-o  pe
capul lui; şi o trestie în mâna lui dreaptă şi îngenuncheau în
faţa lui şi îşi băteau joc de el, spunând: Bucură-te, Împăratul
iudeilor .
30 Şi scuipând asupra lui, au luat trestia şi îl loveau în cap .
31 Şi după ce l-au batjocorit, l-au dezbrăcat de robă şi l-au
îmbrăcat cu hainele lui şi l-au dus să îl crucifice .
32  Şi  pe  când  ieşeau,  au  găsit  un  om  din  Cirene,  numit
Simon; pe el l-au constrâns să îi ducă crucea .
33 ¶ Şi  când  au  ajuns  la  un  loc  numit  Golgota,  căruia  i  se
spune Locul Căpăţânii,
34 I-au dat să bea oţet amestecat cu fiere . Şi gustând, a refu-
zat să bea .
35  Şi  l-au  crucificat  şi  şi-au  împărţit  hainele  lui,  aruncând
sorţi; ca să se împlinească ce fusese spus de profetul: Şi-au
împărţit hainele mele între ei şi pe cămaşa mea au aruncat
sorţi .
36 Şi şezând, soldaţii îl păzeau acolo .
37  Şi  i-au  pus  deasupra  capului  său  acuzaţia  lui  în  scris:
ACESTA ESTE ISUS ÎMPăRATUL IUDEILOR .
38  Tot  atunci  au  fost  crucificaţi  cu  el  doi  tâlhari,  unul  la
dreapta şi altul la stânga .
39 Şi cei ce treceau îl înjurau, clătinând din cap,
40 Şi spunând: Tu care distrugi templul şi îl zideşti în trei zile,
salvează-te pe tine însuţi . Dacă eşti tu Fiul lui Dumnezeu,
coboară de pe cruce .
41 Şi la fel, batjocorindu-l, preoţii de seamă, cu scribii şi bă-
trânii, spuneau:
42 Pe alţii a salvat; pe el însuşi nu se poate salva . Dacă este el
Împăratul lui Israel, să coboare acum de pe cruce şi îl vom
crede .
43 S-a încrezut în Dumnezeu; să îl scape acum, dacă îl do-
reşte . Fiindcă a spus: Sunt Fiul lui Dumnezeu .
44 Şi de asemenea tâlharii care erau crucificaţi împreună cu
el, îl ocărau cu aceleaşi cuvinte .
45 ¶ Iar de la ora şase s-a făcut întuneric peste tot pământul,
până la ora nouă .
46  Şi  pe  la  ora  nouă,  Isus  a  strigat  cu  voce  tare,  spunând:
Eli, Eli, lama sabactani? Care este tradus: Dumnezeul meu,
Dumnezeul meu, de ce m-ai părăsit?
47 Şi unii din cei ce stăteau acolo în picioare, când au auzit,
au spus: Acesta cheamă pe Ilie .
48 Şi imediat, unul dintre ei a alergat şi a luat un burete şi l-a
umplut cu oţet şi l-a pus într-o trestie şi i-a dat să bea .
49 Dar ceilalţi spuneau: Lăsaţi-l, să vedem dacă va veni Ilie
să îl salveze .
50 Iar  Isus, după  ce  a  strigat  din  nou cu  voce tare  şi-a  dat
duhul .

51 Şi iată, perdeaua templului s-a rupt în două, de sus până
jos; şi pământul s-a cutremurat şi stâncile s-au despicat;
52 Şi mormintele au fost deschise; şi multe trupuri ale sfinţi-
lor care adormiseră, s-au ridicat;
53 Şi au ieşit din morminte, după învierea lui, au intrat în
sfânta cetate şi s-au arătat multora .
54  Şi  centurionul  şi  cei  ce  erau  cu  el  păzind  pe  Isus,  vă-
zând  cutremurul  şi  lucrurile  care  fuseseră  făcute,  s-au  te-
mut foarte tare, spunând: Cu adevărat, acesta a fost Fiul lui
Dumnezeu .
55 Acolo erau şi multe femei, privind de departe, care urma-
seră din Galileea pe Isus, servindu-i,
56 Între care era Maria Magdalena şi Maria, mama lui Iacov
şi Iose şi mama copiilor lui Zebedei .
57 ¶ Şi când s-a înserat, a venit un om bogat din Arimateea,
numit Iosif, care era şi el discipol al lui Isus;
58  Acesta  a  mers  la  Pilat  şi  a  cerut  trupul  lui  Isus .  Atunci
Pilat a poruncit să îi fie dat trupul .
59 Şi Iosif, după ce a luat trupul, l-a înfăşurat într-o pânză
curată de in,
60 Şi l-a pus într-un mormânt nou, al lui însuşi, pe care îl
tăiase în stâncă; şi a rostogolit o piatră mare la uşa mormân-
tului şi a plecat .
61 Şi acolo erau Maria Magdalena şi cealaltă Marie, şezând
cu faţa la mormânt .
62 Şi a doua zi, care urmează zilei pregătirii, preoţii de seamă
şi fariseii s-au adunat la Pilat,
63  Spunând: Domnule, ne amintim că înşelătorul acela a
spus pe când era încă în viaţă: După trei zile, voi învia .
64 De aceea porunceşte ca mormântul să fie asigurat până
a treia zi, ca nu cumva să vină discipolii lui noaptea să îl
fure  şi  să  spună  poporului:  A  înviat  dintre  morţi;  atunci
înşelăciunea de pe urmă va fi mai rea decât cea dintâi .
65 Pilat le-a spus: Aveţi o gardă; duceţi-vă şi asiguraţi-l cum
puteţi .
66 Aşa că ei au plecat şi au asigurat mormântul, sigilând pia-
tra şi punând o gardă .

CApitoLuL 28

LA sfârşitul sabatului, pe când începea să se lumineze în-

spre prima zi a săptămânii, au venit Maria Magdalena şi

cealaltă Marie să vadă mormântul .
2 Şi iată, a fost un mare cutremur; fiindcă îngerul Domnului
a coborât din cer şi a venit şi a rostogolit deoparte piatra de
la uşa mormântului şi a şezut pe ea .
3 Şi înfăţişarea lui era ca fulgerul şi îmbrăcămintea lui albă
ca zăpada .
4 Şi de teama lui, paznicii au tremurat şi au fost ca morţi .
5 Iar îngerul a răspuns şi le-a zis femeilor: Nu vă temeţi; fi-
indcă ştiu că voi îl căutaţi pe Isus cel crucificat .
6 Nu este aici; fiindcă a înviat, aşa cum a spus . Veniţi, vedeţi
locul unde zăcea Domnul .
7  Şi  duceţi-vă  repede  să  spuneţi  discipolilor  lui  că  a  înviat
dintre morţi; şi iată, el merge înaintea voastră în Galileea;
acolo îl veţi vedea; iată, v-am spus .
8 Şi ele au plecat repede de la mormânt cu teamă şi cu mare
bucurie; şi au alergat să îi anunţe pe discipolii lui .
9 Şi pe când mergeau să îi anunţe pe discipolii lui, iată, Isus
le-a întâlnit, spunând: Bucuraţi-vă . Şi au venit şi i-au cuprins
picioarele şi i s-au închinat .
10 Atunci Isus le-a spus: Nu vă temeţi; duceţi-vă, spuneţi fra-
ţilor mei să meargă în Galileea şi acolo mă vor vedea .

562

Marcu  1

11 ¶ Şi pe când se duceau ele, iată, unii din gardă au venit în
cetate şi au arătat marilor preoţi toate cele făcute .
12 Şi după ce s-au adunat cu bătrânii şi au ţinut sfat, au dat
mulţi bani soldaţilor,
13 Spunând: Ziceţi aşa: Discipolii lui au venit noaptea şi l-au
furat pe când noi dormeam .
14 Şi dacă aceasta va fi auzită de guvernator, noi îl vom con-
vinge şi vă vom scăpa de grijă .
15  Aşa  că  au  luat  banii  şi  au  făcut  cum  fuseseră  învăţaţi .
Şi acest cuvânt este răspândit printre iudei până în ziua de

astăzi .
16 ¶ Atunci cei unsprezece discipoli s-au dus în Galileea, la
un munte unde Isus le rânduise .
17 Şi când l-au văzut, i s-au închinat; dar unii s-au îndoit .
18 Şi Isus a venit şi le-a vorbit, spunând: Toată puterea îmi
este dată în cer şi pe pământ .
19 De aceea duceţi-vă şi învăţaţi toate naţiunile, botezându-i
în numele Tatălui şi al Fiului şi al Sfântului Duh,
20 Învăţându-i să ţină toate câte v-am poruncit; şi iată, eu
sunt cu voi în toate zilele, până la sfârşitul lumii . Amin .

Evanghelia după

 … Marcu …

Capitolul 1

lui  Isus  Cristos,  Fiul

lui

ÎNCEPUTUL  evangheliei

Dumnezeu;

2 Aşa cum este scris în profeţi: Iată, eu trimit pe mesagerul
meu înaintea feţei tale, care îţi va pregăti calea înaintea ta .
3 Vocea unuia care strigă în pustie: Pregătiţi calea Domnului,
faceţi drepte cărările sale .
4 A venit Ioan botezând în pustie şi predica botezul pocăin-
ţei pentru iertarea păcatelor .
5  Şi  ieşea  la  el  toată  ţara  Iudeei  şi  cei  din  Ierusalim  şi  toţi
au  fost  botezaţi  de  el  în  râul  Iordanului,  mărturisindu-şi
păcatele .
6 Şi Ioan era îmbrăcat cu o haină din păr de cămilă şi cu un
brâu de piele în jurul mijlocului său şi mânca lăcuste şi miere
sălbatică;
7  Şi  predica,  spunând:  După  mine  vine  unul  mai  puternic
decât  mine,  căruia  nu  sunt  demn  să  mă  aplec  să  îi  dezleg
cureaua sandalelor .
8 Eu într-adevăr v-am botezat cu apă, dar el vă va boteza cu
Duhul Sfânt .
9 ¶ Şi s-a întâmplat în acele zile că Isus a venit din Nazaretul
Galileei şi a fost botezat de Ioan în Iordan .
10 Şi îndată, ieşind din apă, a văzut cerurile deschizându-se
şi Duhul ca un porumbel coborând pe el;
11 Şi a venit o voce din cer: Tu eşti Fiul meu preaiubit în care
îmi găsesc toată plăcerea .
12 ¶ Şi îndată Duhul l-a condus în pustie .
13 Şi a fost acolo, în pustie, patruzeci de zile ispitit de Satan;
şi a fost cu fiarele sălbatice; şi îngerii i-au servit .
14 ¶ Şi după ce Ioan a fost pus în închisoare, Isus a venit în
Galileea predicând evanghelia împărăţiei lui Dumnezeu,
15  Şi,  spunând:  Timpul  este  împlinit  şi  împărăţia  lui
Dumnezeu este aproape: pocăiţi-vă şi credeţi evanghelia .
16 ¶ Şi pe când umbla pe lângă marea Galileei, a văzut pe
Simon şi pe Andrei, fratele lui, aruncând un năvod în mare,
fiindcă erau pescari .
17 Şi Isus le-a spus: Veniţi după mine şi vă voi face să deve-
niţi pescari de oameni .
18 Şi îndată şi-au lăsat plasele şi l-au urmat .
19 Şi după ce se dusese puţin mai departe de acolo, a văzut
pe Iacov al lui Zebedei şi pe Ioan, fratele său; şi ei erau în co-
rabie, reparând plasele .

20 Şi îndată i-a chemat; iar ei au lăsat pe tatăl lor, Zebedei, în
corabie, cu servitorii angajaţi şi s-au dus după el .
21 ¶ Şi s-au dus în Capernaum; şi îndată în sabat, a intrat în
sinagogă şi îi învăţa .
22 Şi erau înmărmuriţi de doctrina lui; fiindcă îi învăţa ca
unul care avea autoritate şi nu precum scribii .
23 ¶ Şi în sinagoga lor era un om cu un duh necurat; şi el a
strigat,
24 Spunând: Lasă-ne; ce avem noi a face cu tine, Isuse din
Nazaret? Ai venit să ne nimiceşti? Te ştiu cine eşti: Sfântul
lui Dumnezeu .
25 Şi Isus l-a mustrat, spunând: Taci şi ieşi din el .
26 Şi după ce duhul necurat l-a zgâlţâit şi a strigat cu voce
tare, a ieşit din el .
27 Şi toţi au fost atât de uimiţi, încât se întrebau între ei, spu-
nând: Ce este aceasta? Ce doctrină nouă este aceasta? Căci
cu autoritate porunceşte chiar duhurilor necurate şi ele as-
culte de el .
28 Şi faima lui s-a răspândit îndată prin toată regiunea, de
jur împrejurul Galileei .
29 ¶ Şi îndată, ieşind din sinagogă, au intrat în casa lui Simon
şi Andrei, împreună cu Iacov şi Ioan .
30 Iar soacra lui Simon zăcea cu febră şi îndată i-au vorbit
despre ea .
31 Iar el a venit şi a luat-o de mână şi a ridicat-o; şi îndată a
lăsat-o febra şi ea le-a servit .
32 Şi făcându-se seară, când soarele apunea, aduceau la el pe
toţi cei ce erau bolnavi şi pe cei posedaţi de draci .
33 Şi toată cetatea s-a adunat la uşă .
34 Şi a vindecat pe mulţi ce erau bolnavi de diferite boli; şi
a scos mulţi draci; şi nu îi lăsa pe draci să vorbească, pentru
că îl cunoşteau .
35 Şi de dimineaţă, s-a sculat cu mult înainte de ziuă, a ieşit
şi a plecat într-un loc pustiu şi s-a rugat acolo .
36 Şi Simon şi cei ce erau cu el, l-au urmat .
37 Şi când l-au găsit, i-au spus: Toţi te caută .
38 Iar el le-a spus: Să mergem în satele învecinate ca să pre-
dic şi acolo; fiindcă pentru aceasta am venit .
39 Şi predica în sinagogile lor, prin toată Galileea şi scotea
draci .
40 ¶ Şi a venit la el un lepros, implorându-l şi îngenunchind
înaintea lui şi spunându-i: Dacă voieşti, mă poţi curăţi .

563

Marcu  3

41 Iar lui Isus, făcându-i-se milă, şi-a întins mâna şi l-a atins
şi i-a spus: Voiesc; fii curăţit .
42 Şi pe când vorbea, îndată lepra s-a depărtat de la el şi a
fost curăţit .
43 Şi i-a poruncit cu stricteţe şi îndată l-a trimis de acolo;
44 Şi i-a spus: Vezi să nu spui nimănui nimic; ci du-te, arată-
te preotului şi oferă pentru curăţirea ta lucrurile pe care le-a
poruncit Moise, ca mărturie pentru ei .
45 Dar el a ieşit şi a început să vestească mult şi să răspân-
dească acest lucru, atât de mult încât Isus nu mai putea să
intre pe faţă în cetate, ci era afară în locuri pustii; şi veneau
la el din toate părţile .

CApitoLuL 2

ŞI din nou a intrat în Capernaum după câteva zile; şi s-a

auzit că este în casă .

2 Şi îndată mulţi s-au adunat, încât nu mai era loc să îi înca-
pă, nici măcar în apropierea uşii; şi le predica cuvântul .
3  Şi  au  venit  la  el,  aducând  un  paralitic,  purtat  de  patru
oameni .
4 Şi cum nu puteau să se apropie de el din cauza mulţimii,
au descoperit acoperişul unde era; şi după ce l-au spart, au
coborât patul pe care zăcea paraliticul .
5 Când Isus a văzut credinţa lor, i-a spus paraliticului: Fiule,
păcatele tale îţi sunt iertate .
6 Dar erau unii din scribi, şezând acolo şi cugetând în ini-
mile lor,
7 De ce vorbeşte acesta astfel de blasfemii? Cine poate ierta
păcatele, decât numai Dumnezeu?
8 Şi Isus, cunoscând îndată în duhul său că ei cugetau aşa în
ei înşişi, le-a spus: De ce cugetaţi acestea în inimile voastre?
9 Ce este mai uşor a spune paraliticului: Păcatele tale îţi sunt
iertate, sau a spune: Ridică-te şi ia-ţi patul şi umblă?
10 Dar ca să ştiţi că Fiul omului are putere pe pământ să ierte
păcatele, (îi spune paraliticului),
11 Îţi spun: Ridică-te şi ia-ţi patul şi du-te la casa ta .
12 Iar el îndată s-a ridicat şi luând patul, a ieşit înaintea tu-
turor; astfel că toţi erau uimiţi şi glorificau pe Dumnezeu,
spunând: Nu am văzut niciodată aşa ceva .
13 ¶ Şi a ieşit din nou lângă mare; şi toată mulţimea venea la
el, iar el îi învăţa .
14 Şi pe când trecea pe acolo, l-a văzut pe Levi al lui Alfeu
şezând la recepţia vămii şi i-a spus: Urmează-mă . Iar el s-a
sculat şi l-a urmat .
15  Şi  s-a  întâmplat,  pe  când  Isus  şedea  la  masă  în  casa  lui
Levi,  că  mulţi  vameşi  şi  păcătoşi  şedeau  şi  ei  împreună  cu
Isus şi discipolii lui; fiindcă erau mulţi şi îl urmau .
16 Şi când l-au văzut scribii şi fariseii mâncând cu vameşii şi
păcătoşii, le-au spus discipolilor săi: Cum se face că mănân-
că şi bea cu vameşii şi păcătoşii?
17 Şi Isus auzind le spune: Nu cei sănătoşi au nevoie de doc-
tor, ci bolnavii . Nu am venit să chem pe cei drepţi, ci pe pă-
cătoşi la pocăinţă .
18 Şi discipolii lui Ioan şi ai fariseilor obişnuiau să postească;
şi au venit şi i-au spus: De ce discipolii lui Ioan şi ai fariseilor
postesc, dar discipolii tăi nu postesc?
19 Şi Isus le-a spus: Pot însoţitorii mirelui să postească atât
timp cât mirele este cu ei? Cât timp îl au pe mire cu ei, nu
pot posti .
20 Dar vor veni zilele când mirele va fi luat de la ei şi atunci
vor posti în acele zile .
21 ¶ Şi  nimeni  nu  coase  un  petic  de  stofă  nouă  la  o  haină

veche; altfel, bucata cea nouă care umple, ia din cea veche şi
ruptura se face mai rea .
22 Şi nimeni nu pune vin nou în burdufuri vechi; altfel, vi-
nul nou sparge burdufurile şi vinul este vărsat şi burdufurile
vor fi distruse; ci vinul nou trebuie pus în burdufuri noi .
23 ¶ Şi s-a întâmplat că mergea în sabat prin lanuri; şi disci-
polii lui, făcându-şi drum, au început să smulgă spicele .
24 Şi fariseii i-au spus: Iată, de ce fac ei în sabat ce nu este
legiuit?
25 Şi el le-a spus: Nu aţi citit niciodată ce a făcut David, când
a avut nevoie şi a flămânzit, el şi cei care erau cu el?
26 Cum a intrat în casa lui Dumnezeu, în zilele lui Abiatar,
marele preot şi a mâncat pâinile punerii înainte, care nu este
legiuit a le mânca decât preoţilor şi a dat şi celor ce erau cu
el?
27  Şi  le-a  spus:  Sabatul  a  fost  făcut  pentru  om  şi  nu  omul
pentru sabat;
28 De aceea Fiul omului este Domn şi al sabatului .

CApitoLuL 3

ŞI  a  intrat  din  nou  în  sinagogă;  şi  acolo  era  un  om  care

avea o mână uscată .

2 Şi îl pândeau să vadă dacă îl va vindeca în sabat, ca să îl
acuze .
3 Iar el i-a spus omului care avea mâna uscată: Ridică-te şi
vino în mijloc .
4 Şi le-a spus: Este legiuit a face bine în sabate, sau a face rău?
A salva viaţă, sau a ucide? Dar ei tăceau .
5 Şi uitându-se împrejur la ei cu mânie, fiind mâhnit din cau-
za împietririi inimii lor, îi spune omului: Întinde-ţi mâna . Şi
el a întins-o; şi mâna lui a fost refăcută complet, ca cealaltă .
6 Şi fariseii au ieşit şi îndată au ţinut sfat cu irodienii împo-
triva lui, cum să îl nimicească .
7  ¶  Dar  Isus  s-a  retras  cu  discipolii  lui  la  mare;  şi  o  mare
mulţime din Galileea l-a urmat şi din Iudeea,
8 Şi din Ierusalim şi din Idumeea şi de dincolo de Iordan;
şi cei din jurul Tirului şi Sidonului, când au auzit ce lucruri
mari făcea, o mare mulţime a venit la el .
9 Şi el a spus discipolilor săi ca o corabie mică să îl aştepte,
din cauza mulţimii, ca nu cumva să îl îmbulzească .
10  Fiindcă  vindecase  pe  mulţi;  încât  toţi  câţi  aveau  boli  îl
înghesuiau ca să îl atingă .
11 Şi duhurile necurate, când îl vedeau, se prosternau înain-
tea lui şi strigau, spunând: Tu eşti Fiul lui Dumnezeu .
12  Şi  le-a  poruncit  cu  stricteţe  ca  nu  cumva  să  îl  facă
cunoscut .
13 ¶ Şi el a urcat pe un munte şi a chemat la el pe cine a voit;
şi ei au venit la el .
14 Şi a rânduit doisprezece, ca să fie cu el şi ca să îi trimită
să predice,
15 Şi să aibă putere să vindece bolile şi să scoată dracii;
16 Şi lui Simon, i-a adăugat numele Petru;
17 Şi lui Iacov, al lui Zebedei, şi lui Ioan, fratele lui Iacov; şi
le-a adăugat numele Boanerghes, adică Fiii Tunetului;
18 Şi Andrei şi Filip şi Bartolomeu şi Matei şi Toma şi Iacov
al lui Alfeu şi Tadeu şi Simon Canaanitul,
19 Şi Iuda Iscariot, care l-a şi trădat; şi s-au dus într-o casă .
20 Şi mulţimea s-a adunat din nou, aşa încât ei nu mai pu-
teau nici pâine să mănânce .
21 Şi când au auzit prietenii săi, s-au dus să îl prindă; fiindcă
spuneau: Şi-a ieşit din minţi .
22 ¶ Şi scribii care au coborât din Ierusalim, spuneau: El are

564

Marcu  4

pe Beelzebub şi prin prinţul dracilor scoate dracii .
23  Dar  el  i-a  chemat  şi  le-a  spus  în  parabole:  Cum  poate
Satan să îl scoată afară pe Satan?
24  Şi  dacă  o  împărăţie  este  dezbinată  împotriva  ei  însăşi,
acea împărăţie nu poate sta în picioare .
25 Şi dacă o casă este dezbinată împotriva ei însăşi, acea casă
nu poate sta în picioare .
26 Şi dacă Satan se ridică împotriva lui însuşi şi ar fi dezbi-
nat, el nu poate rămâne în picioare, ci are un sfârşit .
27 Nimeni nu poate intra în casa celui tare şi să îi jefuiască
bunurile, decât dacă întâi leagă pe cel tare şi apoi îi va jefui
casa .
28 Adevărat vă spun: Toate păcatele vor fi iertate fiilor oame-
nilor şi blasfemiile cu care vor blasfemia;
29 Dar cel ce va blasfemia împotriva Duhului Sfânt, nu are
niciodată iertare, ci este sub ameninţarea damnării eterne;
30 Pentru că ei spuneau: Are un duh necurat .
31 ¶ Atunci au venit fraţii lui şi mama lui, şi, stând în picioa-
re afară, au trimis la el să îl cheme .
32 Şi mulţimea şedea în jurul lui şi i-au spus: Iată, mama ta
şi fraţii tăi sunt afară, te caută .
33 Iar el le-a răspuns, zicând: Cine este mama mea, sau fraţii
mei?
34 Şi s-a uitat împrejur la cei ce şedeau în jurul lui şi a spus:
Iată mama mea şi fraţii mei .
35 Fiindcă oricine va face voia lui Dumnezeu, acesta este fra-
tele meu şi sora mea şi mamă .

CApitoLuL 4

ŞI a început din nou să îi înveţe lângă mare; şi s-a adunat

la el o mare mulţime, astfel că el s-a urcat într-o corabie şi

şedea pe mare; şi toată mulţimea era lângă mare, pe uscat .
2 Şi îi învăţa multe lucruri în parabole şi le-a spus în doctri-
na lui:
3 Daţi ascultare; Iată, a ieşit un semănător să semene;
4 Şi s-a întâmplat, că pe când semăna, o sămânţă a căzut lân-
gă drum şi păsările cerului au venit şi au devorat-o .
5 Şi alta a căzut pe un loc pietros, unde nu a avut pământ
mult;  şi  îndată  a  răsărit,  pentru  că  nu  a  avut  adâncime  a
pământului;
6 Dar când soarele a fost sus, a fost pârlită; şi pentru că nu a
avut rădăcină s-a uscat .
7 Şi alta a căzut printre spini şi spinii au crescut şi au înăbu-
şit-o şi nu a dat rod .
8 Şi alta a căzut pe pământ bun şi a dat rod, crescând şi în-
mulţindu-se;  şi  a  adus,  una  treizeci  şi  una  şaizeci  şi  una  o
sută .
9 Şi le-a spus: Cel ce are urechi de auzit, să audă .
10 Şi când a fost singur, cei ce erau în jurul lui cu cei doispre-
zece l-au întrebat despre parabolă .
11 Şi le-a spus: Vouă vă este dat să cunoaşteţi misterul îm-
părăţiei lui Dumnezeu; dar pentru cei de afară, toate acestea
sunt făcute în parabole;
12 Ca văzând, ei să vadă şi să nu priceapă; şi auzind, să audă
şi să nu înţeleagă; ca nu cumva să se întoarcă şi păcatele lor
să le fie iertate .
13  Şi  le-a  spus:  Nu  pricepeţi  această  parabolă?  Şi  cum  veţi
cunoaşte toate parabolele?
14 Semănătorul seamănă cuvântul .
15 Şi aceştia sunt cei de lângă drum, unde cuvântul este se-
mănat; dar după ce au auzit, vine îndată Satan şi ia cuvântul
ce fusese semănat în inimile lor .

16 Şi în mod asemănător, aceştia sunt cei semănaţi pe locul
pietros; care, după ce au auzit cuvântul, îl primesc îndată cu
veselie;
17 Şi nu au rădăcină în ei înşişi şi aşa ţin doar un timp; după
aceea, când se ridică necaz sau persecuţie din cauza cuvân-
tului, îndată sunt poticniţi .
18  Şi  aceştia  sunt  cei  semănaţi  printre  spini;  aceştia  aud
cuvântul,
19  Şi  grijile  acestei  lumi  şi  înşelătoria  bogăţiilor  şi  poftele
altor  lucruri,  intrând,  înăbuşă  cuvântul  şi  cuvântul  devine
neroditor .
20 Şi aceştia sunt cei semănaţi pe pământ bun; aceştia aud
cuvântul şi îl primesc şi aduc rod, unul treizeci, unul şaizeci
şi unul o sută .
21 ¶ Şi le-a spus: Este adusă o candelă ca să fie pusă sub obo-
roc, sau sub pat? Şi nu ca să fie pusă pe sfeşnic?
22 Fiindcă nu este nimic ascuns care să nu fie arătat; nici nu
a fost nimic ţinut secret, decât ca să vină pe faţă .
23 Dacă are cineva urechi de auzit, să audă .
24 Şi le-a spus: Luaţi seama la ce auziţi; cu ce măsură mă-
suraţi,  vi  se  va  măsura;  şi  vouă  care  auziţi  vi  se  va  adăuga
mult .
25 Fiindcă oricui are, i se va da; şi cel ce nu are, de la el se va
lua şi ce are .
26 ¶ Şi a spus: Aşa este împărăţia lui Dumnezeu, ca şi cum
un om ar arunca sămânţă în pământ;
27 Şi ar dormi şi s-ar trezi noapte şi zi şi sămânţa ar răsări şi
ar creşte, el nu ştie cum .
28  Fiindcă  singur  pământul  aduce  rod;  întâi  fir,  apoi  spic,
după care grâu deplin în spic .
29 Dar când rodul este gata, îndată pune secera în el, pentru
că a venit secerişul .
30 ¶ Şi a spus: Cu ce vom asemăna împărăţia lui Dumnezeu?
Sau cu ce parabolă să o comparăm?
31  Este  ca  un  grăunte  de  muştar,  care,  când  este  semănat
în pământ, este mai mic decât toate seminţele care sunt în
pământ;
32 Dar după ce este semănat, creşte şi se face mai mare decât
toate ierburile şi îşi întinde ramuri mari; aşa că păsările ce-
rului pot cuibări sub umbra lui .
33  Şi  cu  multe  astfel  de  parabole  le-a  vorbit  cuvântul,  aşa
cum erau în stare să îl audă .
34 Dar nu le-a vorbit fără parabolă; şi când erau singuri, le
explica discipolilor săi toate lucrurile .
35 ¶ Şi în aceeaşi zi, după ce s-a făcut seară, el le-a spus: Să
trecem pe cealaltă parte .
36 Şi după ce au trimis mulţimea, l-au luat aşa cum era în
corabie . Şi erau cu el şi alte corăbii mici .
37 Şi s-a ridicat o furtună mare de vânt şi valurile băteau în
corabie, încât aceasta era aproape să se umple .
38 Şi el era la pupa corabiei, adormit pe o pernă; şi ei l-au tre-
zit şi i-a spus: Învăţătorule, nu îţi pasă că pierim?
39 Şi s-a ridicat şi a mustrat vântul şi a spus mării: Taci, liniş-
teşte-te! Şi vântul a încetat şi a fost o mare linişte .
40 Şi le-a spus: Pentru ce sunteţi aşa de fricoşi? Cum de nu
aveţi credinţă?
41  Şi  s-au  temut  cu  mare  teamă  şi  au  spus  unii  către  alţii:
Ce fel de om este acesta, că până şi vântul şi marea ascultă
de el?

565

Marcu  6

Capitolul 5

ŞI  au  ajuns  de  partea  cealaltă  a  mării,  în  ţinutul

Gadarenilor .

2 Şi când a ieşit din corabie, îndată l-a întâlnit un om ieşit
din morminte, cu un duh necurat,
3  Care  îşi  avea  locuinţa  printre  morminte;  şi  nimeni  nu  îl
putea lega, nici măcar cu lanţuri;
4 Pentru că el fusese deseori legat cu cătuşe şi lanţuri şi lan-
ţurile au fost rupte de către el şi cătuşele zdrobite în bucăţi;
şi nimeni nu a fost în stare să îl îmblânzească .
5 Şi totdeauna, noapte şi zi, era în munţi şi în morminte, stri-
gând şi tăindu-se cu pietre .
6  Dar  când  l-a  văzut  pe  Isus  de  departe,  a  alergat  şi  i  s-a
închinat,
7  Şi  a  strigat  cu  voce  tare  şi  a  spus:  Ce  am  eu  a  face  cu
tine,  Isuse,  Fiul  Dumnezeului  cel  preaînalt?  Te  conjur  pe
Dumnezeu, să nu mă chinuieşti;
8 Fiindcă îi spusese: Ieşi din omul acesta, duh necurat .
9 Şi l-a întrebat: Care este numele tău? Iar el a răspuns, zi-
când: Numele meu este Legiune, căci suntem mulţi .
10 Şi l-a implorat mult să nu îi trimită afară din ţinut .
11  Şi  acolo,  aproape  de  munţi,  era  o  turmă  mare  de  porci
păscând .
12 Şi toţi dracii l-au implorat, spunând: Trimite-ne în porci,
ca să intrăm în ei .
13 Şi îndată Isus i-a lăsat să plece . Şi duhurile necurate au
ieşit şi au intrat în porci; şi turma s-a aruncat furios în jos pe
râpă în mare (erau cam două mii) şi s-au înecat în mare .
14 Şi cei ce păşteau porcii au fugit şi au povestit în cetate şi în
ţinut . Iar oamenii au ieşit să vadă ce s-a întâmplat .
15 Şi au venit la Isus şi l-au văzut pe cel ce fusese posedat de
drac şi a avut legiunea, şezând şi îmbrăcat şi întreg la minte;
şi s-au temut .
16 Şi cei ce au văzut, le-au spus cum s-a întâmplat cu cel ce
fusese posedat de draci şi despre porci .
17 Şi au început să îl roage să plece afară din ţinuturile lor .
18  Şi  când  el  s-a  urcat  în  corabie,  cel  ce  fusese  posedat  de
drac l-a implorat să fie cu el .
19 Totuşi Isus nu l-a lăsat, ci i-a spus: Du-te acasă la ai tăi şi
povesteşte-le ce lucruri mari a făcut Domnul pentru tine şi
cum a avut milă de tine .
20 Iar el a plecat şi a început să vestească în Decapole ce lu-
cruri mari a făcut Isus pentru el; şi toţi se minunau .
21 ¶ Şi după ce Isus a trecut din nou de partea cealaltă, cu
corabia, s-au adunat mulţi oameni la el; şi el era lângă mare .
22  Şi  iată,  a  venit  unul  dintre  conducătorii  sinagogii,  pe
nume Iair; şi când l-a văzut, a căzut la picioarele lui,
23 Şi l-a implorat mult, spunând: Fetiţa mea zace pe moarte,
vino şi pune-ţi mâinile pe ea, ca să fie vindecată; şi va trăi .
24  Şi  Isus  s-a  dus  cu  el;  şi  mulţi  oameni  îl  urmau  şi  îl
îmbulzeau .
25 Şi o anume femeie, cu o scurgere de sânge de doisprezece
ani,
26 Şi care suferise multe lucruri de la mulţi doctori şi cheltu-
ise tot ce avusese şi nu se îmbunătăţise nimic, ci mai degrabă
îi mergea mai rău,
27 Când a auzit despre Isus, a venit în mulţime, în spatele lui
şi i-a atins haina .
28  Fiindcă  spunea:  Dacă  i-aş  atinge  doar  hainele,  voi  fi
sănătoasă .
29 Şi îndată, izvorul sângerării ei a secat; şi a simţit în trupul
ei că a fost vindecată de acea boală .

30 Şi Isus, cunoscând îndată în el însuşi că o putere a ieşit din
el, s-a întors în mulţime şi a spus: Cine mi-a atins hainele?
31 Şi discipolii lui i-au spus: Vezi mulţimea îmbulzindu-te şi
spui: Cine m-a atins?
32 Iar el s-a uitat de jur împrejur să o vadă pe cea care a făcut
acest lucru .
33 Dar femeia, temându-se şi tremurând, cunoscând ce s-a
făcut în ea, a venit şi i s-a prosternat în faţa lui şi i-a spus tot
adevărul .
34  Iar  el  i-a  spus:  Fiică,  credinţa  ta  te-a  făcut  sănătoasă;
mergi în pace şi fii vindecată de boala ta .
35 Pe când el încă vorbea, au venit de la casa conducătorului
sinagogii unii care spuneau: Fiica ta este moartă; pentru ce îl
mai tulburi pe Învăţătorul?
36 Dar îndată ce Isus a auzit cuvântul rostit, i-a zis conducă-
torului sinagogii: Nu te teme, crede numai .
37 Şi nu a lăsat pe nici unul să îl însoţească, decât pe Petru şi
Iacov şi Ioan, fratele lui Iacov .
38 Şi a venit la casa conducătorului sinagogii şi a văzut tu-
multul şi pe cei ce plângeau şi boceau mult .
39 Şi după ce a intrat, le-a spus: De ce faceţi tumult şi plân-
geţi? Copila nu este moartă, ci doarme .
40 Şi au râs în batjocură de el . Dar după ce i-a scos pe toţi
afară, el a luat pe tatăl şi pe mama copilei şi pe cei ce erau cu
el şi a intrat acolo unde zăcea copila .
41 Şi luând copila de mână i-a spus: Talita cumi; care este
tradus: Fetiţo, îţi spun, ridică-te .
42 Şi îndată fetiţa s-a sculat şi a umblat, fiindcă avea doispre-
zece ani . Iar ei erau înmărmuriţi cu mare uimire .
43 Şi le-a poruncit cu stricteţe ca nimeni să nu ştie aceasta; şi
a poruncit să îi fie dat ceva de mâncare .

Capitolul 6

îl urmează .

ŞI a plecat de acolo şi a venit în patria sa; şi discipolii săi

2 Şi când a venit sabatul, a început să îi înveţe în sinagogă; şi
mulţi, auzindu-l, erau înmărmuriţi, spunând: De unde are el
acestea? Şi ce înţelepciune îi este dată, încât şi fapte puternice
ca acestea sunt făcute prin mâinile lui?
3 Nu este acesta tâmplarul, fiul Mariei, fratele lui Iacov şi al
lui Iose şi al lui Iuda şi al lui Simon? Şi nu sunt surorile lui
aici cu noi? Şi se poticneau de el .
4 Dar Isus le-a spus: Un profet nu este fără onoare decât în
patria sa şi printre rudele sale şi în casa lui .
5 Şi nu a putut face acolo nici o lucrare puternică, decât că
şi-a pus mâinile peste câţiva bolnavi şi i-a vindecat .
6 Şi s-a minunat de necredinţa lor . Şi străbătea satele din jur,
învăţându-i .
7 ¶ Şi  a  chemat  pe  cei  doisprezece  şi  a  început  să  îi  trimi-
tă  înainte,  doi  câte  doi;  şi  le-a  dat  putere  peste  duhurile
necurate;
8 Şi le-a poruncit să nu ia nimic pentru drum, decât doar un
toiag; nici traistă, nici pâine, nici bani în brâu;
 9 Ci încălţaţi cu sandale; şi să nu îmbrace două haine .
10 Şi le-a spus: În orice loc ar fi să intraţi într-o casă, acolo să
rămâneţi până plecaţi din acel loc .
11 Şi oricine nu vă va primi, nici nu vă va asculta, când ple-
caţi de acolo, scuturaţi praful de sub picioarele voastre, ca
mărturie împotriva lor . Adevărat vă spun: Va fi mai uşor de
suportat pentru Sodoma şi Gomora în ziua judecăţii decât
pentru acea cetate .
12 Şi au plecat şi au predicat ca oamenii să se pocăiască .

566

Marcu  7

13  Şi  au  scos  mulţi  draci  şi  au  uns  cu  untdelemn  pe  mulţi
bolnavi şi i-au vindecat .
14 ¶ Şi împăratul Irod a auzit despre el, (pentru că numele lui
se răspândise) şi a spus: Ioan Baptist a înviat dintre morţi şi
din această cauză se arată fapte puternice în el .
15 Alţii au spus: Este Ilie . Şi alţii au spus: Este un profet, sau
ca unul dintre profeţi .
16 Dar când Irod a auzit, a spus: El este Ioan, pe care eu l-am
decapitat . El a înviat dintre morţi .
17 Fiindcă Irod însuşi a trimis şi a prins pe Ioan şi l-a legat în
închisoare din cauza Irodiadei, soţia fratelui său Filip, pen-
tru că se căsătorise cu ea .
18 Fiindcă Ioan îi spusese lui Irod: Nu îţi este legiuit să o ai
pe soţia fratelui tău .
19 De aceea Irodiada a avut o ceartă împotriva lui şi voia să
îl ucidă, dar nu a putut;
20 Fiindcă Irod se temea de Ioan, ştiind că el era un bărbat
drept şi un sfânt şi îl ocrotea; şi când îl auzea, făcea multe şi
îl asculta cu plăcere .
21 Şi când a venit o zi potrivită, Irod, de ziua lui de naştere,
a făcut o masă mai marilor săi şi marilor căpetenii şi celor
dintâi ai Galileei;
22 Şi când fiica acelei Irodiade a intrat şi a dansat şi a plăcut
lui Irod şi celor ce şedeau la masă cu el, împăratul i-a spus
fetei: Cere-mi orice doreşti şi îţi voi da .
23 Şi i-a jurat: Orice îmi vei cere, îţi voi da, până la jumă-
tate din împărăţia mea .
24 Iar ea a ieşit şi i-a spus mamei ei: Ce să cer? Iar ea a spus:
Capul lui Ioan Baptist .
25 Şi îndată a intrat cu grabă la împărat şi i-a cerut, spunând:
Voiesc să îmi dai îndată, pe o tavă, capul lui Ioan Baptist .
26 Şi împăratul a fost foarte întristat; totuşi, din cauza jură-
mântului şi a celor care şedeau la masă cu el, nu a voit să o
respingă .
27 Şi îndată împăratul a trimis un călău şi a poruncit să îi fie
adus capul; şi s-a dus şi l-a decapitat în închisoare,
28 Şi i-a adus capul pe o tavă şi l-a dat fetei; şi fata l-a dat
mamei ei .
29 Şi când au auzit discipolii lui, au venit şi i-au luat trupul
mort şi l-au pus într-un mormânt .
30 ¶ Şi apostolii s-au adunat la Isus şi i-au spus toate lucruri-
le, deopotrivă cele făcute şi cele ce au învăţat pe oameni .
31  Iar  el  le-a  spus:  Veniţi  voi  înşivă  la  o  parte,  într-un  loc
pustiu, şi odihniţi-vă un timp; fiindcă erau mulţi venind şi
plecând şi nu aveau timp nici să mănânce .
32 Şi au plecat cu corabia într-un loc pustiu, deoparte .
33 Şi oamenii i-au văzut plecând şi mulţi l-au cunoscut şi au
alergat pe jos până acolo, din toate cetăţile şi s-au dus înain-
tea lor şi s-au adunat la el .
34  Şi  Isus,  când  a  ieşit,  a  văzut  mulţi  oameni  şi  i  s-a  făcut
milă de ei, pentru că erau ca oi fără păstor; şi a început să îi
înveţe multe lucruri .
35 Şi când ziua era de acum trecută, discipolii săi au venit
la el şi au spus: Acesta este un loc pustiu şi ora este de acum
târzie .
36 Trimite-i ca să meargă în împrejurimile ţinutului şi în sate
şi să îşi cumpere pâine, fiindcă nu au nimic să mănânce .
37 Iar el a răspuns şi le-a zis: Daţi-le voi să mănânce . Iar ei
i-au spus: Să mergem şi să cumpăram pâine de două sute de
dinari şi să le dăm să mănânce?
38 Iar el le-a spus: Câte pâini aveţi? Mergeţi şi vedeţi . Şi după
ce s-au lămurit, ei au spus: Cinci şi doi peşti .

39  Şi  le-a  poruncit  să  îi  aşeze  pe  toţi  în  grupuri,  pe  iarba
verde .
40 Şi au şezut în rânduri câte o sută şi câte cincizeci .
41 Şi după ce a luat cele cinci pâini şi cei doi peşti, a privit
în sus spre cer şi a binecuvântat şi a frânt pâinile şi le-a dat
discipolilor săi să le pună înaintea lor; şi cei doi peşti i-a îm-
părţit printre toţi .
42 Şi au mâncat toţi şi s-au săturat .
43 Şi au ridicat douăsprezece coşuri pline de frânturi şi cu
rămăşiţele de la peşti .
44  Şi  cei  ce  au  mâncat  din  pâini  erau  cam  cinci  mii  de
bărbaţi .
45 ¶ Şi îndată a constrâns pe discipolii săi să intre în corabie
şi să meargă de cealaltă parte, înainte, spre Betsaida, în timp
ce el dădea drumul mulţimii .
46 Şi după ce i-a trimis, a plecat pe munte, să se roage .
47 Şi când s-a făcut seară, corabia era în mijlocul mării iar
el singur pe uscat .
48  Şi  i-a  văzut  chinuindu-se  cu  vâslirea  fiindcă  vântul  era
împotriva lor; şi cam pe la garda a patra a nopţii a venit spre
ei umblând pe mare şi ar fi voit să treacă pe lângă ei .
49 Dar când l-au văzut umblând pe mare, au presupus că era
un duh şi au strigat;
50 Fiindcă toţi l-au văzut şi au fost tulburaţi . Şi îndată a vor-
bit cu ei şi le-a spus: Îndrăzniţi; eu sunt, nu vă temeţi!
51 Şi s-a urcat la ei în corabie şi vântul a încetat; şi au fost
uimiţi peste măsură în ei înşişi şi se minunau .
52 Fiindcă nu pricepeau miracolul pâinilor, fiindcă inima lor
era împietrită .
53  ¶  Şi  după  ce  au  trecut  dincolo,  au  venit  în  ţinutul
Ghenezaretului şi au tras la ţărm .
54 Şi după ce au ieşit din corabie, îndată l-au cunoscut,
55 Şi alergau prin întreg ţinutul acela de jur împrejur şi înce-
peau să îi aducă pe paturi pe cei bolnavi, acolo unde auzeau
că este el .
56 Şi oriunde intra în sate, sau cetăţi, sau ţinuturi, puneau pe
bolnavi în străzi şi îl implorau ca ei măcar să îi atingă margi-
nea hainei; şi câţi l-au atins au fost făcuţi sănătoşi .

CApitoLuL 7

au venit din Ierusalim .

ATUNCI s-au adunat la el fariseii şi anumiţi scribi care

2 Şi când au văzut pe unii din discipolii lui mâncând pâine
cu mâinile spurcate, adică nespălate, îi învinovăţeau .
3 Fiindcă fariseii şi toţi iudeii, dacă nu se spală des pe mâini,
nu mănâncă, ţinând tradiţia bătrânilor .
4 Şi când vin de la piaţă, dacă nu se îmbăiază, nu mănâncă .
Şi sunt multe alte lucruri, pe care le-au primit să le ţină, pre-
cum este: îmbăierea cupelor şi a oalelor şi a vaselor de aramă
şi a meselor .
5 Atunci fariseii şi scribii l-au întrebat: De ce nu umblă dis-
cipolii tăi conform tradiţiei bătrânilor, ci mănâncă pâine cu
mâini nespălate?
6 El a răspuns şi le-a zis: Bine a profeţit Isaia despre voi, fă-
ţarnicilor, aşa cum este scris: Acest popor mă onorează cu
buzele lor, dar inima lor este departe de mine .
7 Dar în zadar mi se închină, învăţând pe oameni ca doctri-
ne poruncile oamenilor .
8 Fiindcă lăsând deoparte porunca lui Dumnezeu, ţineţi tra-
diţia oamenilor, precum îmbăierea oalelor şi a cupelor; şi fa-
ceţi multe astfel de lucruri asemănătoare .
9 Şi le-a spus: Prea bine respingeţi porunca lui Dumnezeu,

567

Marcu  8

ca să ţineţi propria voastră tradiţie .
10 Fiindcă Moise a spus: Onorează pe tatăl tău şi pe mama ta;
şi: Cel ce blestemă pe tată sau mamă, de moarte să moară;
11 Dar voi spuneţi: Dacă un om va spune tatălui sau mamei
sale: Este corban, altfel spus, orice ţi-ar fi de folos de la mine
este un dar; va fi liber,
12 Şi nu îl mai lăsaţi să facă ceva pentru tatăl său sau mama
sa;
13  Făcând  fără  efect  cuvântul  lui  Dumnezeu  prin  tradiţia
voastră,  pe  care  aţi  dat-o;  şi  faceţi  multe  astfel  de  lucruri
asemănătoare .
14  Şi  după  ce  a  chemat  pe  toţi  oamenii,  le-a  spus:  Daţi-mi
fiecare ascultare şi înţelegeţi;
15  Nu  este  nimic  din  afara  unui  om,  care  intrând  în  el  îl
poate spurca, ci lucrurile care ies din el, acelea sunt cele ce
spurcă pe om .
16 Dacă are cineva urechi de auzit, să audă .
17 Şi când a intrat în casă, ieşind din mulţime, discipolii săi
l-au întrebat despre parabolă .
18 Iar el le-a spus: Si voi sunteţi fără înţelegere? Nu pricepeţi
că orice intră în om din afară, nu îl poate spurca;
19 Pentru că nu intră în inima lui, ci în pântece şi iese în haz-
na, curăţind toate mâncările?
20 Şi a spus: Ce iese din om, aceea spurcă pe om .
21 Fiindcă dinăuntru, din inima oamenilor, ies gânduri rele,
adultere, curvii, ucideri,
22  Hoţii,  lăcomii,  stricăciuni,  înşelăciune,  desfrânare,  un
ochi rău, blasfemie, mândrie, nebunie;
23 Toate aceste rele ies dinăuntru şi spurcă omul .
24 ¶ Şi de acolo s-a sculat şi s-a dus între marginile Tirului şi
ale Sidonului şi a intrat într-o casă şi dorea ca nimeni să nu
ştie; dar nu a putut fi ascuns .
25 Fiindcă o femeie, a cărei fetiţă avea un duh necurat, a au-
zit despre el şi a venit şi a căzut la picioarele lui;
26  Femeia  era  grecoaică,  siro-feniciană  prin  naştere;  şi  l-a
implorat să scoată dracul din fiica ei .
27 Dar Isus i-a spus: Lasă întâi copiii să se sature; fiindcă nu
este potrivit să iei pâinea copiilor şi să o arunci la căţei .
28 Iar ea a răspuns şi i-a zis: Da, Doamne, totuşi şi căţeii de
sub masă mănâncă din firimiturile copiilor .
29 Şi el i-a spus: Pentru acest cuvânt, du-te; dracul a ieşit din
fiica ta .
30 Şi când a ajuns acasă, a găsit dracul plecat şi pe fiica ei
întinsă pe pat .
31 ¶ Şi din nou, plecând din ţinuturile Tirului şi Sidonului, a
venit la marea Galileei, prin mijlocul ţinuturilor Decapolei .
32 Şi ei i-au adus pe unul care era surd şi avea un impedi-
ment în vorbire; şi l-au implorat să îşi pună mâna pe el .
33 Şi l-a luat deoparte afară din mulţime şi şi-a pus degetele
în urechile lui şi a scuipat şi i-a atins limba,
34 Şi privind în sus spre cer, a oftat şi i-a spus: Effata, care
înseamnă, Deschide-te .
35 Şi îndată urechile i-au fost deschise şi frâul limbii sale a
fost dezlegat şi vorbea clar .
36 Şi le-a poruncit să nu spună nimănui; dar cu cât le porun-
cea mai mult, cu atât mai mult proclamau aceasta .
37  Şi  erau  peste  măsură  de  înmărmuriţi,  spunând:  Toate
le-a făcut bine; face deopotrivă pe surzi să audă şi pe muţi
să vorbească .

CApitoLuL 8

ÎN acele zile mulţimea fiind foarte mare şi neavând nimic

să mănânce, Isus i-a chemat pe discipolii săi şi le-a spus:
2 Mi-e milă de mulţime, pentru că sunt acum de trei zile cu
mine şi nu au ce să mănânce;
3 Şi dacă le dau drumul la casele lor postind, vor leşina pe
drum; fiindcă unii dintre ei au venit de departe .
4 Şi discipolii lui i-au răspuns: De unde poate cineva să satu-
re pe aceştia cu pâine, aici, în pustie?
5 Iar el i-a întrebat: Câte pâini aveţi? Iar ei au spus: Şapte .
6 Şi a poruncit mulţimii să şadă pe pământ; şi a luat cele şap-
te pâini, a adus mulţumiri, a frânt şi a dat discipolilor săi să
le pună înainte; şi le-au pus înaintea oamenilor .
7 Şi aveau câţiva peştişori; şi binecuvântând a poruncit să îi
pună şi pe aceştia înainte .
8 Aşa că au mâncat şi s-au săturat; şi au ridicat din frânturile
care au rămas şapte coşuri .
9 Şi cei ce mâncaseră au fost în jur de patru mii; şi le-a dat
drumul .
10 ¶ Şi îndată a intrat într-o corabie cu discipolii săi şi a venit
în părţile Dalmanutei .
11 Şi fariseii au venit şi au început să îi pună întrebări, cău-
tând de la el un semn din cer, ispitindu-l .
12 Şi a oftat adânc în duhul său şi a spus: De ce caută gene-
raţia aceasta un semn? Adevărat vă spun: Un semn nu va fi
dat acestei generaţii .
13 Şi lăsându-i, a intrat din nou în corabie şi a plecat de par-
tea cealaltă .
14 ¶ Şi discipolii uitaseră să ia pâini şi nici nu aveau cu ei în
corabie mai mult de o pâine .
15 Şi le-a poruncit, spunând: Fiţi atenţi, păziţi-vă de dospea-
la fariseilor şi de dospeala lui Irod .
16  Şi  discutau  întrei  ei,  spunând:  A  spus  aşa  pentru  că  nu
avem pâine .
17 Şi Isus ştiind aceasta, le-a spus: De ce discutaţi că nu aveţi
pâini?  Încă  nu  pricepeţi,  nici  nu  înţelegeţi?  Vă  împietriţi
încă inima?
18 Având ochi, nu vedeţi? Şi având urechi, nu auziţi? Şi nu
vă amintiţi?
19  Când  am  frânt  cele  cinci  pâini  pentru  cei  cinci  mii,
câte  coşuri  pline  de  frânturi  aţi  ridicat?  Ei  i-au  spus:
Douăsprezece .
20 Şi când, am frânt cele şapte pentru patru mii, câte coşuri
pline de frânturi aţi ridicat? Şi au spus: Şapte .
21 Şi le-a spus: Cum de nu înţelegeţi?
22 ¶ Şi a venit la Betsaida; şi i-au adus un orb şi l-au implorat
să îl atingă .
23 Şi luând mâna orbului, l-a condus afară din sat; şi scui-
pând pe ochii lui şi punându-şi mâinile peste el, l-a întrebat
dacă vede ceva .
24  Şi  privind  în  sus,  a  zis:  Văd  oameni  precum  pomii,
umblând .
25  După  aceea  şi-a  pus  din  nou  mâinile  pe  ochii  lui  şi  l-a
făcut  să  privească  în  sus;  şi  a  fost  refăcut  şi  vedea  clar  pe
fiecare .
26 Şi l-a trimis acasă, spunând: Nici nu intra în sat, nici nu
spune nimănui în sat .
27  ¶  Şi  Isus  şi  discipolii  săi  au  ieşit  în  satele  din  Cezareea
Filippi; şi pe drum i-a întrebat pe discipolii lui, spunându-le:
Cine spun oamenii că sunt eu?
28 Şi au răspuns: Ioan Baptist, iar alţii: Ilie; şi alţii: Unul din-
tre profeţi .

568

Marcu  9

29 Iar el le-a spus: Dar voi, cine spuneţi că sunt eu? Şi Petru
răspunzând îi zice: Tu eşti Cristosul .
30 Şi le-a poruncit să nu spună nimănui despre el .
31 Şi a început să îi înveţe, că Fiul omului trebuie să sufere
multe lucruri şi să fie respins de bătrâni şi de preoţii de sea-
mă şi scribi şi să fie ucis şi după trei zile să învie .
32 Şi vorbea pe faţă acel cuvânt . Şi Petru l-a luat deoparte şi
a început să îl mustre .
33 Dar el, întorcându-se şi privind la discipolii săi, l-a mus-
trat pe Petru, spunând: Du-te înapoia mea, Satan . Pentru că
nu gândeşti lucrurile lui Dumnezeu, ci lucrurile oamenilor .
34 ¶ Şi chemând la el mulţimea, împreună cu discipolii săi,
le-a spus: Oricine voieşte să vină după mine, să se dezică de
el însuşi şi să îşi ridice crucea şi să mă urmeze .
35 Fiindcă oricine voieşte să îşi salveze viaţa, o va pierde; dar
oricine îşi va pierde viaţa pentru mine şi pentru evanghelie,
acela şi-o va salva .
36 Fiindcă la ce îi va folosi unui om, dacă va câştiga lumea
întreagă, şi îşi va pierde propriul suflet?
37 Sau ce va da un om în schimb pentru sufletul său?
38 De aceea oricine se va ruşina de mine şi de cuvintele mele
în  această  generaţie  adulteră  şi  păcătoasă,  de  acela  şi  Fiul
omului se va ruşina când va veni în gloria Tatălui său cu în-
gerii sfinţi .

CApitoLuL 9

ŞI le-a spus: Adevărat vă spun că: Sunt unii dintre cei ce

stau  în  picioare  aici,  care  nicidecum  nu  vor  gusta  din
moarte, până ce nu vor fi văzut împărăţia lui Dumnezeu ve-
nind cu putere .
2 ¶ Şi după şase zile, Isus ia pe Petru şi pe Iacov şi pe Ioan şi
îi conduce sus pe un munte înalt, singuri, la o parte; şi a fost
transfigurat înaintea lor .
3  Şi  hainele  sale  au  devenit  strălucitoare,  peste  măsură  de
albe, ca zăpada; aşa cum nici un înălbitor de pe pământ nu
le poate înălbi .
4 Şi li s-au arătat Ilie cu Moise; şi vorbeau cu Isus .
5 Şi Petru a răspuns şi i-a zis lui Isus: Învăţătorule, este bine
pentru noi a fi aici; şi să facem trei tabernacole: unul pentru
tine şi unul pentru Moise şi unul pentru Ilie .
6  Fiindcă  nu  ştia  ce  să  spună;  fiindcă  erau  foarte
înspăimântaţi .
7 Şi s-a făcut un nor care i-a umbrit; şi o voce a venit din nor,
spunând: Acesta este Fiul meu preaiubit: Ascultaţi-l!
8 Şi dintr-o dată, când s-au uitat de jur împrejur, nu au mai
văzut pe nimeni, decât numai pe Isus cu ei .
9 Şi pe când coborau ei de pe munte, le-a poruncit să nu spu-
nă  nimănui  ce  lucruri  au  văzut,  până  ce  Fiul  omului  va  fi
înviat dintre morţi .
10 Şi au ţinut în ei acel cuvânt, întrebându-se unul pe altul ce
ar însemna învierea dintre morţi .
11 Şi l-au întrebat, spunând: De ce spun scribii că Ilie trebuie
să vină întâi?
12 Iar el, răspunzând, le-a zis: Ilie, într-adevăr, venind întâi,
restaurează toate lucrurile; şi după cum este scris despre Fiul
omului, că trebuie să sufere multe şi să fie făcut de nimic .
13 Dar vă spun că: Ilie a şi venit şi i-au făcut orice au voit, aşa
cum este scris despre el .
14 ¶ Şi când a venit la discipoli, a văzut o mulţime mare îm-
prejurul lor şi pe scribi întrebându-se cu ei .
15 Şi îndată toţi oamenii, când l-au văzut, au fost foarte ui-
miţi, şi alergând la el, îl salutau .

16 Şi i-a întrebat pe scribi: Ce vă întrebaţi cu ei?
17 Şi unul din mulţime a răspuns şi a zis: Învăţătorule, am
adus la tine pe fiul meu, care are un duh mut;
18 Şi oriunde îl apucă, îl zgâlţâie şi face spume şi îşi scrâşneş-
te dinţii şi rămâne vlăguit; şi am vorbit cu discipolii tăi ca să
îl scoată; şi ei nu au fost în stare .
19 Iar el i-a răspuns şi a zis: O, generaţie fără credinţă, până
când  voi  fi  cu  voi?  Până  când  vă  voi  răbda?  Aduceţi-l  la
mine .
20 Şi l-au adus la el . Şi când l-a văzut, îndată duhul l-a zgâlţâ-
it şi el a căzut la pământ şi se zvârcolea făcând spume .
21 Şi l-a întrebat pe tatăl lui: De cât timp i se întâmplă aceas-
ta? Iar el a spus: Din copilărie .
22 Şi deseori îl aruncă în foc şi în ape, ca să îl nimicească; dar
dacă poţi face ceva, ai milă de noi şi ajută-ne .
23 Iar Isus i-a spus: Dacă poţi crede, toate lucrurile sunt po-
sibile celui ce crede .
24 Şi îndată tatăl copilului a strigat şi a spus cu lacrimi: Cred,
Doamne; ajută a mea necredinţă .
25 Când Isus a văzut că mulţimea se aduna alergând, a mus-
trat duhul necurat, spunându-i: Duhule mut şi surd, eu îţi
poruncesc, ieşi din el şi nu mai intra în el .
26 Şi duhul a strigat şi l-a zgâlţâit tare şi a ieşit din el; şi era ca
unul mort; încât mulţi au spus: Este mort .
27 Dar Isus, luându-l de mână, l-a ridicat; iar el s-a sculat .
28 Şi după ce el a intrat în casă, discipolii săi l-au întrebat
deoparte: Noi de ce nu l-am putut scoate afară?
29 Iar el le-a spus: Acest fel nu poate ieşi afară prin nimic,
decât prin rugăciune şi postire .
30 ¶ Şi au plecat de acolo şi au trecut prin Galileea; şi nu voia
ca cineva să ştie .
31 Fiindcă învăţa pe discipolii săi şi le spunea: Fiul omului
este trădat în mâinile oamenilor iar ei îl vor ucide; şi după ce
va fi fost ucis, a treia zi va învia .
32  Dar  nu  au  înţeles  acea  spusă  şi  le-a  fost  teamă  să  îl
întrebe .
33  ¶  Şi  a  venit  la  Capernaum  şi  fiind  în  casă,  i-a  întrebat:
Pentru ce v-aţi contrazis între voi pe drum?
34 Dar tăceau, fiindcă pe drum s-au contrazis unii cu alţii
cine va fi cel mai mare .
35 Şi a şezut şi a chemat pe cei doisprezece şi le-a spus: Dacă
cineva doreşte să fie cel dintâi, să fie cel de pe urmă între toţi
şi servitor al tuturor .
36 Şi a luat un copilaş şi l-a pus în mijlocul lor; şi după ce l-a
luat în braţe, le-a spus:
37 Oricine va primi pe unul din acest fel de copilaşi în nu-
mele meu, pe mine mă primeşte; şi oricine mă primeşte pe
mine, nu pe mine mă primeşte, ci pe cel ce m-a trimis .
38 Şi Ioan i-a răspuns, zicând: Învăţătorule, noi am văzut pe
unul scoţând draci în numele tău şi el nu ne urmează; şi l-am
oprit, pentru că nu ne urmează .
39 Dar Isus a spus: Nu îl opriţi, fiindcă nu este nici un om
care să facă un miracol în numele meu şi care îndată să poată
vorbi rău despre mine .
40  Fiindcă  cine  nu  este  împotriva  noastră,  este  de  partea
noastră .
41 Fiindcă oricine vă va da să beţi un pahar cu apă în numele
meu, pentru că aparţineţi lui Cristos, adevărat vă spun, nu
îşi va pierde răsplata .
42 ¶ Şi oricine va poticni pe unul dintre micuţii care cred în
mine, este mai bine pentru el ca o piatră de moară să îi fie
atârnată de gât şi să fie aruncat în mare .

569

Marcu  10

43 Şi dacă mâna ta te poticneşte, reteaz-o; este mai bine pen-
tru tine să intri în viaţă ciung, decât să ai două mâini şi să
mergi în iad, în focul ce niciodată nu se va stinge,
44 Unde viermele lor nu moare şi focul nu se stinge .
45 Şi dacă piciorul tău te poticneşte, retează-l; este mai bine
pentru tine să intri în viaţă şchiop, decât să ai două picioare
şi să fii aruncat în iad, în focul ce niciodată nu se va stinge .
46 Unde viermele lor nu moare şi focul nu se stinge .
47  Şi  dacă  ochiul  tău  te  poticneşte,  scoate-l;  este  mai  bine
pentru tine să intri în împărăţia lui Dumnezeu cu un ochi,
decât să ai doi ochi şi să fii aruncat în focul iadului,
48 Unde viermele lor nu moare şi focul nu se stinge .
49 Căci fiecare va fi sărat cu foc şi fiecare sacrificiu va fi sărat
cu sare .
50 Sarea este bună; dar dacă sarea îşi pierde gustul, cu ce o
veţi drege? Să aveţi sare în voi înşivă şi pace unii cu alţii .

CApitoLuL 10

ŞI s-a sculat de acolo şi a venit în ţinuturile Iudeii prin par-

tea de dincolo a Iordanului: şi din nou au mers mulţimi la

el; şi aşa cum era obişnuit, i-a învăţat din nou .
2 Şi fariseii au venit la el şi l-au întrebat, ispitindu-l: Este le-
giuit unui bărbat să divorţeze de soţia lui?
3 Iar el le-a răspuns şi le-a zis: Ce v-a poruncit Moise?
4 Şi au spus: Moise a permis să scrie o carte de despărţire şi
să divorţeze de ea .
5 Iar Isus a răspuns şi le-a zis: Din cauza împietririi inimii
voastre v-a scris el această poruncă .
6 Dar de la începutul creaţiei Dumnezeu i-a făcut parte băr-
bătească şi parte femeiască .
7 Din această cauză va lăsa un bărbat pe tatăl său şi pe mama
sa şi se va lipi de soţia sa .
8 Şi cei doi vor fi o singură carne; aşa că nu mai sunt doi, ci
o singură carne .
9 De aceea ce a unit Dumnezeu, omul să nu despartă .
10 Şi în casă, discipolii lui l-au întrebat din nou despre ace-
laşi lucru .
11 Iar el le-a spus: Oricine va divorţa de soţia lui şi se va că-
sători cu alta, comite adulter împotriva ei .
12 Şi dacă o femeie va divorţa de soţul ei şi va fi căsătorită cu
altul, ea comite adulter .
13 ¶ Şi i-au adus copilaşi ca să îi atingă, dar discipolii i-au
mustrat pe aceia care îi aduceau .
14 Iar Isus, văzând, s-a indignat şi le-a spus: Lăsaţi copilaşii
să vină la mine şi nu îi opriţi; fiindcă a unora ca ei este împă-
răţia lui Dumnezeu .
15  Adevărat  vă  spun:  Oricine  nu  va  primi  împărăţia  lui
Dumnezeu ca un copilaş, nicidecum nu va intra în ea .
16  Şi  luându-i  în  braţe,  şi-a  pus  mâinile  peste  ei  şi  i-a
binecuvântat .
17 ¶ Şi după ce a ieşit la drum, a venit unul alergând şi a în-
genuncheat înaintea lui şi l-a întrebat: Bunule Învăţător, ce
să fac ca să moştenesc viaţă eternă?
18 Iar Isus i-a spus: De ce mă numeşti bun? Nimeni nu este
bun decât unul, adică, Dumnezeu .
19 Poruncile le cunoşti: Să nu comiţi adulter, Să nu ucizi, Să
nu furi, Să nu aduci mărturie falsă, Să nu escrochezi, Să ono-
rezi pe tatăl tău şi pe mama ta .
20 Iar el a răspuns şi i-a zis: Învăţătorule, toate acestea le-am
păzit din tinereţea mea .
21 Atunci Isus, privindu-l, l-a iubit şi i-a spus: Un lucru îţi
lipseşte; du-te, vinde orice ai şi dă săracilor şi vei avea tezaur

în cer; şi vino, ridică crucea şi urmează-mă .
22 Iar el s-a întristat la acel cuvânt şi a plecat mâhnit; pentru
că avea multe averi .
23  Şi  Isus  uitându-se  împrejur,  le-a  spus  discipolilor  săi:
Cât de greu vor intra în împărăţia lui Dumnezeu cei ce au
bogăţii .
24 Şi discipolii au fost înmărmuriţi la cuvintele lui . Iar Isus
răspunde din nou şi le zice: Copii, cât de greu este pentru cei
ce se încred în bogăţii să intre în împărăţia lui Dumnezeu .
25 Este mai uşor să treacă o cămilă prin urechea unui ac, de-
cât să intre un om bogat în împărăţia lui Dumnezeu .
26  Şi  au  fost  înmărmuriţi  peste  măsură,  spunând  între  ei:
Atunci cine poate fi salvat?
27 Şi Isus uitându-se la ei, spune: La oameni este imposibil,
dar nu la Dumnezeu; căci la Dumnezeu toate sunt posibile .
28 Atunci Petru a început să îi spună: Iată, noi am lăsat toate
şi te-am urmat .
29 Iar Isus a răspuns şi a zis: Adevărat vă spun: Nu este nici
un  om  care  a  lăsat  casă,  sau  fraţi,  sau  surori,  sau  tată,  sau
mamă, sau soţie, sau copii, sau pământuri, din cauza mea şi
a evangheliei,
30 Şi să nu primească cumva însutit acum în acest timp, case
şi fraţi şi surori şi mame şi copii şi pământuri, cu persecuţii;
şi în lumea ce vine, viaţă eternă .
31 Dar mulţi care sunt cei dintâi vor fi cei de pe urmă şi cei
de pe urmă vor fi cei dintâi .
32 ¶ Şi erau pe cale, urcându-se la Ierusalim; şi Isus mergea
înaintea lor; şi erau uimiţi; şi pe când îl urmau, le era teamă .
Şi i-a strâns din nou pe cei doisprezece şi a început să le spu-
nă ce lucruri i se vor întâmpla,
33 Spunând: Iată, ne urcăm la Ierusalim; şi Fiul omului va
fi  predat  marilor  preoţi  şi  scribilor;  şi  îl  vor  condamna  la
moarte şi îl vor preda neamurilor .
34 Şi îl vor batjocori şi îl vor biciui şi îl vor scuipa şi îl vor
ucide; şi a treia zi va învia .
35  ¶  Şi  Iacov  şi  Ioan,  fiii  lui  Zebedei,  vin  la  el,  spunând:
Învăţătorule, voim ca să ne faci ce vom cere .
36 Iar el le-a spus: Ce voiţi să vă fac?
37 Iar ei i-au spus: Dă-ne ca să şedem unul la dreapta ta şi
celălalt la stânga ta, în gloria ta .
38 Dar Isus le-a spus: Nu ştiţi ce cereţi . Puteţi bea paharul
pe care îl beau eu? Şi să fiţi botezaţi cu botezul cu care sunt
botezat eu?
39 Iar ei i-au spus: Putem . Iar Isus le-a spus: Într-adevăr veţi
bea paharul pe care îl beau eu; şi cu botezul cu care sunt bo-
tezat eu, veţi fi botezaţi;
40 Dar a şedea la dreapta şi la stânga mea nu este al meu a da;
ci va fi dat celor pentru care a fost pregătit .
41 Şi după ce au auzit cei zece, au început să fie indignaţi pe
Iacov şi Ioan .
42  Dar  Isus,  chemându-i,  le  spune:  Ştiţi  că  cei  socotiţi  să
domnească peste neamuri exercită domnie asupra lor; şi mai
marii lor exercită autoritate asupra lor .
43 Dar între voi nu va fi aşa; ci oricine voieşte să devină mare
printre voi, va fi servitorul vostru .
44  Şi  oricine  dintre  voi  voieşte  să  devină  primul,  va  fi  rob
tuturor .
45 Căci chiar Fiul omului a venit nu pentru a fi servit, ci a
servi şi a-şi da viaţa răscumpărare pentru mulţi .
46 ¶ Şi au venit la Ierihon; şi pe când ieşea el din Ierihon cu
discipolii săi şi cu o mare mulţime, Bartimeu orbul, fiul lui
Timeu, şedea lângă drumul mare cerşind .

570

Marcu  12

47  Şi  auzind  că  era  Isus  din  Nazaret,  a  început  să  strige  şi
spunea: Isuse, Fiul lui David, ai milă de mine .
48 Şi mulţi îl mustrau că ar trebui să tacă; dar el striga şi mai
mult: Fiul lui David, ai milă de mine .
49 Şi Isus oprindu-se a poruncit să fie chemat . Şi au chemat
pe orb, spunându-i: Îndrăzneşte, ridică-te, el te cheamă .
50 Şi el, aruncându-şi haina, s-a sculat şi a venit la Isus .
51 Şi Isus, răspunzând, îi zice: Ce voieşti să îţi fac? Iar orbul
i-a spus: Doamne, să primesc vedere .
52 Şi Isus i-a spus: Du-te; credinţa ta te-a făcut sănătos . Şi
îndată şi-a primit vederea şi l-a urmat pe Isus pe cale .

CApitoLuL 11

ŞI  când  au  ajuns  aproape  de  Ierusalim,  înspre  Betfaghe

şi Betania, la muntele Măslinilor, a trimis înainte pe doi

dintre discipolii săi,
2 Şi le-a spus: Duceţi-vă în satul dinaintea voastră; şi îndată
ce veţi fi intrat în el veţi găsi un măgăruş legat, pe care nu a
şezut niciodată un om; dezlegaţi-l şi aduceţi-l .
3 Şi dacă vă spune cineva: De ce faceţi aceasta? Spuneţi că
Domnul are nevoie de el; şi îndată îl va trimite aici .
4 Şi s-au dus şi au găsit măgăruşul legat afară, lângă uşă, în
locul unde se întâlnesc două drumuri; şi l-au dezlegat .
5 Şi unii dintre cei ce stăteau în picioare acolo le-au spus: Ce
faceţi dezlegând măgăruşul?
6 Iar ei le-au spus aşa cum le poruncise Isus; şi i-au lăsat să
plece .
7 Şi au adus măgăruşul la Isus şi şi-au aruncat hainele pe el;
iar el a şezut pe el .
8 Şi mulţi îşi aşterneau hainele pe cale; şi alţii tăiau ramuri
din copaci şi le aşterneau pe cale .
9  Şi  cei  ce  mergeau  înainte  şi  cei  ce  veneau  după,  strigau,
spunând:  Osana!  Binecuvântat  este  cel  ce  vine  în  numele
Domnului,
10  Binecuvântată  fie  împărăţia  tatălui  nostru  David,  care
vine în numele Domnului . Osana în cele prea înalte!
11 Şi Isus a intrat în Ierusalim şi în templu; şi după ce a privit
toate lucrurile de jur împrejur, fiind ora serii, a ieşit înspre
Betania cu cei doisprezece .
12 ¶ Şi a doua zi, când veneau din Betania, a flămânzit;
13 Şi văzând de departe un smochin care avea frunze, a ve-
nit să caute dacă cumva găseşte ceva pe el; şi când a ajuns
la  el,  nu  a  găsit  nimic  decât  frunze;  fiindcă  nu  era  timpul
smochinelor .
14 Şi Isus, luând cuvântul, i-a zis smochinului: De acum îna-
inte, niciodată, nici un om să nu mănânce fructe din tine . Şi
discipolii lui au auzit .
15 Şi au venit la Ierusalim; şi Isus a intrat în templu şi a înce-
put să scoată afară pe cei ce vindeau şi cumpărau în templu;
şi a răsturnat mesele schimbătorilor de bani şi scaunele celor
ce vindeau porumbei;
16 Şi nu lăsa ca cineva să poarte vreun vas prin templu .
17 Şi i-a învăţat, spunându-le: Nu este scris: Casa mea va fi
numită de toate naţiunile, casa rugăciunii? Dar voi aţi făcut
din ea o peşteră de tâlhari .
18 Şi scribii şi preoţii de seamă au auzit şi au căutat cum să
îl nimicească; fiindcă se temeau de el, pentru că toată mulţi-
mea era înmărmurită de doctrina lui .
19 Şi când s-a făcut seară a ieşit din cetate .
20 ¶ Şi dimineaţa, pe când treceau, au văzut smochinul uscat
din rădăcini .
21  Şi  Petru,  amintindu-şi,  i-a  spus:  Învăţătorule,  iată,

le-a  zis:  Aveţi  credinţă  în

smochinul pe care l-ai blestemat este uscat .
22  Iar  Isus,  răspunzând,
Dumnezeu!
23  Fiindcă  adevărat  vă  spun:  Că  oricine  va  spune  acestui
munte: Ridică-te şi aruncă-te în mare; şi nu se va îndoi în
inima lui, ci va crede că acele lucruri pe care le spune se vor
face, el va avea orice spune .
24 De aceea vă spun: Tot ce doriţi când vă rugaţi, să credeţi
că veţi primi şi veţi avea .
25  Şi  când  staţi  în  picioare  rugându-vă,  iertaţi  dacă  aveţi
ceva împotriva oricui; pentru ca şi Tatăl vostru care este în
cer să vă ierte greşelile voastre .
26 Dar dacă voi nu iertaţi, nici Tatăl vostru care este în cer
nu va ierta greşelile voastre .
27 ¶ Şi au venit din nou la Ierusalim; şi pe când se plimba
el  prin  templu,  au  venit  la  el  preoţii  de  seamă  şi  scribii  şi
bătrânii,
28 Şi i-au spus: Cu ce autoritate faci acestea? Şi cine ţi-a dat
această autoritate să faci acestea?
29  Iar  Isus  a  răspuns  şi  le-a  zis:  Vă  voi  întreba  şi  eu  o  în-
trebare şi răspundeţi-mi şi vă voi spune cu ce autoritate fac
acestea .
30 Botezul lui Ioan era din cer, sau de la oameni? Răspundeţi-
mi .
31 Şi discutau între ei, spunând: Dacă spunem: Din cer; va
spune: Atunci de ce nu l-aţi crezut?
32 Dar dacă spunem: De la oameni; se temeau de popor, fi-
indcă toţi oamenii îl considerau pe Ioan, că era, într-adevăr,
profet .
33 Şi au răspuns şi i-au zis lui Isus: Nu ştim . Şi Isus, răspun-
zând, le zice: Nici eu nu vă spun cu ce autoritate fac acestea .

CApitoLuL 12

ŞI a început să le vorbească în parabole . Un anumit om a

sădit o vie şi a pus o îngrăditură împrejur şi a săpat un
teasc şi a zidit un turn şi a arendat-o unor viticultori şi a ple-
cat într-o ţară îndepărtată .
2 Şi la timpul cuvenit a trimis un rob la viticultori, ca să pri-
mească de la viticultori din rodul viei .
3 Dar ei l-au prins şi l-au bătut şi l-au trimis fără nimic .
4 Şi el, din nou, a trimis alt rob la ei; iar ei au aruncat cu pie-
tre în el şi l-au rănit la cap şi l-au trimis ocărât .
5 Şi din nou a trimis pe un altul; şi pe acela l-au ucis; şi pe
mulţi alţii: pe unii bătându-i şi pe alţii ucigându-i .
6 De aceea mai având un singur fiu, pe preaiubitul său, l-a
trimis şi pe el la ei în cele din urmă, spunând: Îl vor respecta
pe fiul meu .
7 Dar acei viticultori au spus între ei: Acesta este moştenito-
rul; veniţi să îl ucidem şi moştenirea va fi a noastră .
8 Iar ei l-au luat şi l-au ucis şi l-au scos afară din vie .
9 Ce va face aşadar domnul viei? Va veni şi va nimici pe viti-
cultori şi va da via altora .
10 Şi nu aţi citit această scriptură? Piatra pe care au respins-o
zidarii, aceasta a devenit capul colţului temeliei;
11 Aceasta este facerea DOMNULUI; şi este minunat în ochii
noştri .
12  Şi  căutau  să  pună  mâna  pe  el,  dar  se  temeau  de  popor;
fiindcă ştiau că spusese parabola împotriva lor; şi l-au lăsat
şi s-au dus .
13 ¶ Şi au trimis la el pe unii dintre farisei şi dintre irodieni,
să îl prindă în cuvinte .
14  Şi  când  au  venit,  i-au  spus:  Învăţătorule,  ştim  că  eşti

571

Marcu  13

adevărat şi nu îţi pasă de nimeni; fiindcă nu te uiţi la faţa oa-
menilor, ci înveţi calea lui Dumnezeu în adevăr: Este legiuit
a da tribut Cezarului, sau nu?
15 Să dăm, sau să nu dăm? Dar el, cunoscând făţărnicia lor,
le-a  spus:  De  ce  mă  ispitiţi?  Aduceţi-mi  un  dinar,  ca  să  îl
văd .
16 Şi l-au adus . Iar el le-a spus: Al cui este acest chip şi in-
scripţie? Iar ei i-au spus: Al Cezarului .
17  Şi  Isus,  răspunzând,  le-a  zis:  Daţi  Cezarului  cele  ale
Cezarului  şi  lui  Dumnezeu  cele  ale  lui  Dumnezeu .  Şi  s-au
minunat de el .
18 ¶ Atunci saducheii, care spun că nu este înviere, au venit
la el şi l-au întrebat, spunând:
19 Învăţătorule, Moise ne-a scris că: Dacă fratele unui bărbat
moare şi îşi lasă soţia şi nu lasă copii, fratele lui să ia pe soţia
lui şi să ridice sămânţă fratelui său .
20 Aşadar au fost şapte fraţi; şi primul a luat o soţie, şi, mu-
rind, nu a lăsat sămânţă .
21 Şi al doilea a luat-o şi a murit şi nici el nu a lăsat sămânţă;
şi la fel al treilea .
22 Şi cei şapte au luat-o şi nu au lăsat sămânţă . La urma tu-
turor a murit şi femeia .
23 La înviere aşadar, când vor învia, căruia dintre ei va fi ea
soţie? Fiindcă cei şapte au avut-o de soţie .
24  Şi  Isus,  răspunzând,  le-a  zis:  Nu  de  aceea  vă  rătăciţi,
pentru  că  nu  cunoaşteţi  nici  scripturile,  nici  puterea  lui
Dumnezeu?
25 Fiindcă atunci când vor învia dintre morţi, nici nu se vor
însura, nici nu se vor mărita; ci sunt ca îngerii care sunt în
cer .
26  Iar  despre  cei  morţi,  că  învie;  nu  aţi  citit  în  cartea  lui
Moise, cum în rug i-a vorbit Dumnezeu? Spunând: Eu sunt
Dumnezeul lui Avraam şi Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul
lui Iacob?
27  El  nu  este  Dumnezeul  celor  morţi,  ci  Dumnezeul  celor
vii; voi de aceea vă rătăciţi mult .
28 ¶ Şi unul dintre scribi a venit, şi auzindu-i discutând, şi
pricepând că le răspunsese bine, l-a întrebat: Care este prima
poruncă, dintre toate?
29  Şi  Isus  i-a  răspuns:  Prima  dintre  toate  poruncile  este:
Ascultă, Israel; Domnul Dumnezeul nostru este un singur
Domn;
30 Şi să iubeşti pe Domnul Dumnezeul tău cu toată inima ta
şi cu tot sufletul tău şi cu toată mintea ta şi cu toată tăria ta;
aceasta este prima poruncă .
31 Şi a doua este asemănătoare, adică aceasta: Să iubeşti pe
aproapele  tău  ca  pe  tine  însuţi .  Nu  este  altă  poruncă  mai
mare decât acestea .
32  Şi  scribul  i-a  spus:  Bine,  Învăţătorule,  ai  spus  adevărul;
pentru că este un singur Dumnezeu şi nu este altul decât el;
33 Şi a-l iubi cu toată inima şi cu toată înţelegerea şi cu tot
sufletul şi cu toată tăria şi a-l iubi pe aproapele său ca pe el
însuşi, este mai mult decât toate ofrandele arse în întregime
şi sacrificiile .
34 Şi când Isus a văzut că el a răspuns cu pricepere, i-a spus:
Nu eşti departe de împărăţia lui Dumnezeu . Şi după aceea
nimeni nu a mai cutezat să îl întrebe .
35 ¶ Şi, în timp ce îi învăţa în templu, Isus a răspuns şi a zis:
Cum spun scribii că Cristos este Fiul lui David?
36 Fiindcă însuşi David a spus prin Duhul Sfânt: DOMNUL
a  spus  Domnului  meu:  Şezi  la  dreapta  mea,  până  îi  fac  pe
duşmanii tăi aşternutul piciorului tău .

37 De aceea, însuşi David îl numeşte Domn; şi de unde este
el fiul lui? Şi oamenii de rând îl ascultau cu plăcere .
38 ¶ Şi le-a spus în doctrina lui: Păzi-ţi-vă de scribii cărora le
place să umble cu robe lungi şi le plac saluturile în pieţe,
39  Şi  scaunele  din  faţă  în  sinagogi  şi  locurile  de  onoare  la
mese;
40 Care devorează casele văduvelor şi de ochii lumii fac ru-
găciuni lungi; aceştia vor primi mai mare damnare .
41  ¶  Şi  Isus  şedea  în  faţa  vistieriei  şi  privea  cum  oamenii
aruncau bani în vistierie; şi mulţi bogaţi aruncau mult .
42  Şi a venit o anumită văduvă săracă şi a aruncat doi ca-
dranţi care fac un bănuţ .
43 Şi a chemat pe discipolii săi şi le-a spus: Adevărat vă spun
că: Această văduvă săracă a aruncat mai mult decât au arun-
cat toţi în vistierie;
44 Fiindcă ei toţi au aruncat din abundenţa lor; dar ea, din
sărăcia ei, a aruncat tot ce a avut, tot avutul ei .

CApitoLuL 13

ŞI pe când ieşea el din templu, unul dintre discipolii săi i-a

spus: Învăţătorule, iată ce pietre şi ce clădiri!

2 Şi Isus, răspunzând, îi zice: Vezi aceste mari clădiri? Nu va
fi lăsată nicidecum piatră pe piatră, care să nu fie dărâmată .
3 Şi pe când şedea el pe muntele Măslinilor, înaintea templu-
lui, Petru şi Iacov şi Ioan şi Andrei, l-au întrebat deoparte:
4 Spune-ne, când vor fi acestea? Şi ce semn va fi când toate
acestea vor fi împlinite?
5 ¶ Şi Isus, răspunzându-le, a început să spună: Luaţi seama
să nu vă înşele cineva;
6 Fiindcă mulţi vor veni în numele meu, spunând: Eu sunt
Cristos; şi pe mulţi vor înşela .
7 Şi când veţi auzi de războaie şi zvonuri de războaie, nu fiţi
tulburaţi, fiindcă acestea trebuie să se întâmple; dar sfârşitul
încă nu este .
8  Fiindcă  se  va  ridica  naţiune  contra  naţiune  şi  împărăţie
contra împărăţie; şi vor fi cutremure de pământ în diferite
locuri şi vor fi foamete şi tulburări; acestea sunt începuturile
durerilor .
9 Dar luaţi seama la voi înşivă; fiindcă vă vor preda consili-
ilor; şi în sinagogi veţi fi bătuţi; şi veţi fi aduşi înaintea gu-
vernatorilor şi a împăraţilor din cauza mea, pentru mărturie
împotriva lor .
10  Şi  evanghelia  trebuie  întâi  să  fie  predicată  printre  toate
naţiunile .
11 Dar când vă vor duce şi vă vor preda, nu vă îngrijoraţi di-
nainte ce veţi spune, nici nu premeditaţi; ci tot ce vă va fi dat
în acea oră, aceea să vorbiţi; fiindcă nu voi sunteţi cei care
vorbiţi, ci Duhul Sfânt .
12 Şi fratele va trăda pe frate la moarte şi tatăl pe fiu; şi co-
pii se vor ridica împotriva părinţilor şi vor face ca ei să fie
ucişi .
13 Şi veţi fi urâţi de toţi din cauza numelui meu, dar cel ce va
îndura până la sfârşit, acela va fi salvat .
14  ¶  Dar  când  veţi  vedea  urâciunea  pustiirii,  spusă  prin
Daniel profetul, stând în picioare unde nu ar trebui (cine ci-
teşte să înţeleagă), atunci cei din Iudeea să fugă în munţi .
15 Şi cel de pe acoperiş să nu coboare în casă, nici să nu intre
să ia vreun lucru din casa lui;
16 Şi cel de pe câmp să nu se întoarcă să îşi ia haina .
17  Dar  vai  celor  însărcinate  şi  celor  ce  alăptează  în  acele
zile!
18 Şi rugaţi-vă ca nu cumva fuga voastră să fie iarna .

572

Marcu  14

19 Fiindcă în acele zile va fi necaz, aşa cum nu a fost de la
începutul creaţiei, pe care Dumnezeu a creat-o până în acest
timp, nici nu va mai fi niciodată .
20  Şi  dacă  Domnul  nu  ar  fi  scurtat  acele  zile,  nici  o  carne
nu ar fi salvată; dar din cauza celor aleşi, pe care i-a ales, a
scurtat zilele .
21 Şi atunci, dacă cineva vă va spune: Iată, Cristos este aici;
sau: Iată, este acolo; nu credeţi .
22 Fiindcă se vor ridica Cristoşi falşi şi profeţi falşi şi vor ară-
ta semne şi minuni, ca să ducă în rătăcire, dacă ar fi posibil,
chiar pe cei aleşi .
23  Dar  luaţi  bine  seama;  iată,  v-am  spus  dinainte  toate
lucrurile .
24 ¶ Dar în acele zile, după acel necaz, soarele se va întuneca
şi luna nu îşi va da lumina ei .
25  Şi  stelele  din  cer  vor  cădea  şi  puterile  din  cer  vor  fi
clătinate .
26 Şi atunci vor vedea pe Fiul omului venind în nori cu mare
putere şi glorie .
27 Şi atunci îşi va trimite îngerii şi va strânge pe aleşii săi din
cele  patru  vânturi,  de  la  cele  mai  îndepărtate  părţi  ale  pă-
mântului până la cele mai îndepărtate părţi ale cerului .
28 ¶ Acum învăţaţi o parabolă a smochinului: Când lăstarul
lui este deja fraged şi dă frunze, ştiţi că vara este aproape;
29 Tot aşa şi voi, când vedeţi acestea întâmplându-se, ştiţi că
aceasta este aproape, la uşi .
30 Adevărat vă spun că nicidecum nu va trece această gene-
raţie, până nu se vor face acestea .
31  Cerul  şi  pământul  vor  trece,  dar  cuvintele  mele  nicide-
cum nu vor trece .
32 Dar despre acea zi şi oră nu ştie nimeni, nici îngerii care
sunt în cer, nici Fiul, ci numai Tatăl .
33  Luaţi  bine  seama,  vegheaţi  şi  rugaţi-vă;  fiindcă  nu  ştiţi
când este timpul .
34 Fiindcă Fiul omului este ca un om ce se află într-o călăto-
rie lungă, care şi-a lăsat casa şi a dat autoritate robilor săi şi
fiecărui om lucrarea sa şi a poruncit portarului să vegheze .
35 De aceea vegheaţi; fiindcă nu ştiţi când vine domnul ca-
sei, seara, sau la miezul nopţii, sau la cântatul cocoşului, sau
dimineaţa;
36  Ca  nu  cumva,  venind  pe  neaşteptate,  să  vă  găsească
dormind .
37 Şi ce vă spun, spun tuturor: Vegheaţi .

CApitoLuL 14

DUPă două zile era sărbătoarea paştelui şi a azimelor; şi

preoţii de seamă şi scribii căutau cum să îl prindă prin

viclenie să îl ucidă .
2 Dar spuneau: Nu în sărbătoare, ca nu cumva să fie tulbu-
rare a poporului .
3 ¶ Şi fiind el în Betania, în casa lui Simon leprosul, pe când
şedea el la masă, a venit o femeie având un vas de alabastru
cu  ulei  parfumat  de  mir  de  nard  curat,  foarte  preţios;  şi  a
spart vasul şi a turnat mirul pe capul lui .
4 Şi unii erau indignaţi în ei înşişi şi spuneau: Pentru ce s-a
făcut risipa aceasta de mir?
5 Fiindcă acesta s-ar fi putut vinde pe mai mult de trei sute
de dinari şi s-ar fi dat banii la săraci . Şi murmurau împotri-
va ei .
6 Dar Isus a spus: Lăsaţi-o în pace; de ce o tulburaţi? A lucrat
o lucrare bună faţă de mine .
7 Fiindcă pe săraci îi aveţi totdeauna cu voi şi oricând voiţi,

puteţi să le faceţi bine; dar pe mine nu mă aveţi totdeauna .
8 Ea a făcut ce a putut; a venit dinainte ca să îmi ungă trupul
pentru înmormântare .
9  Adevărat  vă  spun:  Oriunde  va  fi  predicată  această  evan-
ghelie,  prin  întreaga  lume  şi  ce  a  făcut  ea  va  fi  spus,  ca  o
amintire despre ea .
10  Şi  Iuda  Iscariot,  unul  dintre  cei  doisprezece,  s-a  dus  la
preoţii de seamă să li-l trădeze .
11 Şi când au auzit, s-au bucurat şi au promis să îi dea bani .
Şi căuta momentul potrivit cum să îl trădeze .
12 ¶ Şi în prima zi a azimelor, când înjunghiau paştele, dis-
cipolii lui i-au spus: Unde voieşti să mergem şi să pregătim
ca să mănânci paştele?
13 Şi a trimis doi dintre discipolii săi şi le-a spus: Mergeţi în
cetate şi acolo veţi întâlni un om purtând un ulcior de apă;
urmaţi-l .
14 Şi oriunde va intra, spuneţi stăpânului casei: Învăţătorul
spune: Unde este camera de oaspeţi, unde voi mânca paştele
cu discipolii mei?
15 Şi el vă va arăta o cameră mare de sus, aşternută şi pregă-
tită; acolo să pregătiţi pentru noi .
16 Şi discipolii lui s-au dus şi au intrat în cetate şi au găsit aşa
cum le spusese; şi au pregătit paştele .
17 ¶ Şi după ce s-a făcut seară, a venit cu cei doisprezece .
18  Şi  pe  când  şedeau  ei  şi  mâncau,  Isus  a  zis:  Adevărat  vă
spun: Unul dintre voi care mănâncă cu mine mă va trăda .
19 Şi au început să se întristeze şi să îi spună unul câte unul:
Sunt eu? Şi altul: Sunt eu?
20 Iar el a răspuns şi le-a zis: Este unul dintre cei doisprezece,
care înmoaie cu mine în farfurie .
21 Într-adevăr, Fiul omului se duce aşa cum este scris despre
el; dar vai acelui om prin care Fiul omului este trădat! Bine
ar fi fost pentru acel om dacă el niciodată nu s-ar fi născut .
22 ¶ Şi pe când mâncau ei, Isus a luat pâine şi a binecuvântat
şi a  frânt-o  şi  le-a  dat  şi  a spus:  Luaţi,  mâncaţi;  acesta  este
trupul meu .
23 Şi a luat paharul şi după ce a adus mulţumiri, le-a dat; şi
toţi au băut din el .
24 Şi le-a spus: Acesta este sângele meu, al noului testament,
care se varsă pentru mulţi .
25  Adevărat  vă  spun:  Niciodată  nu  voi  mai  bea  din  rodul
viţei,  până  în  acea  zi  când  îl  voi  bea  nou  în  împărăţia  lui
Dumnezeu .
26  ¶  Şi  după  ce  au  cântat  un  imn,  au  ieşit  înspre  muntele
Măslinilor .
27 Şi Isus le-a spus: Voi toţi vă veţi poticni din cauza mea în
această noapte; pentru că este scris: Voi bate păstorul şi oile
se vor împrăştia .
28 Dar după ce eu voi fi înviat, voi merge înaintea voastră
în Galileea .
29 Dar Petru i-a spus: Chiar dacă toţi se vor poticni, totuşi
eu nu .
30 Iar Isus i-a zis: Adevărat îţi spun că: Astăzi, chiar în aceas-
tă noapte, înainte de a cânta cocoşul de două ori, mă vei nega
de trei ori .
31  Dar  el  vorbea  mai  vehement:  Dacă  ar  trebui  să  mor  cu
tine, nicidecum nu te voi nega . Şi ei toţi au spus la fel .
32 ¶ Şi au venit într-un loc al cărui nume era Ghetsimani; şi
le-a spus discipolilor săi: Şedeţi aici, în timp ce mă voi ruga .
33 Şi a luat cu el pe Petru şi pe Iacov şi pe Ioan; şi a început
să fie amarnic tulburat şi foarte mâhnit .
34  Şi  le-a  spus:  Sufletul  meu  este  foarte  întristat,  chiar  de

573

Marcu  15

moarte; rămâneţi aici şi vegheaţi .
35 Şi s-a dus puţin mai înainte şi a căzut la pământ şi se ruga
ca, dacă ar fi posibil, timpul acesta să treacă de la el .
36 Şi a spus: Abba, Tată, toate îţi sunt posibile; ia de la mine
acest pahar; cu toate acestea, nu ce voiesc eu, ci ce voieşti tu .
37 Şi a venit şi i-a găsit dormind şi i-a spus lui Petru: Simone,
dormi? Nu ai putut veghea o oră?
38  Vegheaţi  şi  rugaţi-vă,  ca  nu  cumva  să  intraţi  în  ispită .
Într-adevăr, duhul este voitor, dar carnea, fără putere .
39 Şi din nou s-a dus deoparte şi s-a rugat şi a spus aceleaşi
cuvinte .
40  Şi  când  s-a  întors,  i-a  găsit  din  nou  adormiţi,  (fiindcă
ochii lor erau îngreunaţi) şi nu ştiau ce să îi răspundă .
41  Şi  a  venit  a  treia  oară  şi  le-a  spus:  Dormiţi  de-acum  şi
odihniţi-vă; este destul, a sosit timpul; iată, Fiul omului este
trădat în mâinile păcătoşilor .
42  Ridicaţi-vă,  să  mergem;  iată,  cel  ce  mă  trădează  este
aproape .
43 ¶ Şi îndată, pe când el încă vorbea, a venit Iuda, unul din-
tre cei doisprezece şi împreună cu el o mulţime mare cu săbii
şi bâte, de la preoţii de seamă şi scribi şi bătrâni .
44 Şi cel ce îl trădase le dăduse un semn, spunând: Pe oricare
îl voi săruta, el este; prindeţi-l şi duceţi-l în siguranţă .
45 Şi venind, s-a apropiat îndată de el şi a spus: Învăţătorule,
învăţătorule; şi l-a sărutat .
46 Şi şi-au pus mâinile pe el şi l-au prins .
47 Iar unul dintre cei ce stăteau în picioare acolo a scos o sa-
bie şi a lovit pe un rob al marelui preot şi i-a tăiat urechea .
48 Şi Isus a răspuns şi le-a zis: Aţi ieşit ca împotriva unui hoţ,
cu săbii şi bâte, ca să mă luaţi?
49 Zilnic am fost cu voi în templu învăţându-vă şi nu m-aţi
prins; totuşi, scripturile trebuie să fie împlinite .
50 Şi toţi l-au părăsit şi au fugit .
51 Şi un anumit tânăr l-a urmat, având o pânză de in arun-
cată peste goliciunea lui; şi cei tineri au pus mâna pe el;
52 Şi a lăsat pânza de in şi a fugit gol de la ei .
53 ¶ Şi l-au dus pe Isus la marele preot; şi cu el s-au adunat
toţi preoţii de seamă şi bătrânii şi scribii .
54  Şi  Petru  l-a  urmat  de  departe,  până  în  curtea  palatului
marelui preot; şi şedea cu servitorii şi se încălzea la foc .
55 Şi preoţii de seamă şi tot consiliul căutau mărturie împo-
triva lui Isus ca să îl ucidă; şi nu au găsit pe nimeni .
56 Fiindcă mulţi aduceau mărturie falsă împotriva lui, dar
mărturiile lor nu se potriveau împreună .
57 Şi unii s-au sculat şi au adus mărturie falsă împotriva lui,
spunând:
58  Noi  l-am  auzit,  spunând:  Eu  voi  distruge  acest  templu
făcut  de  mâini  şi  în  trei  zile  voi  construi  altul  făcut  fără
mâini .
59 Dar nici aşa nu se potriveau mărturiile lor împreună .
60 Şi marele preot s-a sculat în picioare în mijloc şi l-a între-
bat pe Isus, spunând: Nu răspunzi nimic? Ce mărturie aduc
aceştia împotriva ta?
61  Dar  el  tăcea  şi  nu  răspundea  nimic .  Din  nou,  mare-
le preot l-a întrebat şi i-a spus: Eşti tu Cristosul, Fiul Celui
Binecuvântat?
62 Şi Isus a spus: Eu sunt . Şi veţi vedea pe Fiul omului şezând
la dreapta puterii şi venind pe norii cerului .
63 Atunci marele preot şi-a sfâşiat hainele şi a zis: Ce nevoie
mai avem de alţi martori?
64 Aţi auzit blasfemia; voi ce gândiţi? Şi toţi l-au condamnat
a fi vinovat de moarte .

65 Şi unii au început să îl scuipe şi să îi acopere faţa şi să îl
bată cu pumnii şi să îi spună: Profeţeşte; şi servitorii îl loveau
cu palmele mâinilor lor .
66 ¶ Şi pe când Petru era jos în curtea palatului, a venit una
dintre servitoarele marelui preot;
67  Şi  când  l-a  văzut  pe  Petru  încălzindu-se,  l-a  privit  şi  a
spus: Şi tu de asemenea ai fost cu Isus din Nazaret .
68 Dar el a negat, spunând: Nu ştiu, nici nu înţeleg ce spui
tu . Şi a ieşit afară în portic; şi cocoşul a cântat .
69 Şi din nou, o servitoare l-a văzut şi a început să le spună
celor ce stăteau în picioare acolo: Acesta este unul dintre ei .
70 Dar el a negat din nou . Şi la puţin timp după aceea, cei
ce stăteau acolo în picioare i-au spus din nou lui Petru: Într-
adevăr, eşti unul dintre ei; fiindcă eşti galileean şi vorbirea
ta este la fel .
71 Dar a început să blesteme şi să jure: Nu îl cunosc pe acest
om despre care vorbiţi .
72 Şi cocoşul a cântat a doua oară . Şi Petru şi-a amintit cu-
vântul care i l-a zis Isus: Înainte de a cânta cocoşul de două
ori,  mă  vei  nega  de  trei  ori .  Şi  gândindu-se  la  aceasta,  a
plâns .

Capitolul 15

ŞI îndată, dimineaţa, preoţii de seamă au ţinut sfat cu bă-

trânii şi cu scribii şi cu întregul consiliu şi l-au legat pe

Isus şi l-au dus şi l-au predat lui Pilat .
2 Şi Pilat l-a întrebat: Eşti tu Împăratul iudeilor? Şi, răspun-
zând, i-a zis: Tu spui .
3 Şi preoţii de seamă l-au acuzat de multe lucruri; dar el nu
a răspuns nimic .
4 Şi Pilat l-a întrebat din nou, spunând: Nu răspunzi nimic?
Iată câte lucruri aduc ei mărturie împotriva ta .
5 Dar Isus, tot nu a răspuns nimic; aşa că Pilat se minuna .
6 Şi la acea sărbătoare le elibera un prizonier, pe oricare îl
cereau .
7 Şi era unul numit Baraba, legat cu cei care făcuseră insu-
recţie cu el, care au făcut crimă în insurecţia aceea .
8 Şi mulţimea, strigând tare, a început să îl implore să facă
cum le-a făcut totdeauna .
9  Dar  Pilat  le-a  răspuns,  zicând:  Voiţi  să  vă  eliberez  pe
Împăratul iudeilor?
10  Fiindcă  ştia  că  preoţii  de  seamă  îl  predaseră  din  cauza
invidiei .
11 Dar preoţii de seamă au întărâtat oamenii, ca să le elibe-
reze mai degrabă pe Baraba .
12 Şi Pilat a răspuns din nou şi le-a zis: Ce voiţi atunci să îi
fac celui pe care îl numiţi Împăratul iudeilor?
13 Iar ei au strigat din nou: Crucifică-l!
14 Atunci Pilat le-a spus: De ce, ce rău a făcut? Dar au strigat
şi mai tare: Crucifică-l .
15  Şi  Pilat,  voind  să  mulţumească  poporul,  le-a  eliberat
pe  Baraba  şi  l-a  predat  pe  Isus,  după  ce  l-a  biciuit,  să  fie
crucificat .
16 ¶ Şi soldaţii l-au dus în sala numită Pretoriu şi au adu-
nat întreaga ceată .
17 Şi l-au îmbrăcat cu purpură şi au împletit o coroană din
spini şi i-au pus-o pe cap .
18 Şi au început să îl salute: Bucură-te, Împărat al iudeilor!
19 Şi îl băteau peste cap cu o trestie şi îl scuipau; şi, plecându-şi
genunchii, i se închinau .
20 Şi după ce l-au batjocorit, l-au dezbrăcat de purpură şi l-au
îmbrăcat cu hainele lui; şi l-au dus afară ca să îl crucifice .

574

Marcu  16

21 ¶ Şi au constrâns pe unul Simon, un cirenean care trecea
pe acolo, venind de la câmp, tatăl lui Alexandru şi Rufus, ca
să îi poarte crucea .
22 Şi l-au adus la locul Golgota, care fiind tradus este: Locul
Căpăţânii .
23  Şi  i-au  dat  să  bea  vin  amestecat  cu  smirnă,  dar  nu  a
primit .
24 Şi după ce l-au crucificat, şi-au împărţit hainele lui, arun-
când sorţi peste ele, ce să ia fiecare .
25 Şi era ora a treia şi l-au crucificat .
26  Şi  inscripţia  acuzaţiei  sale  a  fost  scrisă  deasupra:
ÎMPăRATUL IUDEILOR .
27 Şi cu el au crucificat pe doi tâlhari; unul la dreapta şi ce-
lălalt la stânga lui .
28 Şi s-a împlinit scriptura care spune: Şi a fost numărat cu
călcătorii de lege .
29 Şi cei ce treceau pe acolo îl defăimau, clătinându-şi cape-
tele şi spunând: Aha, tu care distrugi templul şi în trei zile
îl zideşti,
30 Salvează-te pe tine însuţi şi coboară de pe cruce!
31 La fel şi preoţii de seamă, batjocorind, spuneau între ei
împreună cu scribii: Pe alţii a salvat; pe el însuşi nu se poate
salva;
32 Să coboare acum de pe cruce Cristos, Împăratul lui Israel,
ca să vedem şi să credem . Şi cei care erau crucificaţi cu el îl
ocărau .
33 ¶ Şi când a venit ora şase, s-a făcut întuneric peste tot pă-
mântul până la ora nouă .
34 Şi la ora nouă Isus a strigat cu voce tare, spunând: Eloi,
Eloi,  lama  sabactani?  Care  fiind  tradus  este:  Dumnezeul
meu, Dumnezeul meu, de ce m-ai părăsit?
35 Şi unii din cei ce stăteau acolo în picioare, când au auzit,
au spus: Iată, cheamă pe Ilie .
36 Şi unul a alergat şi a umplut un burete cu oţet şi l-a pus
într-o  trestie  şi  i-a  dat  să  bea,  spunând:  Lăsaţi-l;  să  vedem
dacă va veni Ilie să îl ia jos .
37 Şi Isus a strigat cu voce tare şi şi-a dat duhul .
38 Şi perdeaua templului s-a rupt în două, de sus până jos .
39  Şi  când  centurionul  care  stătea  înaintea  lui  în  picioare,
văzând că astfel a strigat şi şi-a dat duhul, a spus: Cu adevă-
rat, acest om era Fiul lui Dumnezeu .
40 Iar acolo erau şi femei privind de departe, printre care era
Maria Magdalena şi Maria, mama lui Iacov cel mic şi al lui
Iose şi Salome;
41  (Care  de  asemenea,  când  era  el  în  Galileea,  îl  urmau
şi  îl  serveau);  şi  multe  alte  femei  care  s-au  urcat  cu  el  la
Ierusalim .
42 ¶ Şi acum, făcându-se seară pentru că era pregătirea, care
este ziua dinaintea sabatului,
43 Iosif din Arimateea, un consilier de vază care aştepta şi el
împărăţia lui Dumnezeu, a venit şi a intrat cutezător la Pilat
şi a cerut trupul lui Isus .
44 Şi Pilat s-a minunat că era deja mort; şi chemând centuri-
onul, l-a întrebat dacă era mort de ceva timp .
45 Şi când a aflat aceasta de la centurion, i-a dăruit lui Iosif
trupul .

46 Şi a cumpărat in subţire şi l-a luat jos şi l-a înfăşurat în
pânză de in şi l-a pus într-un mormânt care era tăiat într-o
stâncă şi a rostogolit o piatră peste uşa mormântului .
47  Şi  Maria  Magdalena  şi  Maria,  mama  lui  Iose,  priveau
unde era pus .

CApitoLuL 16

ŞI  după  ce  a  trecut  sabatul,  Maria  Magdalena  şi  Maria,

mama  lui  Iacov,  şi  Salome  au  cumpărat  miresme,  ca  să

vină şi să îl ungă .
2 Şi foarte devreme în dimineaţa primei zile a săptămânii,
au venit la mormânt, la răsăritul soarelui .
3 Şi spuneau între ele: Cine ne va rostogoli deoparte piatra de
la uşa mormântului?
4 Şi când s-au uitat, au văzut că piatra fusese rostogolită de-
oparte; fiindcă era foarte mare .
5 Şi intrând în mormânt, au văzut pe un tânăr şezând în dreap-
ta, îmbrăcat cu o robă lungă, albă; şi s-au înspăimântat .
6  Iar  el  le-a  spus:  Nu  vă  înspăimântaţi;  voi  căutaţi  pe  Isus
din Nazaret, cel crucificat; el a înviat, nu este aici; iată, locul
unde l-au pus .
7 Dar mergeţi, spuneţi discipolilor săi şi lui Petru, că el mer-
ge înaintea voastră în Galileea; acolo îl veţi vedea, aşa cum
v-a spus .
8 Şi au ieşit repede şi au fugit de la mormânt, pentru că au
tremurat şi au fost uimite; şi nu au spus nimănui nimic, fi-
indcă se temeau .
9 ¶ Şi după ce Isus a înviat devreme în prima zi a săptămâ-
nii, s-a arătat întâi Mariei Magdalena, din care scosese şapte
draci .
10 Ea s-a dus şi le-a spus celor ce au fost cu el, pe când jeleau
şi plângeau .
11  Iar  ei,  auzind  că  este  viu  şi  că  a  fost  văzut  de  ea,  nu  au
crezut .
12 După aceea, s-a arătat într-un alt chip la doi dintre ei, pe
când umblau şi mergeau la câmp .
13 Şi s-au dus şi au spus celor rămaşi; dar nici pe ei nu i-au
crezut .
14 ¶ La urmă, s-a arătat celor unsprezece în timp ce şedeau
la masă şi le-a reproşat necredinţa şi împietrirea inimii, pen-
tru că nu i-au crezut pe cei ce l-au văzut după ce a înviat .
15 Şi le-a spus: Mergeţi în toată lumea şi predicaţi evanghelia
la fiecare fiinţă .
16 Cel ce crede şi este botezat, va fi salvat; dar cel ce nu cre-
de va fi damnat .
17 Şi aceste semne vor urma pe cei ce cred: În numele meu
vor scoate draci; vor vorbi limbi noi;
18 Vor lua şerpi; şi dacă vor bea orice lucru ucigător, nicide-
cum nu îi va vătăma; vor pune mâinile pe bolnavi şi ei se vor
însănătoşi .
19 ¶ Astfel că, după ce Domnul le-a vorbit aşa, a fost primit
sus la cer şi a şezut la dreapta lui Dumnezeu .
20  Şi  ei  au  plecat  şi  au  predicat  pretutindeni,  Domnul  lu-
crând cu ei şi confirmând cuvântul cu semne care îi urmau .
Amin .

575

Evanghelia după

 … Luca …

Capitolul 1

ÎNTRUCâT mulţi s-au angajat să pună în ordine o istorisi-

re despre acele lucruri care sunt pe deplin crezute printre

noi,
2 Chiar aşa cum ni le-au încredinţat cei care au fost de la în-
ceput martori oculari şi servitori ai cuvântului,
3 Mi s-a părut bine şi mie, înţelegând toate cu acurateţe de la
început, să ţi le scriu în ordine, preaalesule Teofil,
4  Ca  să  cunoşti  certitudinea  lucrurilor  în  care  ai  fost
învăţat .
5 ¶ A fost în zilele lui Irod, împăratul Iudeei, un anumit pre-
ot numit Zaharia, din grupul lui Abia; şi soţia lui era dintre
fiicele lui Aaron, şi numele ei era Elisabeta .
6 Şi amândoi erau drepţi înaintea lui Dumnezeu, umblând
ireproşabil în toate poruncile şi rânduielile Domnului .
7  Şi  ei  nu  aveau  copil,  pentru  că  Elisabeta  era  stearpă;  şi
amândoi erau înaintaţi în vârstă .
8 Dar s-a întâmplat, pe când el împlinea serviciul preoţesc
înaintea lui Dumnezeu, la rândul grupului său,
9 Conform obiceiului serviciului preoţesc, i-a venit rândul
să ardă tămâie când intra în templul Domnului .
10  Şi  toată  mulţimea  poporului  se  ruga  afară  în  timpul
tămâierii .
11 Şi i s-a arătat un înger al Domnului, stând în picioare la
dreapta altarului tămâierii .
12 Şi când Zaharia l-a văzut, s-a tulburat şi frică a căzut pes-
te el .
13 Dar îngerul i-a spus: Nu te teme Zaharia; fiindcă rugăciu-
nea ta este ascultată; şi soţia ta Elisabeta îţi va naşte un fiu şi
îi vei pune numele Ioan .
14 Şi tu vei avea bucurie şi veselie; şi mulţi se vor bucura la
naşterea lui .
15 Fiindcă va fi mare înaintea Domnului şi nicidecum nu va
bea nici vin, nici băutură tare; şi va fi umplut cu Duhul Sfânt,
chiar din pântecele mamei sale .
16 Şi pe mulţi din copiii lui Israel îi va întoarce la Domnul
Dumnezeul lor .
17 Şi el va merge înaintea lui, în duhul şi puterea lui Ilie, să
întoarcă inimile taţilor la copii şi pe cei neobedienţi la în-
ţelepciunea  celor  drepţi;  să  pregătească  un  popor  înzestrat
pentru Domnul .
18 Şi Zaharia i-a spus îngerului: Prin ce voi şti aceasta? Fiindcă
eu sunt bătrân şi soţia mea este înaintată în anii ei .
19 Şi îngerul, răspunzând, i-a zis: Eu sunt Gabriel, care stau
în picioare în prezenţa lui Dumnezeu; şi sunt trimis să vor-
besc cu tine şi să îţi anunţ aceste veşti bune .
20 Şi iată, vei fi mut şi nu vei fi în stare să vorbeşti, până în
ziua  când  se  vor  face  acestea,  pentru  că  nu  crezi  cuvintele
mele, care vor fi împlinite la timpul lor .
21 Şi poporul îl aştepta pe Zaharia şi se mira că el întârzia
atât în templu .
22 Şi când a ieşit nu a putut să vorbească cu ei; şi au priceput
că văzuse o viziune în templu; fiindcă el le făcea semne şi a
rămas fără cuvinte .
23 Şi s-a întâmplat că, imediat ce s-au împlinit zilele servi-
ciului său, s-a dus la casa lui .
24  Iar  după  zilele  acelea  Elisabeta,  soţia  lui,  a  rămas

însărcinată şi s-a ascuns cinci luni, spunând:
25 Astfel s-a purtat cu mine Domnul în zilele în care s-a ui-
tat spre mine, ca să îmi ia ocara dintre oameni .
26  ¶  Iar  în  luna  a  şasea,  îngerul  Gabriel  a  fost  trimis  de
Dumnezeu într-o cetate din Galileea, numită Nazaret,
27  La  o  fecioară  logodită  cu  un  bărbat  al  cărui  nume  era
Iosif, din casa lui David; şi numele fecioarei era Maria .
28 Şi îngerul a intrat la ea şi a spus: Bucură-te, cea privilegia-
tă: Domnul este cu tine; binecuvântată eşti tu între femei .
29 Iar când l-a văzut, ea a fost tulburată de cuvintele lui şi
cugeta ce fel de salutare ar fi aceasta .
30 Şi îngerul i-a spus: Nu te teme, Maria; fiindcă ai găsit fa-
voare la Dumnezeu .
31 Şi iată, vei rămâne însărcinată în pântecele tău şi vei naşte
un fiu şi îi vei pune numele Isus .
32 El va fi mare şi va fi chemat Fiul Celui Preaînalt; şi Domnul
Dumnezeu îi va da tronul tatălui său David .
33 Şi va domni peste casa lui Iacob pentru totdeauna; şi cât
despre împărăţia lui, ea nu va avea sfârşit .
34 Atunci Maria i-a spus îngerului: Cum va fi aceasta, fiind-
că eu nu ştiu de bărbat?
35 Şi îngerul a răspuns şi i-a zis: Duhul Sfânt va veni peste
tine şi puterea Celui Preaînalt te va umbri; de aceea şi cel sfânt
care se va naşte din tine, va fi chemat Fiul lui Dumnezeu .
36 Şi iată, Elisabeta, verişoara ta, a rămas şi ea însărcinată cu
un fiu la bătrâneţea ei; şi aceasta este a şasea lună pentru ea,
care era numită stearpă .
37 Căci la Dumnezeu nimic nu va fi imposibil .
38 Iar Maria a spus: Iată roaba Domnului; fie-mi după cu-
vântul tău . Şi îngerul a plecat de la ea .
39 ¶ Iar Maria s-a sculat în acele zile şi a plecat cu grabă în
ţinutul muntos, într-o cetate a lui Iuda .
40 Şi a intrat în casa lui Zaharia şi a salutat-o pe Elisabeta .
41 Şi s-a întâmplat că, de cum a auzit Elisabeta salutul Mariei,
pruncul a săltat în pântecele ei; şi Elisabeta a fost umplută cu
Duhul Sfânt;
42 Şi a vorbit cu voce tare şi a spus: Binecuvântată eşti tu în-
tre femei şi binecuvântat este rodul pântecelui tău .
43 Şi de unde îmi este aceasta, ca mama Domnului meu să
vină la mine?
44 Căci iată, de cum a ajuns sunetul salutului tău la urechile
mele, pruncul a săltat în pântecele meu de bucurie .
45  Şi  binecuvântată  este  cea  care  a  crezut;  pentru  că  va
fi  o  împlinire  a  lucrurilor  care  i-au  fost  spuse  din  partea
Domnului .
46 Şi Maria a spus: Sufletul meu preamăreşte pe Domnul,
47 Şi duhul meu s-a bucurat în Dumnezeu, Salvatorul meu .
48  Pentru  că  a  privit  spre  starea  înjosită  a  roabei  sale;
căci,  iată,  de  acum  încolo,  toate  generaţiile  mă  vor  numi
binecuvântată,
49 Pentru că cel puternic mi-a făcut lucruri mari; şi sfânt este
numele lui .
50 Şi mila lui este peste cei ce se tem de el din generaţie în
generaţie .
51  A  arătat  putere  cu  braţul  lui;  a  risipit  pe  cei  mândri  în
imaginaţia inimii lor .
52 A doborât pe cei puternici de pe tronuri şi a înălţat pe cei

576

Luca  2

de rând .
53 A săturat pe cei flămânzi cu bunătăţi; şi pe cei bogaţi i-a
trimis fără nimic .
54 A ajutat pe servitorul său Israel, în amintirea milei sale;
55 După cum le-a vorbit taţilor noştri, lui Avraam şi semin-
ţei sale pentru totdeauna .
56 Şi Maria a rămas cu ea cam trei luni; şi s-a întors acasă .
57 ¶ Iar Elisabetei i s-a împlinit timpul să nască; şi a născut
un fiu .
58 Şi vecinii şi rudele ei au auzit că Domnul a arătat mare
milă faţă de ea; şi se bucurau cu ea .
59 Şi s-a întâmplat în a opta zi că au venit să circumcidă co-
pilul; şi l-au numit Zaharia, după numele tatălui său .
60 Şi mama lui a răspuns şi a zis: Nu, ci se va numi Ioan .
61 Şi i-au spus: Nimeni din rudeniile tale nu este numit aşa .
62 Şi făceau semne tatălui său, cum ar voi să îl numească .
63 Şi a cerut o tăbliţă de scris şi a scris, spunând: Numele lui
este Ioan . Şi toţi s-au minunat .
64 Şi gura lui a fost deschisă imediat şi limba lui dezlegată şi
a vorbit, lăudând pe Dumnezeu .
65 Şi frică a venit peste toţi cei ce locuiau împrejurul lor; şi
toate aceste spuse au fost vestite prin tot ţinutul muntos al
Iudeei .
66 Şi toţi cei ce le-au auzit, le-au păstrat în inimile lor, spu-
nând: Ce fel de copil va fi acesta? Şi mâna Domnului era cu
el .
67 ¶ Şi Zaharia, tatăl lui, a fost umplut cu Duhul Sfânt şi a
profeţit, spunând:
68 Binecuvântat fie Domnul Dumnezeul lui Israel; pentru că
a vizitat şi a răscumpărat pe poporul său,
69 Şi ne-a ridicat un corn al salvării în casa servitorului său
David,
70 Aşa cum vorbise prin gura sfinţilor săi profeţi, care fuse-
seră de când lumea a început;
71 Ca să fim salvaţi de duşmanii noştri şi din mâna tuturor
celor ce ne urăsc;
72 Să înfăptuiască mila promisă taţilor noştri şi să îşi amin-
tească sfântul lui legământ;
73 Jurământul pe care i l-a jurat tatălui nostru Avraam,
74 Că ne va da, fiind noi scăpaţi din mâna duşmanilor noş-
tri, să îi servim fără frică,
75  În  sfinţenie  şi  dreptate  înaintea  lui,  toate  zilele  vieţii
noastre .
76 Şi tu copile, vei fi chemat profet al celui Preaînalt; fiindcă
vei merge înaintea feţei Domnului, să pregăteşti căile lui;
77 Să dai cunoştinţa salvării poporului său, prin iertarea pă-
catelor lor,
78 Prin blânda milă a Dumnezeului nostru; prin care răsări-
tul din înalt ne-a vizitat,
79 Să dea lumină celor ce şed în întuneric şi în umbra morţii,
să ne îndrepte picioarele pe calea păcii .
80 Iar copilul a crescut şi s-a întărit în duh şi a fost în pusti-
uri până în ziua arătării sale înaintea lui Israel .

CApitoLuL 2

DAR s-a întâmplat, în acele zile, că a ieşit un decret de la

Cezar Augustus să se înscrie toată lumea .

2 (Înscrierea aceasta s-a făcut prima dată când Quirinius era
guvernator al Siriei .)
3 Şi toţi se duceau să fie înscrişi, fiecare în propria lui cetate .
4 Iar Iosif s-a urcat şi el din Galileea, din cetatea Nazaret, în
Iudeea, la cetatea lui David care se numeşte Betleem; (pentru

că era din casa şi din genealogia lui David);
5 Să se înscrie împreună cu Maria, soţia lui logodită, ea fiind
înaintată în sarcină .
6 Şi aşa a fost că, pe când erau ei acolo, au fost împlinite zilele
când trebuia să nască .
7 Şi a născut pe fiul ei întâiul născut şi l-a înfăşat şi l-a pus în
iesle; pentru că nu era loc pentru ei în casa de oaspeţi .
8 ¶ Şi în acelaşi ţinut erau nişte păstori care stăteau în câmp
şi făceau de pază, noaptea, împrejurul turmei lor .
9 Şi iată, îngerul Domnului a venit peste ei şi gloria Domnului
a strălucit împrejurul lor; iar ei s-au înfricoşat foarte tare .
10 Şi îngerul le-a spus: Nu vă temeţi; căci, iată, vă aduc veşti-
le bune ale marii bucurii care va fi pentru tot poporul .
11  Pentru  că  în  cetatea  lui  David  vi  s-a  născut  astăzi  un
Salvator, care este Cristos Domnul .
12 Şi pentru voi acesta va fi semnul: veţi găsi pruncul înfăşat
şi culcat în iesle .
13 Şi dintr-odată a fost cu îngerul o mulţime de oştire ce-
rească, lăudând pe Dumnezeu şi spunând:
14 Glorie lui Dumnezeu în cele preaînalte şi pace pe pământ,
bunăvoinţă faţă de oameni .
15 Şi s-a întâmplat, pe când îngerii plecau de la ei în cer, că
păstorii  au  spus  unii  către  alţii:  Să  mergem  acum  până  la
Betleem şi să vedem acest lucru care s-a întâmplat, pe care
Domnul ni l-a făcut cunoscut .
16 Şi au venit în grabă şi au găsit pe Maria şi pe Iosif şi prun-
cul culcat în iesle .
17 Iar după ce l-au văzut, au răspândit spusa ce li s-a zis des-
pre acest copil .
18 Şi toţi cei ce au auzit, s-au minunat despre cele ce le spu-
neau păstorii .
19 Dar Maria păstra toate aceste lucruri şi cugeta în inima
ei .
20  Şi  păstorii  s-au  întors,  glorificând  şi  lăudând  pe
Dumnezeu pentru toate cele ce auziseră şi văzuseră, aşa cum
li se spusese .
21 ¶ Şi când s-au împlinit opt zile pentru circumcizia copi-
lului, i-au pus numele ISUS, care a fost dat de înger înainte ca
el să fi fost conceput în pântece .
22  Şi  după  ce  s-au  împlinit  zilele  purificării  ei,  conform
legii  lui  Moise,  l-au  adus  la  Ierusalim,  ca  să  îl  înfăţişeze
Domnului;
23  (Cum  este  scris  în  legea  Domnului:  Fiecare  parte  băr-
bătească  ce  deschide  pântecele,  va  fi  chemat  sfânt  pentru
Domnul);
24 Şi să ofere un sacrificiu conform cu ce este spus în legea
Domnului: O pereche de turturele sau doi pui de porumbel .
25  ¶  Şi,  iată,  era  un  om  în  Ierusalim  al  cărui  nume  era
Simeon; şi acest om era drept şi pios, aşteptând mângâierea
lui Israel; şi Duhul Sfânt era peste el .
26 Şi i-a fost revelat de Duhul Sfânt, că nu va vedea moartea
înainte să fi văzut pe Cristosul Domnului .
27 Şi a venit prin Duhul în templu; şi când părinţii au adus
înăuntru  pe  copilul  Isus,  să  facă  pentru  el  după  obiceiul
legii,
28  Atunci,  el  l-a  luat  în  braţele  sale  şi  a  binecuvântat  pe
Dumnezeu şi a spus:
29 Doamne, acum tu laşi pe robul tău să plece în pace, con-
form cuvântului tău:
30 Pentru că ochii mei au văzut salvarea ta,
31 Pe care ai pregătit-o înaintea feţei tuturor popoarelor,
32 O lumină să lumineze neamurile şi gloria poporului tău

577

Luca  3

Israel .
33 Şi Iosif şi mama lui s-au minunat de cele spuse despre el .
34 Şi Simeon i-a binecuvântat şi i-a spus Mariei, mama lui:
Iată, acest copil este pus pentru prăbuşirea şi ridicarea mul-
tora în Israel; şi să fie un semn împotriva căruia se va vorbi;
35 (Da, o sabie va trece chiar prin sufletul tău), ca să fie reve-
late gândurile din multe inimi .
36 Şi era Ana, o profetesă, fata lui Fanuel, din tribul lui Aşer;
ea era foarte înaintată în vârstă şi trăise cu un soţ şapte ani
după fecioria ei;
37 Şi ea era o văduvă timp de aproape optzeci şi patru de ani
care nu se depărta de templu; ci servea cu posturi şi rugă-
ciuni noapte şi zi .
38  Şi,  venind  ea  în  acel  moment,  a  adus  mulţumiri  la  fel
Domnului şi a vorbit despre el tuturor celor ce aşteptau răs-
cumpărarea în Ierusalim .
39 Şi, după ce au îndeplinit toate conform legii Domnului,
s-au întors în Galileea, în cetatea lor, Nazaret .
40 Iar copilul creştea şi se întărea în duh, umplut cu înţelep-
ciune; şi harul lui Dumnezeu era peste el .
41  ¶  Şi  părinţii  lui  se  duceau  la  Ierusalim  în  fiecare  an,  la
sărbătoarea paştelui .
42  Şi  când  el  avea  doisprezece  ani,  au  urcat  la  Ierusalim,
după obiceiul sărbătorii .
43 Şi după ce au împlinit zilele, pe când se întorceau ei, co-
pilul  Isus  a  rămas  în  Ierusalim;  şi  Iosif  şi  mama  lui  nu  au
ştiut .
44  Iar  ei,  presupunând  că  el  este  printre  călători,  au  mers
cale de o zi; şi l-au căutat printre rude şi cunoscuţi .
45  Şi  negăsindu-l,  s-au
căutându-l .
46 Şi s-a întâmplat, că după trei zile l-au găsit în templu, şe-
zând  în  mijlocul  învăţătorilor,  deopotrivă  ascultându-i  şi
punându-le întrebări .
47 Şi toţi care îl auzeau, erau înmărmuriţi de înţelegerea şi
răspunsurile lui .
48  Şi  când  l-au  văzut,  au  fost  uimiţi  şi  mama  lui  i-a  spus:
Fiule, de ce te-ai purtat astfel cu noi? Iată, tatăl tău şi cu mine
te-am căutat, mâhnindu-ne .
49 Şi le-a spus: Cum se face că m-aţi căutat? Nu ştiaţi că tre-
buie să fiu în cele ale Tatălui meu?
50 Şi ei nu au înţeles vorba pe care le-o spusese .
51 Şi a coborât cu ei şi a venit la Nazaret şi le era supus; dar
mama lui păstra toate aceste spuse în inima ei .
52 Şi Isus creştea în înţelepciune şi în statură şi în favoare
faţă de Dumnezeu şi de oameni .

la  Ierusalim,

înapoi

întors

CApitoLuL 3

ŞI în anul al cincisprezecelea al domniei lui Tiberiu Cezar,

Pontius Pilat fiind guvernator al Iudeei şi Irod fiind te-
trarh al Galileei şi Filip, fratele lui, tetrarh al Ituriei şi al re-
giunii Trachonitis şi Lisanias, tetrarh al Abilenei,
2 Ana şi Caiafa fiind înalţii preoţi, cuvântul lui Dumnezeu a
venit la Ioan, fiul lui Zaharia, în pustie .
3 Şi a venit în tot ţinutul din jurul Iordanului, predicând bo-
tezul pocăinţei pentru iertarea păcatelor;
4 Aşa cum este scris în cartea cuvintelor lui Isaia profetul,
spunând:  Vocea  unuia  strigând  în  pustie:  Pregătiţi  calea
Domnului, faceţi-i cărările drepte .
5 Fiecare vale va fi umplută şi fiecare munte şi deal va fi co-
borât; şi cea strâmbă va fi îndreptată şi căile colţuroase vor
fi netezite;

6 Şi toată făptura va vedea salvarea lui Dumnezeu .
7 Atunci a spus mulţimilor care ieşeau să fie botezate de el:
Pui de vipere, cine v-a avertizat să fugiţi de furia care vine?
8 Faceţi de aceea roade cuvenite pocăinţei şi nu începeţi să
spuneţi  în  voi  înşivă:  Avem  ca  tată  pe  Avraam;  fiindcă  vă
spun că Dumnezeu este în stare din aceste pietre să ridice
copii lui Avraam .
9 Iar acum, securea chiar este înfiptă la rădăcina pomilor; de
aceea fiecare pom care nu face rod bun este retezat şi arun-
cat în foc .
10 Şi mulţimea l-a întrebat, spunând: Atunci ce să facem?
11 El a răspuns şi le-a zis: Cel ce are două haine, să împartă
celui ce nu are; şi cel ce are mâncare, să facă la fel .
12  Atunci  au  venit  şi  vameşi  să  fie  botezaţi  şi  i-au  spus:
Învăţătorule, ce să facem?
13  Şi  le-a  spus:  Să  nu  revendicaţi  mai  mult  decât  vă  este
rânduit .
14 Şi soldaţii la fel îl întrebau, spunând: Şi noi ce să facem?
Şi le-a spus: Nu asupriţi pe nimeni, nici să nu acuzaţi pe ne-
drept; şi să fiţi mulţumiţi cu plăţile voastre .
15 ¶ Şi pe când poporul era în aşteptare şi toţi cugetau în ini-
mile lor despre Ioan, dacă este sau nu este el Cristosul,
16 Ioan a răspuns, zicând, tuturor: Eu într-adevăr vă botez
cu  apă;  dar  vine  unul  mai  puternic  decât  mine,  căruia  nu
sunt demn să îi dezleg cureaua sandalelor; el vă va boteza cu
Duhul Sfânt şi cu foc .
17 A cărui furcă este în mâna lui şi îşi va curăţa în întregime
aria şi va aduna grâul în grânarul său; dar pleava o va arde
cu foc de nestins .
18 Şi predica poporului îndemnând multe alte lucruri .
19 Dar Irod, tetrarhul, fiind mustrat de el pentru Irodiada,
soţia fratelui său Filip şi pentru toate relele pe care Irod le
făcuse,
20 A mai adăugat peste toate şi pe aceasta, că a închis pe Ioan
în închisoare .
21 ¶ Şi, după ce toţi oamenii au fost botezaţi, s-a întâmplat că
şi Isus a fost botezat şi rugându-se, cerul a fost deschis;
22 Şi Duhul Sfânt a coborât în chip trupesc ca un porumbel
peste el şi o voce a venit din cer, spunând: Tu eşti Fiul meu
preaiubit; în tine îmi găsesc toată plăcerea .
23 Şi Isus începuse a fi aproape de treizeci de ani când şi-a
început lucrarea, fiind (cum se presupunea) fiul lui Iosif, care
era al lui Eli,
24 Care era al lui Matat, care era al lui Levi, care era al lui
Melhi, care era al lui Iana, care era al lui Iosif,
25 Care era al lui Matatia, care era al lui Amos, care era al lui
Naum, care era al lui Esli, care era al lui Nagai,
26 Care era al lui Maat, care era al lui Matatia, care era al lui
Semei, care era al lui Iosif, care era al lui Iuda,
27 Care era al lui Ioanan, care era al lui Resa, care era al lui
Zorobabel, care era al lui Salatiel, care era al lui Neri,
28 Care era al lui Melhi, care era al lui Adi, care era al lui
Cosam, care era al lui Elmodam, care era al lui Er,
29 Care era al lui Iose, care era al lui Eliezer, care era al lui
Iorim, care era al lui Matat, care era al lui Levi,
30 Care era al lui Simeon, care era al lui Iuda, care era al lui
Iosif, care era al lui Ionan, care era al lui Eliachim,
31 Care era al lui Melea, care era al lui Mena, care era al lui
Matata, care era al lui Natan, care era al lui David,
32  Care  era  al  lui  Isai,  care  era  al  lui  Obed,  care  era  al  lui
Boaz, care era al lui Salmon, care era al lui Naason,
33 Care era al lui Aminadab, care era al lui Aram, care era al

578

Luca  5

lui Esrom, care era al lui Fares, care era al lui Iuda,
34 Care era al lui Iacob, care era al lui Isaac, care era al lui
Avraam, care era al lui Tara, care era al lui Nahor,
35 Care era al lui Saruh, care era al lui Ragau, care era al lui
Falec, care era al lui Eber, care era al lui Sala,
36 Care era al lui Cainan, care era al lui Arpacşad, care era al
lui Sem, care era al lui Noe, care era al lui Lameh,
37 Care era al lui Matusala, care era al lui Enoh, care era al
lui Iared, care era al lui Maleleel, care era al lui Cainan,
38  Care  era  al  lui  Enos,  care  era  al  lui  Set,  care  era  al  lui
Adam, care era fiul lui Dumnezeu .

CApitoLuL 4

iAR Isus, fiind plin de Duhul Sfânt, s-a întors de la Iordan

şi a fost dus de Duhul în pustie,

2 Fiind ispitit de diavolul timp de patruzeci de zile . Şi nu a
mâncat  nimic  în  zilele  acelea;  şi  după  ce  s-au  terminat,  la
urmă a flămânzit .
3 Şi diavolul i-a spus: Dacă eşti Fiul lui Dumnezeu, porun-
ceşte acestei pietre să se facă pâine .
4 Şi Isus i-a răspuns, zicând: Este scris că: Omul nu va trăi
numai cu pâine, ci cu fiecare cuvânt al lui Dumnezeu .
5 Şi diavolul, luându-l pe un munte înalt, i-a arătat toate îm-
părăţiile pământului în timp de o clipă .
6 Şi diavolul i-a spus: Îţi voi da ţie toată această putere şi glo-
ria lor; pentru că îmi este dată; şi o dau oricui voiesc .
7 De aceea dacă te vei închina mie, toată va fi a ta .
8 Şi Isus a răspuns şi i-a zis: Înapoia mea, Satan; fiindcă este
scris: Să te închini Domnului Dumnezeului tău şi numai lui
serveşte-i .
9 Şi l-a adus la Ierusalim şi l-a aşezat pe un turn al templului
şi  i-a  spus:  Dacă  eşti  Fiul  lui  Dumnezeu,  aruncă-te  jos  de
aici;
10 Fiindcă este scris: El va porunci îngerilor săi referitor la
tine, să te apere;
11 Şi pe mâini te vor purta, ca nu cumva să îţi loveşti piciorul
de vreo piatră .
12  Şi  Isus,  răspunzând,  i-a  zis:  S-a  spus:  Să  nu  ispiteşti  pe
Domnul Dumnezeul tău .
13 Şi după ce diavolul a terminat toată ispitireă, a plecat de la el
pentru un timp .
14 ¶ Şi Isus s-a întors în puterea Duhului în Galileea; şi s-a
răspândit o faimă despre el prin toată regiunea dimprejur .
15 Şi el îi învăţa în sinagogile lor, fiind glorificat de toţi .
16 Şi a venit în Nazaret, unde fusese crescut; şi aşa cum era
obiceiul lui, a intrat în sinagogă în ziua de sabat şi s-a sculat
să citească,
17  Şi  i  s-a  dat  cartea  profetului  Isaia .  Şi  după  ce  a  deschis
cartea, a găsit locul unde era scris:
18 Duhul Domnului este peste mine, pentru că m-a uns să
predic săracilor evanghelia; m-a trimis să vindec pe cei cu
inima zdrobită, să predic celor captivi eliberarea şi orbilor
primirea vederii, să pun pe cei zdrobiţi în libertate,
19 Să predic anul acceptat al Domnului .
20 Şi a închis cartea şi a dat-o înapoi servitorului sinagogii
şi a şezut . Iar ochii tuturor celor care erau în sinagogă erau
aţintiţi asupra lui .
21 Şi a început să le spună: În această zi este împlinită aceas-
tă scriptură în urechile voastre .
22 Şi toţi îi aduceau mărturie şi se minunau de cuvintele cu
har care ieşeau din gura lui . Şi spuneau: Nu este acesta fiul
lui Iosif?

23 Iar el le-a spus: Într-adevăr, îmi veţi spune acest proverb:
Doctore, vindecă-te pe tine însuţi; tot ce am auzit că s-a fă-
cut în Capernaum, fă şi aici în patria ta .
24 Şi a spus: Adevărat vă spun: Nici un profet nu este accep-
tat în patria lui .
25 Dar în adevăr vă spun, erau multe văduve în Israel în zi-
lele lui Ilie, când a fost închis cerul trei ani şi şase luni, când
a fost foamete mare peste toată ţara;
26 Dar la nici una dintre ele nu a fost trimis Ilie, ci numai în
Sarepta Sidonului, la o femeie văduvă .
27 Şi mulţi leproşi erau în Israel în timpul lui Elisei profetul;
totuşi nici unul dintre ei nu a fost curăţit, afară de Naaman
sirianul .
28 Şi toţi cei din sinagogă, când au auzit acestea, au fost um-
pluţi de furie .
29 Şi s-au sculat şi l-au scos afară din cetate şi l-au dus până
în sprânceana muntelui pe care era zidită cetatea lor, ca să îl
arunce cu capul în jos .
30 Dar el, trecând prin mijlocul lor, a plecat .
31 ¶ Şi s-a coborât la Capernaum, o cetate a Galileei şi îi în-
văţa în sabate .
32  Şi  erau  înmărmuriţi  de  doctrina  lui,  deoarece  cuvântul
lui era cu putere .
33 Şi în sinagogă era un om care avea un duh al unui drac
necurat şi a strigat cu voce tare,
34 Spunând: Lasă-ne; ce avem noi a face cu tine, Isuse din
Nazaret? Ai venit să ne nimiceşti? Te ştiu cine eşti: Sfântul
lui Dumnezeu .
35 Şi Isus l-a mustrat, spunând: Taci şi ieşi din el . Şi după ce
dracul l-a trântit în mijloc, a ieşit din el şi nu l-a vătămat .
36 Şi toţi au fost uimiţi şi vorbeau între ei, spunând: Ce cu-
vânt este acesta! Pentru că porunceşte cu autoritate şi putere
duhurilor necurate şi ele ies afară .
37  Şi  faima  despre  el  s-a  răspândit  în  fiecare  loc  din
împrejurimi .
38 Iar el s-a sculat, ieşind din sinagogă şi a intrat în casa lui
Simon . Şi soacra lui Simon era cuprinsă de febră mare; şi l-au
implorat în legătură cu ea .
39 Şi s-a aplecat peste ea şi a mustrat febra; şi febra a lăsat-o;
iar ea s-a sculat imediat şi le-a servit .
40 Şi pe când soarele apunea, toţi cei ce aveau bolnavi atinşi
de diverse boli, îi aduceau la el; iar el îşi punea mâinile pe
fiecare din ei şi îi vindeca .
41  Şi  draci  ieşeau  de  asemenea  din  mulţi,  strigând  şi  spu-
nând: Tu eşti Cristos, Fiul lui Dumnezeu . Iar el mustrându-i,
nu îi lăsa să vorbească; pentru că ştiau că el era Cristos .
42 Iar când s-a făcut ziuă, a ieşit şi s-a dus într-un loc pus-
tiu; şi oamenii îl căutau şi au ajuns la el şi îl ţineau, ca să nu
plece de la ei .
43 Dar le-a spus: Eu trebuie să predic împărăţia lui Dumnezeu
şi altor cetăţi; pentru că de aceea sunt trimis .
44 Şi predica în sinagogile Galileei .

CApitoLuL 5

ŞI s-a întâmplat, pe când îl îmbulzeau oamenii ca să audă

cuvântul lui Dumnezeu, că el stătea în picioare lângă la-

cul Ghenezaret,
2 Şi a văzut două corăbii stând la marginea lacului; iar pes-
carii ieşiseră din ele şi spălau plasele .
3 Şi s-a urcat într-una din corăbii, care era a lui Simon, şi l-a
rugat să o depărteze puţin de ţărm . Şi a şezut şi i-a învăţat pe
oameni din corabie .

579

Luca  6

4  Iar  după  ce  a  încetat  să  vorbească,  i-a  spus  lui  Simon:
Depărteaz-o la adânc şi coborâţi-vă plasele pentru a prinde
o mulţime de peşte .
5 Şi Simon, răspunzând, i-a zis: Stăpâne, toată noaptea ne-
am ostenit şi nu am prins nimic; cu toate acestea, la cuvântul
tău, voi coborî plasa .
6 Şi după ce au făcut aceasta, au prins o mare mulţime de
peşti; şi li se rupea plasa .
7 Şi au făcut semn părtaşilor lor care erau în cealaltă corabie,
să vină să îi ajute . Şi au venit şi au umplut amândouă corăbi-
ile, aşa că au început să se scufunde .
8 Când Simon Petru a văzut, a căzut la genunchii lui Isus,
spunând: Pleacă de la mine, Doamne, fiindcă sunt un bărbat
păcătos .
9 Fiindcă era înmărmurit el şi toţi cei care erau cu el, datori-
tă mulţimii de peşti pe care îi prinseseră;
10 Şi tot aşa şi Iacov şi Ioan, fiii lui Zebedei, care erau părtaşi
cu Simon . Şi Isus i-a spus lui Simon: Nu te teme; de acum
încolo vei prinde oameni .
11  Şi  după  ce  au  tras  corăbiile  pe  uscat,  lăsând  totul,  l-au
urmat .
12 ¶ Şi s-a întâmplat, când era el într-una din cetăţi, că iată,
era acolo un bărbat plin de lepră; acesta, văzându-l pe Isus,
a căzut cu faţa la pământ şi l-a implorat, spunând: Doamne,
dacă voieşti mă poţi face curat .
13 Şi întinzând mâna, l-a atins, spunând: Voiesc, fii curăţit .
Şi îndată lepra a plecat de la el .
14 Şi el i-a poruncit să nu spună nimănui: Ci du-te şi arată-te
preotului şi oferă pentru curăţirea ta după cum a poruncit
Moise, ca mărturie pentru ei .
15 Dar cu atât mai mult se răspândea faimă despre el; şi mul-
ţimi mari se adunau să îl asculte şi să fie vindecate de către
el de neputinţele lor .
16 Iar el s-a retras în pustie şi s-a rugat .
17 ¶ Şi s-a întâmplat într-una din zile, pe când îi învăţa el,
că erau farisei şi învăţători ai legii, şezând acolo, care veneau
din fiecare sat al Galileei şi Iudeei şi din Ierusalim; şi puterea
Domnului era prezentă pentru a-i vindeca .
18 Şi iată, nişte bărbaţi au adus într-un pat un om paralitic; şi
căutau cum să îl ducă înăuntru şi să îl pună înaintea lui .
19 Şi după ce nu au găsit în ce fel să îl ducă înăuntru din ca-
uza mulţimii, s-au urcat pe acoperiş şi l-au coborât cu patul
printre ţigle, în mijloc, înaintea lui Isus .
20  Şi  când  le-a  văzut  credinţa,  i-a  spus:  Omule,  păcatele
tale îţi sunt iertate!
21 Şi scribii şi fariseii au început să cugete, spunând: Cine
este acesta care vorbeşte blasfemii? Cine poate ierta păcatele,
decât numai Dumnezeu?
22 Dar când Isus le-a cunoscut gândurile a răspuns şi le-a
zis: Ce cugetaţi în inimile voastre?
23 Ce este mai uşor a spune: Păcatele tale îţi sunt iertate; sau
a spune: Ridică-te şi umblă?
24 Dar ca să ştiţi că Fiul omului are putere pe pământ să ierte
păcatele, (a zis paraliticului): Îţi spun, ridică-te şi ia-ţi patul
şi du-te la casa ta .
25 Şi imediat s-a sculat în faţa lor, a luat patul pe care zăcea
şi s-a dus la casa lui, glorificând pe Dumnezeu .
26  Şi  toţi  au  fost  uimiţi  şi  glorificau  pe  Dumnezeu  şi  au
fost  umpluţi  de  frică,  spunând:  Azi  am  văzut  lucruri
neobişnuite .
27 ¶ Şi după acestea a ieşit şi a văzut pe un vameş numit Levi,
şezând la recepţia vămii şi i-a spus: Urmează-mă .

28 Şi el a abandonat totul şi sculându-se, l-a urmat .
29 Şi Levi i-a făcut un ospăţ mare în casa lui; şi a fost o mare
mulţime de vameşi şi de alţii care şedeau la masă cu ei .
30  Dar  scribii  lor  şi  fariseii  cârteau  împotriva  discipolilor
lui, spunând: De ce mâncaţi şi beţi cu vameşii şi păcătoşii?
31 Şi Isus, răspunzând, le-a zis: Nu cei sănătoşi au nevoie de
doctor, ci bolnavii .
32  Nu  am  venit  să  chem  pe  cei  drepţi,  ci  pe  păcătoşi  la
pocăinţă .
33  Iar  ei  i-au  spus:  De  ce  discipolii  lui  Ioan  postesc  des  şi
fac rugăciuni şi la fel cei ai fariseilor; dar ai tăi mănâncă şi
beau?
34 Iar el le-a spus: Puteţi face pe însoţitorii mirelui să post-
ească în timp ce mirele este cu ei?
35 Dar vor veni zilele când mirele va fi luat de la ei şi atunci
vor posti în acele zile .
36 Şi le-a spus şi o parabolă: Nimeni nu pune un petic dintr-
o haină nouă la una veche; altfel şi cea nouă se rupe şi peticul
ce a fost luat din cea nouă nu se potriveşte cu cea veche .
37 Şi nimeni nu pune vin nou în burdufuri vechi; altfel, vi-
nul nou va sparge burdufurile şi se va vărsa şi burdufurile se
vor distruge;
38 Ci vinul nou trebuie pus în burdufuri noi şi amândouă
se păstrează .
39 Şi nimeni, după ce a băut vin vechi, nu doreşte imediat vin
nou; fiindcă spune: Cel vechi este mai bun .

CApitoLuL 6

ŞI s-a întâmplat în al doilea sabat după primul, că el trecea

prin lanuri; şi discipolii lui smulgeau spice, le frecau în

mâini şi mâncau .
2 Şi unii dintre farisei le-au spus: De ce faceţi ce nu este le-
giuit să faceţi în sabate?
3 Iar Isus, răspunzând, le-a zis: Nu aţi citit deloc aceasta, ce a
făcut David când a flămânzit el şi cei ce erau cu el?
4 Cum a intrat în casa lui Dumnezeu şi a luat şi a mâncat
pâinile punerii înainte şi a dat şi celor ce erau cu el; ceea ce
nu este legiuit a fi mâncate decât numai de preoţi?
5 Şi le-a spus: Fiul omului este Domn şi al sabatului .
6 Şi s-a întâmplat şi în alt sabat, că a intrat în sinagogă şi îi în-
văţa; şi acolo era un om şi a cărui mână dreaptă era uscată .
7 Şi scribii şi fariseii îl pândeau, dacă va vindeca în sabat; ca
să găsească o acuzaţie împotriva lui .
8 Dar el le ştia gândurile şi a spus omului care avea mâna
uscată: Ridică-te şi stai în picioare în mijloc . Iar el s-a sculat
şi a stat în picioare .
9 Atunci Isus le-a spus: Vă voi întreba ceva . Este legiuit în sa-
bate a face bine, ori a face rău? A salva viaţă, sau a o nimici?
10  Şi,  uitându-se  împrejur  peste  ei  toţi,  a  spus  omului:
Întinde-ţi mâna . Iar el aşa a făcut; şi mâna lui a fost refăcută
complet, ca cealaltă .
11 Iar ei s-au umplut de mânie; şi au vorbit unii către alţii ce
să îi facă lui Isus .
12  ¶  Şi  s-a  întâmplat  în  zilele  acelea,  că  el  s-a  dus  într-un
munte să se roage şi a petrecut toată noaptea în rugăciune
către Dumnezeu .
13 Şi când s-a făcut ziuă, a chemat la el pe discipolii săi; şi
dintre ei a ales doisprezece, pe care i-a numit şi apostoli;
14 Pe Simon (pe care l-a numit şi Petru) şi pe Andrei, fratele
lui; pe Iacov şi pe Ioan, pe Filip şi pe Bartolomeu;
15 Pe Matei şi pe Toma; pe Iacov, fiul lui Alfeu, şi pe Simon,
numit Zelotes,

580

Luca  7

16 Pe Iuda, fratele lui Iacov; şi pe Iuda Iscariot, care era şi
trădătorul .
17 Şi el a coborât cu ei şi a stat în picioare în câmp şi mulţi-
mea discipolilor lui şi o mare mulţime de oameni din toată
Iudeea  şi  din  Ierusalim  şi  de  pe  lângă  ţărmul  Tirului  şi  al
Sidonului, care au venit să îl audă şi să fie vindecaţi de bolile
lor,
18 Şi cei chinuiţi de duhuri necurate şi erau vindecaţi .
19 Şi toată mulţimea căuta să îl atingă; pentru că din el ieşea
o putere şi îi vindeca pe toţi .
20  ¶  Şi  el  şi-a  ridicat  ochii  spre  discipolii  săi  şi  a  spus:
Binecuvântaţi sunteţi voi, cei săraci, pentru că a voastră este
împărăţia lui Dumnezeu .
21 Binecuvântaţi sunteţi voi, care flămânziţi acum, pentru că
veţi fi săturaţi . Binecuvântaţi sunteţi voi, care plângeţi acum,
pentru că veţi râde .
22 Binecuvântaţi sunteţi voi, când oamenii vă vor urî şi când
vă vor exclude şi vă vor ocărî şi vor lepăda numele vostru ca
rău, datorită Fiului omului .
23 Bucuraţi-vă în acea zi şi săltaţi de veselie; căci iată, răs-
plata voastră este mare în cer; fiindcă tot aşa au făcut taţii
lor cu profeţii .
24 Dar vai vouă, care sunteţi bogaţi! Pentru că v-aţi primit
mângâierea .
25 Vai vouă, care sunteţi sătui! Pentru că veţi flămânzi . Vai
vouă, care râdeţi acum! Pentru că veţi jeli şi veţi plânge .
26 Vai vouă, când toţi oamenii vă vor vorbi de bine! Fiindcă
astfel au făcut taţii lor cu profeţii falşi .
27 ¶ Dar vă spun vouă care ascultaţi: Iubiţi pe duşmanii voş-
tri, faceţi bine celor ce vă urăsc,
28 Binecuvântaţi pe cei ce vă blestemă şi rugaţi-vă pentru cei
care vă folosesc cu dispreţ .
29 Şi celui ce te bate peste obraz, oferă-i şi pe celălalt; şi celui
ce îţi ia haina nu îi opri nici cămaşa .
30 Şi dă fiecăruia ce îţi cere, şi de la cel ce îţi ia bunurile tale
nu cere înapoi .
31 Şi cum doriţi să vă facă oamenii, faceţi-le şi voi la fel .
32 Şi, dacă iubiţi pe cei ce vă iubesc, ce mulţumire aveţi voi?
Fiindcă şi păcătoşii iubesc pe cei ce îi iubesc .
33 Şi dacă faceţi bine celor ce vă fac bine, ce mulţumire aveţi
voi? Fiindcă şi păcătoşii fac la fel .
34 Şi dacă daţi cu împrumut acelora de la care speraţi să pri-
miţi înapoi, ce mulţumire aveţi voi? Fiindcă şi păcătoşii dau
cu împrumut păcătoşilor, ca să primească înapoi cât au dat .
35 Totuşi, iubiţi pe duşmanii voştri şi faceţi bine şi împru-
mutaţi fără să speraţi nimic înapoi; şi răsplata voastră va fi
mare şi veţi fi copiii Celui Preaînalt; fiindcă el este bun cu cei
nemulţumitori şi cu cei răi .
36  De  aceea  fiţi  milostivi,  precum  şi  Tatăl  vostru  este
milostiv .
37 ¶ Nu judecaţi şi nu veţi fi judecaţi; nu condamnaţi şi nu
veţi fi condamnaţi; iertaţi şi veţi fi iertaţi;
38 Daţi şi vi se va da; o măsură bună, îndesată şi scuturată şi
vărsându-se pe deasupra oamenii vă vor turna în sân . Căci
cu aceeaşi măsură cu care măsuraţi, vi se va măsura înapoi .
39 Şi le-a spus o parabolă: Poate orbul să călăuzească pe orb?
Nu vor cădea amândoi în groapă?
40 Discipolul nu este mai presus de învăţătorul lui; dar fieca-
re discipol desăvârşit va fi ca învăţătorul lui .
41 Şi de ce vezi tu paiul din ochiul fratelui tău şi nu iei în
considerare bârna din propriul tău ochi?
42  Sau  cum  poţi  spune  fratelui  tău:  Frate,  lasă-mă  să  scot

paiul care este în ochiul tău, pe când, tu însuţi nu vezi bârna
care este în propriul tău ochi? Făţarnicule, scoate întâi bârna
din propriul tău ochi şi atunci vei vedea clar să scoţi paiul
care este în ochiul fratelui tău .
43 Fiindcă un pom bun nu face rod stricat; nici un pom stri-
cat nu face rod bun .
44 Fiindcă fiecare pom este cunoscut după rodul lui . Fiindcă
nu se strâng smochine din spini, nici nu se adună struguri
din mărăcini .
45 Un om bun, din tezaurul bun al inimii lui, aduce ce este
bun; şi un om rău, din tezaurul rău al inimii lui aduce ce este
rău; fiindcă din abundenţa inimii vorbeşte gura lui .
46 Dar de ce mă chemaţi: Doamne, Doamne şi nu faceţi cele
ce vă spun?
47 Oricine vine la mine şi aude cuvintele mele şi le face, vă
voi arăta cu cine se aseamănă;
48 Este asemenea unui om care a zidit o casă şi a săpat adânc
şi a aşezat temelia pe o stâncă; şi când a venit potopul, şuvo-
iul a bătut violent peste casa aceea şi nu a putut să o clatine;
pentru că a fost fondată pe stâncă .
49 Dar cel ce aude şi nu face, este asemenea unui om care,
fără temelie, a zidit o casă pe pământ, împotriva căreia şu-
voiul a bătut violent şi imediat a căzut; şi ruina acelei case a
fost mare .

CApitoLuL 7

iAR după ce a terminat toate cuvintele sale în auzul popo-

rului, a intrat în Capernaum .

2 Şi robul unui anumit centurion, care îi era drag acestuia,
era bolnav şi gata să moară .
3 Dar când a auzit despre Isus, a trimis la el pe bătrânii iude-
ilor, implorându-l să vină şi să vindece pe robul lui .
4 Şi când au venit la Isus, l-au implorat insistent, spunând:
Este demn cel căruia i se va face aceasta;
5  Fiindcă  iubeşte  naţiunea  noastră  şi  el  ne-a  zidit  o
sinagogă .
6 Atunci Isus a plecat cu ei . Dar deja, pe când el nu era de-
parte de casă, centurionul a trimis la el prieteni, spunându-i:
Doamne, nu te mai tulbura; fiindcă nu sunt demn ca să intri
sub acoperişul meu;
7 De aceea nici pe mine nu m-am considerat demn să vin la
tine; dar spune un cuvânt şi servitorul meu va fi vindecat .
8 Fiindcă şi eu sunt om pus sub autoritate, având sub mine
soldaţi  şi  spun  unuia:  Du-te,  şi  se  duce;  şi  altuia:  Vino,  şi
vine; şi robului meu: Fă aceasta, şi face .
9 Când a auzit Isus acestea, s-a minunat de el şi s-a întors
şi a spus oamenilor care îl urmau: Vă spun, nu am găsit aşa
credinţă mare nici chiar în Israel .
10 Şi cei trimişi, întorcându-se acasă, au găsit deplin sănătos
pe robul care fusese bolnav .
11  ¶  Şi  s-a  întâmplat  în  ziua  următoare,  c��  a  plecat  într-o
cetate numită Nain; şi mulţi dintre discipolii lui l-au însoţit
şi mulţi oameni .
12 Şi când s-a apropiat de poarta cetăţii, iată un mort era dus
afară, singurul fiu al mamei lui, iar ea era văduvă; şi o mare
mulţime din cetate era cu ea .
13  Şi  când  Domnul  a  văzut-o,  i  s-a  făcut  milă  de  ea  şi  i-a
spus: Nu plânge .
14 Şi a venit şi s-a atins de targă; iar cei ce o cărau, s-au oprit .
Iar el a spus: Tinere, îţi spun, ridică-te .
15 Şi mortul a şezut în capul oaselor şi a început să vorbeas-
că . Iar el i l-a dat mamei lui .

581

Luca  8

16  Şi  a  venit  o  frică  peste  toţi;  şi  glorificau  pe  Dumnezeu,
spunând: Un mare profet este ridicat între noi; şi: Dumnezeu
a vizitat pe poporul său .
17 Şi acest cuvânt despre el s-a răspândit prin toată Iudeea şi
prin toate împrejurimile .
18 Şi discipolii lui Ioan l-au anunţat despre toate acestea .
19 ¶ Şi Ioan chemând pe doi dintre discipolii săi, i-a trimis
la Isus, spunând: Eşti tu cel ce trebuie să vină, sau să aştep-
tăm pe altul?
20  Când  bărbaţii  au  venit  la  el,  au  spus:  Ioan  Baptist  ne-a
trimis la tine, spunând: Eşti tu cel ce trebuie să vină, sau să
aşteptăm pe altul?
21 Iar în acea oră, el a vindecat pe mulţi de boli şi de răni şi
de duhuri rele; şi multor orbi le-a dăruit vedere .
22 Atunci Isus, răspunzând, le-a zis: Mergeţi şi spuneţi lui
Ioan ce aţi văzut şi aţi auzit; că orbii văd din nou, şchiopii
umblă, leproşii sunt curăţiţi, surzii aud, morţii sunt înviaţi
şi săracilor li se predică evanghelia .
23 Şi binecuvântat este oricine nu se va poticni în mine .
24 Şi după ce mesagerii lui Ioan au plecat, a început să vor-
bească oamenilor despre Ioan: Ce aţi ieşit să vedeţi în pustie?
O trestie scuturată de vânt?
25 Dar ce aţi ieşit să vedeţi? Un om îmbrăcat în haine moi?
Iată, cei îmbrăcaţi splendid şi care trăiesc destrăbălat, sunt la
curţile împărăteşti .
26 Dar ce aţi ieşit să vedeţi? Un profet? Da, vă spun, chiar
mai mult decât un profet .
27  Acesta  este  cel  despre  care  este  scris:  Iată,  eu  trimit  pe
mesagerul  meu  înaintea  feţei  tale,  care  îţi  va  pregăti  calea
înaintea ta .
28 Fiindcă vă spun: Între cei născuţi din femei, nu este profet
mai mare decât Ioan Baptist; dar cel mai mic în împărăţia lui
Dumnezeu, este mai mare decât el .
29 Şi toţi oamenii care l-au auzit şi vameşii au dat dreptate
lui Dumnezeu, fiind botezaţi cu botezul lui Ioan .
30  Dar  fariseii  şi  învăţătorii  legii  au  respins  sfatul  lui
Dumnezeu împotriva lor, nefiind botezaţi de el .
31 Iar Domnul a spus: Atunci cu ce voi asemăna oamenii din
această generaţie? Şi cu ce sunt ei asemenea?
32 Sunt asemenea unor copii, şezând în piaţă şi strigând unii
la alţii şi spunând: V-am cântat din fluier şi nu aţi dansat;
v-am cântat de jale şi nu aţi plâns .
33  Fiindcă  Ioan  Baptist  a  venit,  nici  mâncând  pâine,  nici
bând vin; şi spuneţi: Are drac .
34 Fiul omului a venit mâncând şi bând; şi spuneţi: Iată un
om mâncăcios şi băutor de vin, un prieten al vameşilor şi al
păcătoşilor .
35 Totuşi înţelepciunea este justificată de toţi copiii ei .
36 ¶ Iar unul dintre farisei l-a rugat să mănânce cu el . Şi a
intrat în casa fariseului şi a şezut să mănânce .
37 Şi iată, o femeie din cetate, care era o păcătoasă, când a
aflat că Isus a şezut la masă în casa fariseului, a adus un vas
de alabastru cu mir,
38 Şi a stat la picioarele lui, în spate, plângând şi a început să
îi spele picioarele cu lacrimi şi să le şteargă cu perii capului
ei şi îi săruta picioarele şi le ungea cu mir .
39 Şi când fariseul care îl invitase a văzut, îşi spunea în el în-
suşi, zicând: Acest om, dacă era profet, ar fi ştiut cine şi ce fel
de femeie este cea care îl atinge; fiindcă este o păcătoasă .
40 Şi Isus, răspunzând, i-a zis: Simon, am să îţi spun ceva . Şi
el zice: Învăţătorule, spune .
41 Era un anumit creditor care avea doi datornici; unul îi era

dator cu cinci sute de dinari, iar celălalt cincizeci .
42 Şi când nu au avut nimic cu ce plăti, i-a iertat pe amândoi .
Spune-mi dar, care dintre ei îl va iubi cel mai mult?
43 Simon a răspuns şi a zis: Presupun că acela căruia i-a ier-
tat mai mult . Iar el i-a spus: Drept ai judecat .
44  Şi  s-a  întors  spre  femeie  şi  i-a  spus  lui  Simon:  Vezi  tu
această femeie? Am intrat în casa ta şi nu mi-ai dat apă pen-
tru picioare; dar ea mi-a spălat picioarele cu lacrimi şi le-a
şters cu perii capului ei .
45 Tu nu mi-ai dat sărutare; dar această femeie, de când am
intrat, nu a încetat să îmi sărute picioarele .
46 Capul nu mi l-ai uns cu untdelemn; dar această femeie
mi-a uns picioarele cu mir .
47 De aceea îţi spun: Păcatele ei, care sunt multe, sunt iertate;
fiindcă a iubit mult; dar cui i se iartă puţin, iubeşte puţin .
48 Iar ei i-a spus: Păcatele tale sunt iertate .
49 Şi cei ce şedeau cu el la masă au început să spună în ei în-
şişi: Cine este acesta care iartă chiar păcatele?
50  Iar  el  i-a  spus  femeii:  Credinţa  ta  te-a  salvat;  mergi  în
pace .

Capitolul 8

ŞI după aceea s-a întâmplat că el a mers prin fiecare cetate

şi  sat,  proclamând  veştile  bune  şi  anunţând  evanghelia
împărăţiei lui Dumnezeu; şi cei doisprezece împreună cu el,
2  Şi  anumite  femei,  care  fuseseră  vindecate  de  duhuri  rele
şi de neputinţe: Maria, numită Magdalena, din care ieşiseră
şapte draci,
3 Şi Ioana, soţia lui Cuza, administratorul lui Irod şi Susana
şi multe altele, care îl serveau din bunurile lor .
4 ¶ Şi după ce mulţi oameni s-au adunat şi au venit la el din
fiecare cetate, a vorbit printr-o parabolă:
5 Un semănător a ieşit să semene sămânţa sa; şi pe când se-
măna el, o parte a căzut pe lângă drum; şi a fost călcată în
picioare şi păsările cerului au devorat-o .
6 Şi alta a căzut pe o stâncă; şi imediat după ce a răsărit s-a
uscat, pentru că îi lipsea umezeală .
7 Şi alta a căzut printre spini; şi spinii au crescut împreună
cu ea şi au înăbuşit-o .
8 Şi alta a căzut pe pământ bun şi a răsărit şi a făcut rod în-
sutit . Şi după ce a spus acestea, a strigat: Cel ce are urechi de
auzit, să audă .
9  Iar  discipolii  lui  l-au  întrebat,  spunând:  Ce  este  această
parabolă?
10 Iar el a spus: Vouă vă este dat să cunoaşteţi misterele îm-
părăţiei lui Dumnezeu; dar celorlalţi, în parabole; ca văzând
să nu vadă şi auzind să nu înţeleagă .
11  Şi  parabola  este  aceasta:  Sămânţa  este  cuvântul  lui
Dumnezeu .
12 Iar cele de lângă drum, sunt cei ce aud; apoi vine diavolul
şi ia cuvântul din inimile lor, ca nu cumva să creadă şi să fie
salvaţi .
13 Iar cele de pe stâncă, sunt cei care când aud, cu bucurie
primesc cuvântul; dar aceştia nu au rădăcină, care cred pen-
tru un timp şi în timpul ispitei se îndepărtează .
14 Iar cea care a căzut printre spini sunt cei care, după ce au
auzit, merg mai departe şi sunt înăbuşiţi sub griji şi bogăţii şi
plăceri ale acestei vieţi şi nu aduc rod la maturitate .
15 Dar cea în pământ bun sunt cei care într-o inimă cinstită
şi bună, auzind cuvântul, îl păzesc şi aduc rod cu răbdare .
16 Nimeni, după ce a aprins o candelă, nu o acoperă cu un
vas, sau o pune sub pat; ci o pune pe un sfeşnic ca cei care

582

Luca  9

intră să vadă lumina .
17 Fiindcă nimic nu este ascuns care să nu se scoată la iveală;
nici ceva ascuns, care nu va fi cunoscut şi va veni pe faţă .
18 De aceea luaţi seama cum auziţi; fiindcă oricui are, i se
va da; şi oricui nu are, de la el se va lua chiar şi ce i se pare
că are .
19 Atunci au venit spre el mama şi fraţii lui şi nu puteau să
ajungă la el din cauza mulţimii .
20 Şi i-a fost spus de cineva care a zis: Mama ta şi fraţii tăi
stau afară în picioare, dorind să te vadă .
21 Dar el a răspuns şi le-a zis: Mama mea şi fraţii mei sunt
aceştia care aud cuvântul lui Dumnezeu şi îl împlinesc .
22 ¶ Şi s-a întâmplat într-o zi anumită, că el s-a îmbarcat într-o
corabie cu discipolii săi; şi le-a spus: Să trecem pe partea cealal-
tă a lacului . Şi au ridicat ancora  .
23 Şi cum navigau ei, el a adormit; şi a coborât o furtună de
vânt pe lac; şi au fost umpluţi cu apă şi erau în pericol .
24 Şi au venit la el şi l-au trezit, spunând: Stăpâne, stăpâne,
pierim . Atunci s-a ridicat şi a mustrat vântul şi furia apei; şi
au încetat şi a fost linişte .
25  Şi  le-a  spus:  Unde  vă  este  credinţa?  Şi  înfricoşaţi,  s-au
minunat, spunând unii către alţii: Ce fel de om este acesta?
Pentru că  porunceşte chiar vânturilor şi apei şi  ele  ascultă
de el .
26 Şi au ajuns în ţinutul gadarenilor, care este faţă în faţă cu
Galileea .
27 Şi când a ieşit pe uscat, l-a întâmpinat un anumit bărbat,
ieşit din cetate, care avea draci de mult timp şi nu purta îm-
brăcăminte, nici nu locuia în casă, ci în morminte .
28  Când  l-a  văzut  pe  Isus,  a  strigat  şi  a  căzut  jos  înaintea
lui şi cu o voce tare a spus: Ce am a face cu tine, Isuse, Fiul
Dumnezeului cel preaînalt? Te implor, nu mă chinui .
29  (Fiindcă  poruncise  duhului  necurat  să  iasă  din  om .
Fiindcă deseori îl apucase; şi a fost ţinut legat cu lanţuri şi în
cătuşe; şi smulgea legăturile şi era dus de drac în pustie .)
30 Iar Isus l-a întrebat, spunând: Care îţi este numele? Iar el
a zis: Legiune; pentru că mulţi draci intraseră în el .
31 Şi îl implorau să nu le poruncească să plece în adânc .
32 Iar acolo, era o turmă mare de porci, păscând pe munte; şi
l-au implorat să le permită să intre în ei . Şi le-a permis .
33 Atunci dracii au ieşit din omul acela şi au intrat în porci; şi
turma s-a aruncat furios în jos pe râpă în lac şi s-au înecat .
34 Când cei ce îi păşteau au văzut ce se făcuse, au fugit şi au
mers şi au povestit în cetate şi în ţinut .
35 Atunci au ieşit să vadă ce se făcuse; şi au venit la Isus şi au
găsit pe omul din care plecaseră dracii, şezând la picioarele
lui Isus, îmbrăcat şi întreg la minte; şi s-au temut .
36 Iar cei ce văzuseră, le-au povestit în ce mod fusese vinde-
cat cel posedat de draci .
37 Atunci toată mulţimea din ţinutul gadarenilor, de jur îm-
prejur, l-a implorat să plece de la ei; pentru că fuseseră apu-
caţi de o mare frică; şi el s-a îmbarcat în corabie şi s-a întors
înapoi .
38 Iar bărbatul din care dracii ieşiseră îl ruga să fie cu el; dar
Isus l-a trimis, spunând:
39  Întoarce-te  la  casa  ta  şi  arată  ce  lucruri  mari  ţi-a  făcut
Dumnezeu . Şi a plecat şi a vestit prin toată cetatea ce lucruri
mari a făcut Isus pentru el .
40 ¶ Şi s-a întâmplat că, după ce s-a întors Isus, oamenii l-au
primit; fiindcă toţi îl aşteptau .
41 Şi iată, a venit un bărbat numit Iair care era un conducă-
tor al sinagogii; şi a căzut la picioarele lui Isus şi îl implora

să intre în casa lui;
42  Pentru  că  avea  o  singură  fiică,  de  vreo  doisprezece  ani
şi  ea  era  pe  moarte .  Dar  pe  când  mergea  el,  oamenii  îl
împresurau .
43 Şi o femeie, care avea o scurgere de sânge de doisprezece
ani, care cheltuise tot ce avea cu doctorii, neputând fi vinde-
cată de nici unul,
44  A  venit  din  spate  şi  s-a  atins  de  marginea  hainei  lui;  şi
imediat scurgerea ei de sânge s-a oprit .
45  Şi  Isus  a  spus:  Cine  s-a  atins  de  mine?  Şi,  toţi  negând,
Petru şi cei ce erau cu el au spus: Stăpâne, mulţimea te îm-
presoară şi te îmbulzeşte şi tu spui: Cine s-a atins de mine?
46 Dar Isus a spus: S-a atins cineva de mine; căci ştiu că a
ieşit putere din mine .
47 Iar femeia, când a văzut că nu este ascunsă, a venit tre-
murând şi prosternându-se înaintea lui i-a spus în faţa în-
tregului popor din ce cauză se atinsese de el şi cum fusese
vindecată imediat .
48  Iar  el  i-a  spus:  Îndrăzneşte,  fiică,  credinţa  ta  te-a  făcut
sănătoasă; mergi în pace .
49 Pe când vorbea el încă, vine unul din casa conducătorului
sinagogii, spunându-i: Fiica ta este moartă; nu mai deranja
pe Învăţătorul .
50  Dar  când  Isus  a  auzit,  i-a  răspuns,  zicând:  Nu  te  teme;
crede numai şi va fi făcută sănătoasă .
51 Iar când a ajuns în casă, nu a lăsat pe nici unul să intre,
decât pe Petru şi pe Iacov şi pe Ioan şi pe tatăl şi pe mama
fetei .
52 Şi toţi plângeau şi o jeleau; dar el a spus: Nu plângeţi; nu
este moartă, ci doarme .
53 Şi au râs în batjocură de el, ştiind că era moartă .
54 Dar el i-a scos pe toţi afară şi a apucat-o de mână şi a che-
mat-o, spunând: Fetiţo, ridică-te .
55 Şi duhul ei a venit din nou şi s-a sculat imediat; şi Isus a
poruncit să îi dea să mănânce .
56 Şi părinţii ei au fost înmărmuriţi; dar le-a poruncit să nu
spună nimănui ce s-a făcut .

Capitolul 9

ATUNCI a chemat la un loc pe cei doisprezece discipoli

ai săi şi le-a dat putere şi autoritate peste toţi dracii şi să

vindece boli .
2 Şi i-a trimis să predice împărăţia lui Dumnezeu şi să vin-
dece bolnavii .
3  Şi  le-a  spus:  Nu  luaţi  nimic  pentru  călătorie,  nici  toiege,
nici traistă, nici pâine, nici bani; nici să nu aveţi câte două
haine .
4  Şi  în  orice  casă  intraţi,  acolo  să  rămâneţi  şi  de  acolo  să
plecaţi .
5 Şi oricine nu vă primeşte, când ieşiţi din acea cetate, scu-
turaţi chiar praful de pe picioarele voastre, pentru mărturie
împotriva lor .
6 Şi au plecat şi au trecut prin sate, predicând evanghelia şi
vindecând pretutindeni .
7  Şi  Irod  tetrarhul  a  auzit  despre  toate  cele  făcute  prin  el;
şi era derutat, pentru că unii spuneau că Ioan a fost înviat
dintre morţi;
8 Iar unii, că Ilie s-a arătat; şi alţii, că unul dintre profeţii din
vechime a înviat .
9  Şi  Irod  spunea:  Pe  Ioan  eu  l-am  decapitat,  dar  cine  este
acesta,  despre  care  aud  eu  astfel  de  lucruri?  Şi  dorea  să  îl
vadă .

583

Luca  9

10 ¶ Şi apostolii, când s-au întors, i-au spus tot ce făcuseră .
Şi i-a luat şi s-a dus la o parte, într-un loc pustiu al cetăţii
numită, Betsaida .
11 Şi oamenii, când au ştiut aceasta, l-au urmat; şi i-a primit
şi le-a vorbit despre împărăţia lui Dumnezeu şi a vindecat pe
cei ce aveau nevoie de vindecare .
12 Şi când ziua a început a se pleca spre seară, atunci cei doi-
sprezece au venit şi i-au spus: Trimite oamenii ca să se ducă
în satele şi ţinutul dimprejur şi să găzduiască şi să găsească
mâncare; pentru că suntem aici într-un loc pustiu .
13  Dar  le-a  spus:  Daţi-le  voi  să  mănânce .  Iar  ei  au  zis:  Nu
avem  mai  mult  decât  cinci  pâini  şi  doi  peşti;  afară  numai
dacă  ne  vom  duce  noi  să  cumpărăm  mâncare  pentru  tot
acest popor .
14  Fiindcă  erau  aproape  cinci  mii  de  bărbaţi .  Iar  el  le-a
spus discipolilor săi: Faceţi-i să şadă jos în grupuri de câte
cincizeci .
15 Şi au făcut astfel şi i-au făcut pe toţi să şadă .
16 Atunci a luat cele cinci pâini şi cei doi peşti şi privind în
sus spre cer, le-a binecuvântat şi a frânt şi a dat discipolilor
să le aşeze înaintea mulţimii .
17 Şi au mâncat şi s-au săturat toţi; şi au ridicat douăsprezece
coşuri din frânturile care le-au rămas .
18 ¶ Şi s-a întâmplat că pe când se ruga deoparte, discipolii
lui erau cu el; şi i-a întrebat, spunând: Cine spun mulţimile
că sunt eu?
19 Iar ei, răspunzând, au zis: Ioan Baptist; iar unii spun: Ilie;
iar alţii, că un profet dintre cei din vechime a înviat .
20 Iar el le-a spus: Dar voi, cine spuneţi că sunt eu? Iar Petru,
răspunzând, a zis: Cristosul lui Dumnezeu .
21  Şi  interzicându-le,  a  poruncit  să  nu  spună  nimănui
aceasta,
22 Spunând: Fiul omului trebuie să sufere multe şi să fie res-
pins de bătrâni şi de preoţii de seamă şi de scribi şi să fie ucis
şi a treia zi să fie înviat .
23  Şi  le-a  spus  tuturor:  Dacă  cineva  voieşte  să  vină  după
mine, să se dezică de el însuşi şi să îşi ridice crucea zilnic şi
să mă urmeze .
24 Fiindcă oricine voieşte să îşi salveze viaţa, o va pierde; dar
oricine îşi va pierde viaţa pentru mine, acela o va salva .
25 Şi cum să îi mai fie de folos unui om dacă va câştiga în-
treaga lume, dar se pierde pe el însuşi sau este lepădat?
26 Fiindcă oricine se va ruşina de mine şi de cuvintele mele,
de acela se va ruşina Fiul omului când va veni în gloria lui şi
a Tatălui şi a sfinţilor îngeri .
27 Dar vă spun cu adevărat, sunt unii stând aici în picioare,
care nu vor gusta nicidecum din moarte, până nu vor vedea
împărăţia lui Dumnezeu .
28 ¶ Şi s-a întâmplat, cam la opt zile după aceste cuvinte, că
a luat pe Petru şi pe Ioan şi pe Iacov şi s-a urcat pe un munte
să se roage .
29 Şi pe când se ruga el, înfăţişarea feţei lui s-a făcut alta, şi
îmbrăcămintea lui, albă, strălucitoare .
30 Şi iată, stăteau de vorbă cu el doi bărbaţi, care erau Moise
şi Ilie,
31 Care s-au arătat în glorie şi vorbeau despre moartea lui,
pe care avea să o împlinească la Ierusalim .
32 Dar Petru şi cei împreună cu el erau îngreunaţi de somn;
şi  când  s-au  trezit,  au  văzut  gloria  lui  şi  pe  cei  doi  bărbaţi
care stăteau cu el .
33 Şi s-a întâmplat că, pe când se îndepărtau ei de el, Petru
i-a spus lui Isus: Stăpâne, este bine pentru noi să fim aici; şi

să  facem  trei  tabernacole:  unul  pentru  tine  şi  unul  pentru
Moise şi unul pentru Ilie; neştiind ce spunea .
34 Pe când spunea el acestea, a venit un nor şi i-a umbrit; şi
s-au temut pe când intrau ei în nor .
35 Şi din nor a venit o voce, spunând: Acesta este Fiul meu
preaiubit; ascultaţi-l .
36  Şi  după  ce  vocea  a  încetat  Isus  s-a  aflat  singur .  Şi  ei  au
păstrat tăcerea şi nu au spus nimănui în zilele acelea nimic
din cele ce văzuseră .
37 ¶ Şi s-a întâmplat că, în a doua zi după ce se coborâseră de
pe munte, mulţi oameni l-au întâmpinat .
38  Şi  iată,  un  bărbat  din  mulţime  a  strigat,  spunând:
Învăţătorule,  te  implor,  uită-te  la  fiul  meu,  pentru  că  este
singurul meu copil .
39 Şi iată, îl apucă un duh şi dintr-odată strigă; şi îl zgâlţâie
cu spume din nou şi zdrobindu-l, cu greu se duce de la el .
40  Şi  am  implorat  pe  discipolii  tăi  să  îl  scoată;  şi  nu  au
putut .
41  Iar  Isus,  răspunzând,  a  zis:  O  generaţie  fără  credinţă  şi
perversă, până când voi fi cu voi şi vă voi suferi? Adu-l pe
fiul tău aici .
42 Şi pe când venea el, dracul l-a trântit jos şi l-a zgâlţâit . Şi
Isus a mustrat duhul necurat şi a vindecat copilul şi l-a dat
înapoi tatălui său .
43 ¶ Şi toţi au fost înmărmuriţi de măreţia lui Dumnezeu .
Dar pe când fiecare se minuna de toate lucrurile pe care le-a
făcut Isus, el le-a spus discipolilor săi:
44 Să se afunde cuvintele acestea în urechile voastre; fiindcă
Fiul omului va fi trădat în mâinile oamenilor .
45 Dar nu înţelegeau spusa aceasta şi era ascunsă de ei, ca
nu  cumva  să  o  priceapă;  şi  s-au  temut  să  îl  întrebe  despre
spusa aceea .
46 Iar între ei s-a ridicat o discuţie, care dintre ei ar fi mai
mare .
47 Iar Isus, cunoscând gândul inimii lor, a luat un copil mic
şi l-a pus lângă el,
48 Şi le-a spus: Oricine va primi pe acest copil mic în numele
meu, pe mine mă primeşte; şi oricine mă va primi pe mine,
primeşte pe cel ce m-a trimis; fiindcă cel mai mic dintre voi
toţi, acela va fi mare .
49 Şi Ioan a răspuns şi a zis: Stăpâne, noi am văzut pe unul
scoţând draci în numele tău; şi l-am oprit, pentru că nu îţi
urmează împreună cu noi .
50 Şi Isus i-a spus: Nu îl opriţi; fiindcă cel ce nu este împotri-
va noastră este pentru noi .
51 ¶ Şi s-a întâmplat, când s-a împlinit timpul să fie înălţat,
că el cu hotărâre şi-a îndreptat faţa să meargă la Ierusalim,
52 Şi a trimis mesageri înaintea feţei sale; şi s-au dus şi au in-
trat într-un sat al samaritenilor, să facă pregătiri pentru el .
53 Şi nu l-au primit, pentru că faţa lui era îndreptată să mear-
gă la Ierusalim .
54  Şi  când  discipolii  săi  Iacov  şi  Ioan  au  văzut,  au  spus:
Doamne, voieşti să poruncim să se coboare foc din cer şi să
îi mistuie, chiar cum a făcut Ilie?
55 Iar el s-a întors şi i-a mustrat şi a spus: Nu ştiţi din ce fel
de duh sunteţi voi .
56 Fiindcă Fiul omului nu a venit pentru a nimici vieţile oa-
menilor, ci pentru a le salva . Şi s-au dus într-un alt sat .
57 ¶ Şi s-a întâmplat că, pe când se duceau ei pe cale, cineva
i-a spus: Doamne, te voi urma oriunde mergi .
58 Iar Isus i-a spus: Vulpile au vizuini şi păsările cerului au
cuiburi; dar Fiul omului nu are unde să îşi culce capul .

584

Luca  11

59 Dar el a spus altuia: Urmează-mă . Dar el a spus: Doamne,
permite-mi întâi să mă duc să îngrop pe tatăl meu .
60 Iar Isus i-a spus: Lasă morţii să îşi îngroape morţii lor; iar
tu du-te şi predică împărăţia lui Dumnezeu .
61  Şi  altul  a  spus  de  asemenea:  Doamne,  te  voi  urma;  dar
permite-mi întâi să mă duc să îmi iau rămas bun de la cei
din casa mea .
62 Iar Isus i-a spus: Oricine pune mâna pe plug şi se uită îna-
poi, nu este potrivit pentru împărăţia lui Dumnezeu .

Capitolul 10

iAR după acestea Domnul a mai rânduit şi alţi şaptezeci şi

i-a trimis doi câte doi înaintea feţei lui în fiecare cetate şi

loc, oriunde el însuşi avea să vină .
2  De  aceea  le-a  spus:  Secerişul,  într-adevăr,  este  mare,  dar
lucrătorii puţini; imploraţi, de aceea pe Domnul secerişului
să scoată lucrători la secerişul lui .
3 Mergeţi; iată, eu vă trimit ca miei în mijlocul lupilor .
4 Nu purtaţi nici pungă, nici traistă, nici încălţăminte; şi nu
salutaţi pe nimeni pe drum .
5 Iar în orice casă intraţi, întâi spuneţi: Pace acestei case .
6 Şi dacă, într-adevăr, este acolo fiul păcii, pacea voastră va
odihni peste ea; dar dacă nu, ea se va întoarce la voi .
7 Iar în aceeaşi casă rămâneţi, mâncând şi bând ce vă dau ei;
fiindcă demn este lucrătorul de plata sa . Nu treceţi din casă
în casă .
8 Şi în oricare cetate intraţi şi vă primesc, mâncaţi ce vi se
va pune înainte;
9 Şi vindecaţi pe bolnavii din ea şi spuneţi-le: Împărăţia lui
Dumnezeu s-a apropiat de voi .
10 Dar în oricare cetate intraţi şi nu vă primesc, mergeţi pe
străzile acesteia şi spuneţi:
11 Chiar praful cetăţii voastre, care se lipeşte de noi, îl scu-
turăm împotriva voastră; totuşi să fiţi siguri de aceasta, că
împărăţia lui Dumnezeu s-a apropiat de voi .
12 Dar vă spun că va fi mai uşor de suportat în ziua aceea
pentru Sodoma decât pentru acea cetate .
13  Vai  ţie,  Corazine!  Vai  ţie,  Betsaido!  Pentru  că,  dacă  în
Tir  şi  Sidon  ar  fi  fost  făcute  faptele  puternice  care  au  fost
făcute în voi, de mult s-ar fi pocăit şezând în pânză de sac
şi cenuşă .
14 Dar pentru Tir şi Sidon va fi mai uşor de suportat la jude-
cată, decât pentru voi .
15  Şi  tu,  Capernaum,  care  eşti  înălţat  la  cer,  vei  fi  aruncat
jos în iad .
16 Cel ce vă aude, pe mine mă aude; şi cel ce vă dispreţuieşte,
pe mine mă dispreţuieşte; şi cel ce mă dispreţuieşte, dispre-
ţuieşte pe cel ce m-a trimis .
17  ¶  Şi  cei  şaptezeci  s-au  întors  cu  bucurie,  spunând:
Doamne, până şi dracii ne sunt supuşi prin numele tău .
18 Iar el le-a spus: Am privit pe Satan căzând ca fulger din
cer .
19  Iată,  vă  dau  putere  să  călcaţi  peste  şerpi  şi  scorpioni  şi
peste toată puterea duşmanului; şi nimic, în nici un fel, nu
vă va vătăma .
20 Totuşi nu vă bucuraţi în aceasta, că duhurile vă sunt su-
puse; ci, mai degrabă, bucuraţi-vă pentru că numele voastre
sunt scrise în cer .
21 În acea oră Isus s-a bucurat în duh şi a spus: Îţi mulţu-
mesc, Tată, Domn al cerului şi al pământului, pentru că ai
ascuns acestea de cei înţelepţi şi prevăzători şi le-ai revelat
pruncilor . Da, Tată, pentru că aşa este plăcut înaintea ta .

22 Toate mi-au fost date de Tatăl meu; şi nimeni nu ştie cine
este Fiul, decât Tatăl; şi cine este Tatăl, decât Fiul şi acela că-
ruia Fiul voieşte să îl reveleze .
23 Şi s-a întors spre discipoli şi a spus la o parte: Binecuvântaţi
sunt ochii care văd cele ce vedeţi voi;
24 Fiindcă vă spun că mulţi profeţi şi împăraţi au dorit să
vadă cele ce vedeţi voi şi nu au văzut; şi să audă cele ce auziţi
şi nu au auzit .
25 ¶ Şi iată, un anumit învăţător al legii s-a sculat şi l-a ispitit,
spunând: Învăţătorule, ce să fac să moştenesc viaţă eternă?
26 Şi i-a spus: Ce este scris în lege? Cum citeşti?
27 Şi răspunzând, a zis: Să iubeşti pe Domnul Dumnezeul
tău cu toată inima ta şi cu tot sufletul tău şi cu toată puterea
ta şi cu toată mintea ta şi pe aproapele tău ca pe tine însuţi .
28 Şi i-a zis: Drept ai răspuns; fă aceasta şi vei trăi .
29 Dar el, voind să se justifice, i-a spus lui Isus: Şi cine este
aproapele meu?
30 Şi Isus, răspunzând, a zis: Un anumit om s-a coborât din
Ierusalim la Ierihon şi a căzut printre tâlhari, care l-au dez-
brăcat şi l-au rănit şi au plecat lăsându-l aproape mort .
31 Şi din întâmplare, cobora un anumit preot pe acea cale; şi
când l-a văzut, a trecut înainte pe cealaltă parte .
32 Şi în acelaşi fel şi un levit, când a fost la locul acela, a venit
şi l-a văzut şi a trecut înainte pe cealaltă parte .
33 Dar un anumit samaritean, călătorind, a venit unde era
el; şi când l-a văzut, i s-a făcut milă .
34 Şi a venit la el şi i-a legat rănile, turnând peste ele untde-
lemn şi vin şi l-a pus pe animalul lui şi l-a adus la un han şi
a avut grijă de el .
35 Şi a doua zi, când a plecat, a scos doi dinari şi i-a dat han-
giului şi i-a spus: Ai grijă de el; şi oricât vei mai cheltui, când
mă întorc, îţi voi înapoia .
36 Atunci, care dintre aceştia trei ţi se pare că a fost aproape-
le celui căzut printre tâlhari?
37 Iar el a spus: Cel ce a arătat milă faţă de el . Atunci Isus i-a
spus: Du-te şi fă şi tu la fel .
38 ¶ Şi, s-a întâmplat, pe când mergeau ei, că el a intrat într-
un sat anume; şi o anume femeie numită Marta l-a primit
în casa ei .
39 Şi ea avea o soră numită Maria, care s-a aşezat şi ea la pi-
cioarele lui Isus şi asculta cuvântul lui .
40 Dar Marta era copleşită cu multă servire; şi, venind la el,
a spus: Doamne, nu îţi pasă că sora mea m-a lăsat să servesc
singură? Spune-i aşadar să mă ajute .
41 Dar Isus a răspuns şi i-a zis: Marta, Marta, eşti îngrijorată
şi tulburată pentru multe lucruri;
42 Dar un lucru este necesar; şi Maria a ales partea cea bună,
care nu i se va lua .

CApitoLuL 11

ŞI  s-a  întâmplat,  pe  când  se  ruga  el  într-un  anumit  loc,

după  ce  a  încetat,  unul  dintre  discipolii  lui  i-a  spus:
Doamne,  învaţă-ne  să  ne  rugăm,  cum  a  învăţat  şi  Ioan  pe
discipolii lui .
2 Şi le-a spus: Când vă rugaţi, spuneţi: Tatăl nostru care eşti
în cer, Sfinţit fie numele tău . Vie împărăţia ta . Facă-se voia
ta, precum în cer şi pe pământ .
3 Pâinea noastră de zi cu zi dă-ne-o nouă zilnic .
4 Şi ne iartă păcatele noastre, fiindcă şi noi iertăm fiecăruia
îndatorat nouă . Şi nu ne duce în ispită, ci scapă-ne de rău .
5 Şi le-a spus: Cine dintre voi, având un prieten, va merge
la el la miezul nopţii şi îi va spune: Prietene, împrumută-mi

585

Luca  11

trei pâini,
6 Pentru că un prieten al meu a venit la mine din călătorie şi
nu am ce să pun înaintea lui?
7 Şi cel dinăuntru, răspunzând, va zice: Nu mă tulbura; uşa
deja este încuiată şi copiii mei sunt cu mine în pat; nu mă pot
scula să îţi dau .
8 Vă spun: Chiar dacă nu se va ridica să îi dea, pentru că este
prietenul lui, totuşi, din cauza insistenţei lui supărătoare, se
va scula şi îi va da câte are nevoie .
9 Şi vă spun: Cereţi şi vi se va da; căutaţi şi veţi găsi; bateţi şi
vi se va deschide .
10 Fiindcă oricine cere, primeşte; şi cel ce caută, găseşte; şi
celui ce bate, i se va deschide .
11 Dacă un fiu va cere pâine de la vreunul dintre voi care este
tată, îi va da o piatră? Sau, dacă cere un peşte, îi va da în loc
de peşte un şarpe?
12  Sau,  de  asemenea,  dacă  va  cere  un  ou,  îi  va  da  un
scorpion?
13 Dacă voi aşadar, fiind răi, ştiţi cum să daţi daruri bune
copiilor  voştri;  cu  cât  mai  mult  Tatăl  ceresc  va  da  Duhul
Sfânt celor ce i-l cer .
14  ¶  Şi  a  scos  un  drac  şi  acesta  era  mut .  Şi  s-a  întâmplat
că  după  ce  dracul  a  ieşit,  mutul  a  vorbit;  şi  oamenii  s-au
minunat .
15 Dar unii dintre ei au spus: Prin Beelzebub, conducătorul
dracilor, scoate el dracii .
16 Iar alţii, ispitindu-l, căutau de la el un semn din cer .
17 Dar el, cunoscând gândurile lor, le-a spus: Fiecare împă-
răţie dezbinată împotriva ei însăşi, este pustiită; şi casă îm-
potriva casei, cade .
18 Şi dacă, de asemenea, Satan este dezbinat împotriva  lui
însuşi, cum va sta în picioare împărăţia lui? Pentru că spu-
neţi că eu prin Beelzebub scot draci .
19 Iar dacă eu prin Beelzebub scot draci, fiii voştri, prin cine
îi scot? Din această cauză, ei vor fi judecătorii voştri .
20 Dar dacă cu degetul lui Dumnezeu scot eu draci, fără în-
doială, împărăţia lui Dumnezeu a venit peste voi .
21 Când un om puternic şi înarmat îşi păzeşte palatul, ave-
rile lui sunt în pace;
22  Dar  când  unul  mai  puternic  decât  el  va  veni  peste  el  şi
îl învinge, îi ia toată armura în care s-a încrezut şi împarte
prăzile lui .
23 Cel ce nu este cu mine, este împotriva mea; şi cel ce nu
adună cu mine, risipeşte .
24 Când duhul necurat iese dintr-un om, umblă prin locuri
uscate, căutând odihnă; şi negăsind, spune: Mă voi întoarce
la casa mea de unde am ieşit .
25 Şi când vine, o găseşte măturată şi înfrumuseţată .
26 Atunci se duce şi îşi ia alte şapte duhuri mai stricate decât
el şi intră şi locuiesc acolo; şi starea de pe urmă a acelui om
devine mai rea decât cea dintâi .
27 ¶ Şi s-a întâmplat că, pe când vorbea el acestea, o anumită
femeie din mulţime a ridicat vocea şi i-a spus: Binecuvântat
este pântecele care te-a purtat şi sânii la care ai supt .
28 Dar el a spus: Mai degrabă, binecuvântaţi sunt cei ce aud
cuvântul lui Dumnezeu şi îl ţin .
29 ¶ Iar pe când mulţimea se îngrămădea, a început să spu-
nă: Această generaţie este rea; ea caută un semn; dar nu i se
va da semn, decât semnul profetului Iona .
30 Fiindcă aşa cum Iona a fost un semn ninivenilor, tot aşa
va fi şi Fiul omului acestei generaţii .
31 Împărăteasa sudului se va ridica în judecată cu bărbaţii

acestei generaţii şi îi va condamna; pentru că a venit de la
marginile pământului să audă înţelepciunea lui Solomon; şi
iată aici, unul mai mare decât Solomon .
32  Bărbaţii  din  Ninive  se  vor  scula  în  judecată  cu  această
generaţie şi o vor condamna; pentru că s-au pocăit la predi-
carea lui Iona; şi iată aici, unul mai mare decât Iona .
33 Şi nimeni după ce a aprins o candelă nu o pune într-un
loc ascuns, nici sub oboroc, ci pe un sfeşnic, ca cei ce intră
să vadă lumina .
34  Lumina  trupului  este  ochiul;  de  aceea  când  ochiul  tău
este aţintit clar, tot trupul tău de asemenea este plin de lu-
mină; dar când este stricat, trupul tău de asemenea este plin
de întuneric .
35  Ia  seama  atunci,  lumina  care  este  în  tine  să  nu  fie
întuneric .
36 De aceea dacă întreg trupul tău este plin de lumină, nea-
vând o parte întunecată, totul va fi plin de lumină, ca atunci
când lumina strălucitoare a unei candele îţi dă lumină .
37  ¶  Şi  pe  când  vorbea,  un  anumit  fariseu  l-a  implorat  să
mănânce la el; şi a intrat şi a şezut la masă .
38 Şi când fariseul a văzut, s-a minunat că nu se îmbăiase
mai întâi, înainte de prânz .
39 Şi Domnul i-a spus: Acum, voi fariseilor, faceţi curat ex-
teriorul paharului şi al tăvii; dar interiorul vostru este plin
de jefuire şi stricăciune .
40  Proştilor,  nu  cel  care  a  făcut  exteriorul  a  făcut  şi
interiorul?
41 Daţi mai bine milostenii din cele ce aveţi; şi iată, toate vă
sunt curate .
42 Dar vai vouă, fariseilor! Pentru că daţi zeciuială din men-
tă şi rută şi din toate felurile de ierburi şi neglijaţi judecata şi
dragostea de Dumnezeu; pe acestea ar fi trebuit să le faceţi şi
să nu lăsaţi pe celelalte nefăcute .
43 Vai vouă, fariseilor! Pentru că iubiţi scaunele din faţă în
sinagogi şi saluturile în pieţe .
44 Vai vouă, scribi şi farisei, făţarnicilor! Pentru că sunteţi
ca mormintele care nu se vad şi oamenii care umblă pe dea-
supra lor nu îşi dau seama .
45  Atunci  unul  dintre  învăţătorii  legii  a  răspuns  şi  i-a  zis:
Învăţătorule, vorbind astfel şi pe noi ne ocărăşti .
46 Iar el a spus: Vai şi vouă învăţători ai legii! Pentru că îm-
povăraţi pe oameni cu sarcini greu de purtat, iar voi nu atin-
geţi sarcinile cu nici unul dintre degetele voastre .
47 Vai vouă! Pentru că zidiţi mormintele profeţilor, iar taţii
voştri i-au ucis .
48 Cu adevărat, aduceţi mărturie că încuviinţaţi faptele ta-
ţilor voştri; pentru că ei într-adevăr i-au ucis, iar voi le zidiţi
mormintele .
49 Tot din această cauză înţelepciunea lui Dumnezeu a spus:
Le voi trimite profeţi şi apostoli şi pe unii dintre ei îi vor uci-
de şi îi vor persecuta;
50 Ca sângele tuturor profeţilor, care a fost vărsat de la înte-
meierea lumii, să fie cerut de la această generaţie;
51 De la sângele lui Abel până la sângele lui Zaharia, care a
pierit între altar şi templu; adevărat vă spun: Va fi cerut de la
această generaţie .
52 Vai vouă, învăţători ai legii! Pentru că aţi luat cheia cu-
noaşterii;  voi  înşivă  nu  aţi  intrat  şi  pe  cei  ce  intrau  i-aţi
împiedicat .
53 Şi pe când el le spunea acestea, scribii şi fariseii au înce-
put să îl constrângă vehement şi să îl provoace să vorbească
despre multe lucruri,

586

Luca  12

54 Întinzându-i o cursă şi căutând să prindă ceva din gura
lui, ca să îl acuze .

CApitoLuL 12

ÎNTRE timp, pe când era strânsă o mulţime nenumărată

de oameni, încât se călcau unii pe alţii în picioare, a în-
ceput  să  spună  întâi  discipolilor  săi:  Păziţi-vă  de  dospeala
fariseilor, care este făţărnicia .
2  Fiindcă  nu  este  nimic  acoperit  care  nu  va  fi  revelat;  nici
ascuns care nu va fi cunoscut .
3  De  aceea  orice  aţi  spus  în  întuneric  va  fi  auzit  în  lumi-
nă; şi ce aţi vorbit la ureche în cămăruţe, va fi proclamat pe
acoperişuri .
4 Şi vă spun, prietenii mei: Nu vă temeţi de cei ce ucid trupul
şi după aceasta, altceva nimic nu mai pot face .
5 Ci vă voi avertiza dinainte de cine să vă temeţi: Temeţi-vă
de acela care, după ce a ucis, are putere să arunce în iad; da,
vă spun: Temeţi-vă de el .
6 Nu se vând cinci vrăbii cu doi bani şi nici una dintre ele nu
este uitată înaintea lui Dumnezeu?
7  Dar  până  şi  perii  din  capul  vostru,  toţi  sunt  număraţi .
De  aceea  nu  vă  temeţi,  sunteţi  mai  de  valoare  decât  multe
vrăbii .
8  Şi  vă  spun:  Oricine  mă  va  mărturisi  înaintea  oameni-
lor,  şi  Fiul  omului  îl  va  mărturisi  înaintea  îngerilor  lui
Dumnezeu;
9  Dar  cel  ce  mă  neagă  înaintea  oamenilor,  va  fi  negat  şi  el
înaintea îngerilor lui Dumnezeu .
10 Şi oricui va spune un cuvânt împotriva Fiului omului, îi
va  fi  iertat;  dar  aceluia  ce  blasfemiază  împotriva  Duhului
Sfânt, nu îi va fi iertat .
11 Iar când vă vor duce la sinagogi şi la magistraţi şi la au-
torităţi, să nu vă îngrijoraţi cum sau ce veţi răspunde, sau ce
veţi spune;
12 Fiindcă Duhul Sfânt vă va învăţa în acea oră ce ar trebui
să spuneţi .
13 ¶ Iar unul din mulţime i-a spus: Învăţătorule, spune fra-
telui meu să împartă cu mine moştenirea .
14 Iar el i-a spus: Omule, cine m-a pus judecător sau împăr-
ţitor peste voi?
15 Şi le-a spus: Fiţi atenţi şi păziţi-vă de lăcomie, pentru că
viaţa omului nu stă în abundenţa bunurilor lui .
16 Şi le-a spus o parabolă, zicând: Pământul unui anumit om
bogat a rodit mult;
17 Şi se gândea în el însuşi, spunând: Ce voi face, pentru că
nu mai am loc unde să îmi adun roadele?
18 Şi a spus: Aceasta voi face: voi dărâma grânarele mele şi
le voi zidi mai mari; şi acolo voi aduna toate roadele mele şi
bunurile mele .
19 Şi voi spune sufletului meu: Suflete, ai multe bunuri strân-
se pentru mulţi ani; odihneşte-te, mănâncă, bea, veseleşte-
te .
20 Dar Dumnezeu i-a spus: Prostule, în această noapte vor
cere sufletul tău de la tine; şi cele pe care le-ai pregătit, ale
cui vor fi?
21 Aşa este cel ce strânge tezaure pentru el şi nu este bogat
spre Dumnezeu .
22  ¶  Şi  le-a  spus  discipolilor  săi:  De  aceea  vă  spun:  Nu  vă
îngrijoraţi pentru viaţa voastră, ce veţi mânca; nici pentru
trup, ce veţi îmbrăca .
23 Viaţa este mai mult decât mâncarea, şi trupul mai mult
decât îmbrăcămintea .

24  Uitaţi-vă  cu  atenţie  la  corbi;  pentru  că  nici  nu  seamă-
nă,  nici  nu  seceră;  aceştia  nu  au  nici  depozit,  nici  grânar;
şi Dumnezeu le dă mâncare; cu cât mai valoroşi sunteţi voi
decât păsările?
25 Şi care dintre voi, îngrijorându-se, poate adăuga la statura
lui un cot?
26 Aşadar dacă nu sunteţi în stare a face ce este cel mai pu-
ţin, de ce vă îngrijoraţi despre restul?
27  Uitaţi-vă  cu  atenţie  la  crini  cum  cresc;  nu  ostenesc,  nu
torc; totuşi vă spun: Nici Solomon, în toată gloria lui, nu a
fost înveşmântat ca unul dintre aceştia .
28  Şi  dacă  astfel  îmbracă  Dumnezeu  iarba  din  câmp,  care
astăzi este şi mâine este aruncată în cuptor, cu cât mai mult
vă va îmbrăca pe voi, puţin credincioşilor .
29 Şi nu căutaţi ce veţi mânca sau ce veţi bea şi nici nu vă
frământaţi mintea .
30  Fiindcă  toate  acestea  le  caută  naţiunile  lumii;  dar  Tatăl
vostru ştie că aveţi nevoie de acestea .
31  Mai  degrabă,  căutaţi  împărăţia  lui  Dumnezeu;  şi  toate
acestea vi se vor adăuga .
32  Nu  te  teme,  turmă  mică;  pentru  că  este  buna  plăcere  a
Tatălui vostru să vă dea împărăţia .
33 Vindeţi ce aveţi şi daţi milostenii; faceţi-vă pungi care nu
se învechesc, un tezaur în ceruri care nu seacă, unde hoţul
nu se apropie, nici molia nu distruge .
34  Fiindcă  unde  este  tezaurul  vostru,  acolo  va  fi  şi  inima
voastră .
35 Mijlocul să vă fie încins şi luminile aprinse;
36  Şi  voi  înşivă  asemănători  oamenilor  care  aşteaptă  pe
domnul lor, când se va întoarce de la nuntă; ca atunci când
vine şi bate, să îi deschidă imediat .
37 Binecuvântaţi sunt acei robi, pe care domnul, când vine,
îi va găsi veghind; adevărat vă spun, că se va încinge şi îi va
pune să şadă la masă şi se va apropia şi îi va servi .
38 Şi dacă vine în a doua gardă, sau vine în a treia gardă şi îi
găseşte aşa, binecuvântaţi sunt acei robi .
39 Dar să ştiţi aceasta, că dacă ar fi ştiut stăpânul casei la ce
oră ar veni hoţul, ar fi vegheat şi nu ar fi lăsat să îi fie spartă
casa .
40 De aceea şi voi fiţi pregătiţi, pentru că Fiul omului vine
într-o oră la care nu vă gândiţi .
41 ¶ Atunci Petru i-a spus: Doamne, nouă ne spui această
parabolă, sau de asemenea tuturor?
42 Iar Domnul a spus: Cine aşadar, este administratorul cre-
dincios şi priceput, pe care domnul său îl va pune peste gos-
podăria sa, să dea partea de mâncare la timpul cuvenit?
43 Binecuvântat este acel rob, pe care domnul lui, când vine,
îl va găsi făcând astfel .
44 Adevărat vă spun, că îl va pune peste tot ce are el .
45 Dar dacă acel rob spune în inima lui: Domnul meu întâr-
zie a veni; şi începe să bată pe servitori şi pe servitoare şi să
mănânce şi să bea şi să se îmbete,
46 Domnul acelui rob va veni într-o zi în care nu este aştep-
tat şi într-o oră pe care robul nu o cunoaşte şi îl va tăia în
două, şi îi va da partea lui împreună cu necredincioşii .
47 Iar acel rob, care a ştiut voia domnului său şi nu s-a pregă-
tit, nici nu a făcut conform cu voia lui, va fi biciuit cu multe
lovituri .
48 Dar cel ce nu a ştiut şi a făcut lucruri demne de lovituri,
va fi biciuit cu puţine lovituri . Şi oricăruia îi este dat mult, i
se va cere mult; şi cui oamenii i-au încredinţat mult, îi vor
cere mai mult .

587

Luca  14

49 Am venit să trimit foc pe pământ; şi ce voiesc, dacă este
aprins deja?
50 Dar am un botez cu care să fiu botezat; şi cât sunt de con-
strâns până să fie împlinit!
51 Presupuneţi că am venit să dau pace pe pământ? Eu vă
spun: Nu; ci mai degrabă dezbinare;
52 Fiindcă, de acum înainte vor fi cinci într-o casă dezbina-
tă, trei împotriva a doi şi doi împotriva a trei .
53 Tatăl va fi dezbinat împotriva fiului şi fiul împotriva tată-
lui; mama împotriva fiicei şi fiica împotriva mamei; soacra
împotriva norei ei şi nora împotriva soacrei ei .
54 ¶ Şi a mai spus oamenilor: Când vedeţi un nor ridicându-
se de la apus, imediat spuneţi: Vine ploaia; şi aşa este .
55 Şi când suflă vântul de la sud, spuneţi: Va fi arşiţă; şi se
întâmplă .
56 Făţarnicilor, puteţi discerne faţa cerului şi a pământului;
dar cum de nu discerneţi acest timp?
57 Şi de ce nu judecaţi chiar de la voi înşivă ce este drept?
58 Dar când te duci cu potrivnicul tău la magistrat, pe drum,
dă-ţi silinţa să fii eliberat de el; ca nu cumva să te târască la
judecător şi judecătorul să te predea executorului şi executo-
rul să te arunce în închisoare .
59  Îţi  spun  că  nu  vei  ieşi  nicidecum  de  acolo,  până  nu  vei
plăti până şi ultimul bănuţ .

CApitoLuL 13

ŞI erau prezenţi în acel timp unii care i-au spus despre ga-

lileenii  al  căror  sânge  Pilat  îl  amestecase  cu  sacrificiile

lor .
2 Şi Isus, răspunzând, le-a zis: Gândiţi că aceşti galileeni au
fost păcătoşi mai mult decât toţi galileenii, pentru că au su-
ferit astfel de lucruri?
3 Vă spun: Nu; ci, dacă nu vă pocăiţi, toţi veţi pieri la fel .
4 Sau acei optsprezece peste care a căzut turnul din Siloam
şi i-a ucis, gândiţi că ei au fost păcătoşi mai mult decât toţi
oamenii care locuiau în Ierusalim?
5 Vă spun: Nu; ci, dacă nu vă pocăiţi, toţi veţi pieri la fel .
6 ¶ A spus şi această parabolă: Cineva avea un smochin plan-
tat în via lui; şi a venit căutând rod în el şi nu a găsit .
7 Atunci i-a spus grădinarului: Iată, de trei ani vin căutând
rod în acest smochin şi nu găsesc; taie-l; de ce să ocupe pă-
mântul degeaba?
8 Iar el, răspunzând, i-a zis: Domnule, lasă-l şi acest an, până
voi săpa în jurul lui şi îi voi pune gunoi;
9 Şi dacă va face rod, bine; şi dacă nu, după aceea îl vei tăia .
10 ¶ Şi îi învăţa în una din sinagogi în sabat .
11  Şi  iată,  era  o  femeie  care  avea  un  duh  de  neputinţă  de
optsprezece ani; şi era gârbovă şi nu putea nicidecum să se
ridice .
12 Şi Isus, văzând-o, a chemat-o la el şi i-a spus: Femeie, eşti
dezlegată de neputinţa ta .
13 Şi a pus mâinile peste ea; şi imediat a fost îndreptată şi
glorifica pe Dumnezeu .
14 Şi conducătorul sinagogii a răspuns cu indignare, pentru
că Isus vindecase în sabat şi a spus oamenilor: Sunt şase zile
în care ar trebui să se lucreze; de aceea în acestea veniţi şi fiţi
vindecaţi şi nu în ziua sabatului .
15  Atunci  Domnul  i-a  răspuns  şi  a  zis:  Făţarnicule,  nu  îşi
dezleagă fiecare din voi în sabat boul sau măgarul de la iesle
şi îl duce la adăpat?
16 Şi nu ar fi trebuit această femeie, fiind o fiică a lui Avraam,
pe  care  Satan  a  legat-o,  iată,  de  optsprezece  ani,  să  fie

dezlegată de această legătură în ziua sabatului?
17 Şi după ce a spus acestea, toţi potrivnicii lui au fost ruşi-
naţi; şi toţi oamenii se bucurau de toate lucrurile glorioase
care se făceau prin el .
18  ¶  Atunci  el  a  spus:  Cu  ce  se  aseamănă  împărăţia  lui
Dumnezeu? Şi cu ce o voi asemăna?
19 Se aseamănă cu un grăunte de muştar, pe care un om l-a
luat şi l-a aruncat în grădina sa; şi a crescut şi s-a făcut un
copac mare; şi păsările cerului au cuibărit în ramurile lui .
20  Şi  a  spus  din  nou:  Cu  ce  voi  asemăna  împărăţia  lui
Dumnezeu?
21  Se  aseamănă  cu  dospeala  pe  care  o  femeie,  luând-o,
a  amestecat-o  în  trei  măsuri  de  făină,  până  când  a  dospit
totul .
22  Şi  trecea  prin  cetăţi  şi  sate,  învăţând  şi  călătorind  spre
Ierusalim .
23 ¶ Atunci cineva i-a spus: Doamne, sunt puţini cei salvaţi?
Şi le-a zis:
24 Străduiţi-vă să intraţi prin poarta cea strâmtă; pentru că,
vă spun, mulţi vor căuta să intre şi nu vor fi în stare .
25 Când stăpânul casei se va ridica şi va închide uşa şi veţi
începe să staţi în picioare afară şi să bateţi la uşă, spunând:
Doamne, Doamne, deschide-ne; şi, răspunzând, vă va zice:
Nu vă cunosc şi nici de unde sunteţi;
26 Atunci veţi începe să spuneţi: Am mâncat şi am băut în
prezenţa ta şi ne-ai învăţat pe străzile noastre .
27 Iar el va zice: Vă spun că nu ştiu de unde sunteţi; depăr-
taţi-vă de la mine, toţi lucrătorii nelegiuirii .
28 Acolo va fi plânsul şi scrâşnirea dinţilor, când veţi vedea
pe Avraam şi pe Isaac şi pe Iacob şi pe toţi profeţii în împă-
răţia lui Dumnezeu, iar pe voi aruncaţi afară .
29 Şi vor veni de la răsărit şi apus şi de la nord şi sud şi vor
şedea în împărăţia lui Dumnezeu .
30 Şi iată, sunt cei de pe urmă care vor fi cei dintâi; şi sunt cei
dintâi care vor fi cei de pe urmă .
31 ¶ În acea zi au venit unii dintre farisei, spunându-i: Ieşi şi
pleacă de aici; pentru că Irod doreşte să te ucidă .
32  Iar  el  le-a  spus:  Mergeţi  şi  spuneţi  acelei  vulpi:  Iată,  eu
scot draci şi fac vindecări astăzi şi mâine şi a treia zi voi fi
făcut desăvârşit .
33  Totuşi,  eu  trebuie  să  umblu  astăzi  şi  mâine  şi  poimâi-
ne; pentru că nu este posibil ca un profet să piară afară din
Ierusalim .
34 Ierusalime, Ierusalime, care ucizi profeţii şi arunci cu pie-
tre în cei trimişi la tine; cât de des am voit să strâng pe copiii
tăi, aşa cum îşi strânge o găină puii sub aripi şi aţi refuzat!
35  Iată,  casa  vă  este  lăsată  pustie;  şi  într-adevăr  vă  spun:
Nu  mă  veţi  mai  vedea,  până  vine  timpul  când  veţi  spune:
Binecuvântat este cel ce vine în numele Domnului .

Capitolul 14

ŞI s-a întâmplat, când el s-a dus în casa unui conducător al

fariseilor să mănânce pâine, în sabat, că ei îl pândeau .
2  Şi  iată,  înaintea  lui  era  un  anumit  om  bolnav  cu
hidropizie .
3 Şi Isus, răspunzând, le-a spus învăţătorilor legii şi farisei-
lor, zicând: Este legiuit a vindeca în sabat?
4 Dar ei tăceau . Iar el l-a apucat şi l-a vindecat şi l-a lăsat să
plece;
5 Şi le-a răspuns, zicând: Care dintre voi va avea un măgar
sau un bou căzut într-o groapă şi nu îl va scoate imediat, în
ziua sabatului?

588

Luca  15

6 Şi din nou nu au fost în stare să îi răspundă la acestea .
7 ¶ Şi le-a spus o parabolă celor ce au fost invitaţi, când a ob-
servat cum au ales locurile de onoare; spunându-le:
8 Când eşti invitat de cineva la nuntă, nu te aşeza în locul
de onoare; ca nu cumva, unul mai onorabil decât tine să fie
invitat de el;
9 Şi cel ce te-a invitat pe tine şi pe el, venind, îţi spune: Dă
acestuia locul; şi atunci începi cu ruşine să iei ultimul loc .
10 Ci, când eşti invitat, du-te şi aşează-te pe ultimul loc; ca,
pe când vine cel ce te-a invitat, să îţi spună: Prietene, urcă-te
mai sus; atunci tu vei avea glorie înaintea celor ce stau la masă
cu tine .
11 Pentru că oricine se înalţă pe el însuşi, va fi umilit; şi cel
ce se umileşte, va fi înălţat .
12 Atunci a spus şi celui ce l-a invitat: Când faci un prânz sau
o cină, nu chema prietenii tăi, nici fraţii tăi, nici rudele tale,
nici vecini bogaţi; ca nu cumva şi ei să te cheme în schimb şi
să îţi fie făcută o răsplată .
13 Ci, când faci un ospăţ, cheamă săracii, schilozii, şchiopii,
orbii;
14 Şi vei fi binecuvântat; pentru că ei nu te pot răsplăti, fiind-
că tu vei fi răsplătit la învierea drepţilor .
15 ¶ Şi când unul dintre cei ce şedeau la masă cu el a auzit
acestea, i-a spus: Binecuvântat este cel care va mânca pâine
în împărăţia lui Dumnezeu .
16 Atunci i-a spus: Un anumit om a făcut o cină mare şi a
invitat pe mulţi;
17 Şi a trimis pe robul său la ora cinei să spună celor invitaţi:
Veniţi; pentru că toate sunt de acum pregătite .
18 Dar toţi, ca unul, au început să se scuze . Primul i-a spus:
Am cumpărat o bucată de pământ şi trebuie să mă duc şi să
o văd; te rog să mă scuzi .
19 Şi altul a spus: Am cumpărat cinci perechi de boi şi merg
să îi încerc; te rog să mă scuzi .
20 Şi altul a spus: M-am căsătorit cu o femeie şi de aceea nu
pot veni .
21 Şi acel rob a venit şi a arătat domnului său acestea . Atunci
stăpânul casei, mâniindu-se, a spus robului său: Du-te repe-
de în pieţele şi străzile cetăţii şi adu aici săracii şi schilozii şi
şchiopii şi orbii .
22 Şi robul a spus: Doamne, s-a făcut cum ai poruncit şi mai
este loc .
23 Şi domnul i-a spus robului: Du-te la drumurile mari şi la
garduri şi constrânge-i să intre, ca să îmi fie casa umplută .
24 Fiindcă vă spun: Că nici unul dintre acei bărbaţi care au
fost invitaţi, nu va gusta din cina mea .
25 ¶ Şi mergeau mulţimi mari cu el; şi, întorcându-se, le-a
spus:
26 Dacă vine cineva la mine şi nu urăşte pe tatăl său şi pe
mamă şi pe soţie şi pe copii şi pe fraţi şi pe surori, da, şi pro-
pria sa viaţă de asemenea, nu poate fi discipolul meu .
27 Şi oricine nu îşi poartă crucea şi nu vine după mine, nu
poate fi discipolul meu .
28  Căci,  care  dintre  voi,  vrând  să  zidească  un  turn,  nu  se
aşează  mai  întâi  şi  socoteşte  costul,  dacă  are  cu  ce  să  îl
termine?
29 Ca nu cumva, punând el temelia şi nefiind în stare să ter-
mine, toţi cei ce îl văd, să înceapă să îşi bată joc de el,
30 Spunând: Acest om a început să zidească şi nu a fost în
stare să termine .
31 Sau, care împărat, mergând să facă război împotriva altui
împărat,  nu  se  aşează  mai  întâi  şi  se  consultă  dacă  este  în

stare să îl întâmpine cu zece mii pe cel ce vine împotriva lui
cu douăzeci de mii?
32 Iar dacă nu, pe când celălalt este încă departe, trimiţând
o solie, cere condiţii de pace .
33 Tot aşa, oricine dintre voi care nu renunţă la tot ce are, nu
poate fi discipolul meu .
34 Sarea este bună, dar dacă sarea îşi pierde gustul, cu ce va
fi dreasă;
35 Nu este bună nici pentru pământ, nici pentru gunoi, ci
oamenii o aruncă afară . Cel ce are urechi de auzit, să audă .

Capitolul 15

îl audă .

ATUNCI toţi vameşii şi păcătoşii s-au apropiat de el să

2 Şi fariseii şi scribii cârteau, spunând: Acesta primeşte pe
păcătoşi şi mănâncă cu ei .
3 Şi le-a zis această parabolă, spunând:
4  Care  om  dintre  voi,  având  o  sută  de  oi,  dacă  pierde  una
dintre ele, nu lasă pe celelalte nouăzeci şi nouă în pustie şi
merge după cea care este pierdută până o găseşte?
5 Şi după ce a găsit-o, o pune pe umeri, bucurându-se .
6  Şi  când  vine  acasă,  cheamă  la  un  loc  prietenii  şi  vecinii,
spunându-le: Bucuraţi-vă cu mine; pentru că am găsit oaia
mea pierdută .
7 Vă spun că tot aşa va fi bucurie în cer pentru un singur
păcătos care se pocăieşte, mai mult decât pentru nouăzeci şi
nouă de drepţi care nu au nevoie de pocăinţă .
8 Sau, care femeie, având zece arginţi, dacă pierde un argint,
nu aprinde o candelă şi mătură casa şi caută cu grijă până
când îl găseşte?
9 Şi după ce îl găseşte, cheamă la un loc prietenele şi vecinele,
spunând: Bucuraţi-vă cu mine; pentru că am găsit argintul
pe care l-am pierdut .
10  La  fel  vă  spun,  este  bucurie  înaintea  îngerilor  lui
Dumnezeu pentru un singur păcătos care se pocăieşte .
11 ¶ Şi a spus: Un anumit om avea doi fii;
12 Şi cel mai tânăr dintre ei a spus tatălui: Tată, dă-mi partea
de avere ce îmi revine . Iar tatăl le-a împărţit avutul său .
13 Şi nu după multe zile, cel mai tânăr fiu a adunat totul şi
a călătorit într-o ţară îndepărtată şi acolo şi-a risipit averea,
trăind destrăbălat .
14 Şi după ce a cheltuit totul, a venit o foamete mare în acea
ţară; şi el a început să ducă lipsă .
15 Şi s-a dus şi s-a alipit de un cetăţean al acelei ţări; iar acela
l-a trimis pe câmpurile lui să pască porci .
16 Şi ar fi dorit să îşi umple pântecele cu roşcovele pe care le
mâncau porcii; dar nimeni nu îi dădea .
17  Şi  când  şi-a  venit  în  fire,  a  spus:  Câţi  angajaţi  ai  tatălui
meu au pâine din abundenţă iar eu pier de foame!
18 Mă voi scula şi voi merge la tatăl meu şi îi voi spune: Tată,
am păcătuit împotriva cerului şi înaintea ta,
19 Şi nu mai sunt demn să fiu chemat fiul tău; fă-mă ca pe
unul dintre angajaţii tăi .
20 Şi s-a sculat şi a venit la tatăl său . Dar pe când era el încă
foarte departe, tatăl său l-a văzut şi i s-a făcut milă şi a aler-
gat şi a căzut pe gâtul lui şi l-a sărutat .
21 Iar fiul i-a spus: Tată, am păcătuit împotriva cerului şi în-
aintea ta şi nu mai sunt demn să fiu chemat fiul tău .
22 Dar tatăl le-a spus robilor săi: Aduceţi cea mai bună robă
şi  îmbrăcaţi-l;  şi  puneţi  un  inel  pe  mâna  lui  şi  sandale  în
picioare;
23 Şi aduceţi aici viţelul îngrăşat şi tăiaţi-l; şi să mâncăm şi

589

Luca  17

să ne veselim;
24 Pentru că acest fiu al meu era mort şi este iarăşi viu; şi a
fost pierdut şi este găsit . Şi au început să se veselească .
25 Dar fiul lui mai mare era în câmp; şi pe când venea şi se
apropia de casă, a auzit muzică şi dansuri .
26  Şi  a  chemat  pe  unul  dintre  servitori  şi  a  întrebat  ce  în-
seamnă acestea .
27 Iar el i-a spus: Fratele tău a venit; iar tatăl tău a tăiat viţelul
îngrăşat pentru că l-a primit sănătos şi bine .
28 Dar el s-a mâniat şi a refuzat să intre; de aceea tatăl său,
ieşind, îl ruga să intre .
29 Dar el, răspunzând, i-a zis tatălui său: Iată, de aceşti mulţi
ani te servesc, nici nu ţi-am încălcat porunca niciodată; şi
totuşi, mie niciodată nu mi-ai dat un ied să mă veselesc cu
prietenii mei;
30 Dar când a sosit acest fiu al tău, care ţi-a devorat bunurile
cu prostituatele, ai tăiat pentru el viţelul îngrăşat .
31 Iar el i-a spus: Fiule, tu eşti întotdeauna cu mine şi tot ce
am este al tău .
32 Dar se cuvenea să ne veselim şi să ne bucurăm; pentru că
acest frate al tău era mort şi trăieşte din nou; şi era pierdut
şi a fost găsit .

CApitoLuL 16

ŞI  le-a  spus  şi  discipolilor  săi:  Era  un  anumit  om  bogat,

care avea un administrator; şi acesta a fost acuzat înain-

tea lui că i-a risipit averea .
2 Şi l-a chemat şi i-a spus: Cum de aud aceasta despre tine?
Dă  socoteală  de  administrarea  ta,  fiindcă  nu  mai  poţi  fi
administrator .
3 Atunci administratorul a spus în el însuşi: Ce să fac? Pentru
că domnul meu ia administraţia de la mine; nu sunt în stare
să sap; să cerşesc îmi este ruşine .
4 Am hotărât ce să fac, pentru ca, atunci când voi fi scos din
administraţie, să mă primească în casele lor .
5 Şi a chemat pe fiecare dintre datornicii domnului său şi a
spus primului: Cât datorezi domnului meu?
6 Iar el a spus: O sută de baţi de untdelemn . Iar el i-a spus: Ia
înscrisul tău şi şezi degrabă şi scrie cincizeci .
7  Apoi  a  spus  altuia:  Dar  tu,  cât  datorezi?  Iar  el  a  spus:  O
sută de cori de grâu . Iar el i-a spus: Ia înscrisul tău şi scrie
optzeci .
8  Şi  domnul  a  lăudat  pe  administratorul  nedrept,  pentru
că lucrase cu înţelepciune; pentru că în generaţia lor copiii
acestei lumi sunt mai înţelepţi decât fiii luminii .
9 Şi eu vă spun: Faceţi-vă prieteni din mamona nedreptăţii;
pentru ca, atunci când eşuaţi, ei să vă primească în locuinţe
veşnice .
10 Cel ce este credincios în puţin, este credincios şi în mult;
şi cel ce este nedrept în puţin, este nedrept şi în mult .
11 De aceea dacă nu aţi fost credincioşi în nedreapta mamo-
nă, cine va încredinţa adevăratele bogăţii încrederii voastre?
12 Şi dacă nu aţi fost credincioşi în ceea ce este al altuia, cine
vă va da ceea ce este al vostru?
13 Nici un servitor nu poate servi doi stăpâni; fiindcă, ori pe
unul îl va urî şi pe celălalt îl va iubi; ori la unul va ţine şi pe
celălalt îl va dispreţui . Nu puteţi servi lui Dumnezeu şi lui
mamona .
14 Şi fariseii de asemenea, fiind lacomi, au auzit toate acestea
şi l-au luat în derâdere .
15 Dar el le-a spus: Voi sunteţi cei care vă justificaţi pe voi în-
şivă înaintea oamenilor; dar Dumnezeu vă cunoaşte inimile;

pentru că ce este înălţat între oameni este urâciune înaintea
lui Dumnezeu .
16 Legea şi profeţii au ţinut până la Ioan; de atunci, împără-
ţia lui Dumnezeu se predică şi fiecare se înghesuie să intre
în ea .
17 Dar este mai uşor pentru cer şi pământ să treacă, decât să
cadă o frântură de literă a legii .
18  Oricine  divorţează  de  soţia  lui  şi  se  căsătoreşte  cu  alta,
comite adulter; şi oricine se căsătoreşte cu cea care este di-
vorţată de soţ, comite adulter .
19 ¶ Şi era un anumit om bogat, care era îmbrăcat în purpu-
ră şi in subţire şi se veselea somptuos în fiecare zi;
20  Şi  era  un  anumit  cerşetor,  numit  Lazăr,  care  era  pus  la
poarta lui, plin de răni,
21 Şi dorind să se sature cu firimiturile care cădeau de la masa
bogatului; mai mult şi câinii veneau şi îi lingeau rănile .
22 Şi s-a întâmplat că cerşetorul a murit şi a fost dus de în-
geri în sânul lui Avraam; şi bogatul a murit de asemenea şi
a fost îngropat;
23 Şi în iad îşi ridică ochii, fiind în chinuri; şi vede pe Avraam
de departe şi pe Lazăr în sânul lui .
24  Şi  a  strigat  şi  a  spus:  Tată  Avraame,  ai  milă  de  mine  şi
trimite pe Lazăr ca să îşi înmoaie vârful degetului în apă şi
să  îmi  răcorească  limba;  pentru  că  sunt  chinuit  în  această
flacără .
25 Dar Avraam i-a spus: Fiule, aminteşte-ţi că tu în timpul
vieţii tale, ai primit lucrurile tale bune şi tot aşa, Lazăr pe
cele rele; dar acum este mângâiat, iar tu eşti chinuit .
26 Şi pe lângă toate acestea, între noi şi voi este stabilită o
prăpastie mare; aşa că cei ce voiesc să treacă de aici la voi, nu
pot; nici cei de acolo să treacă la noi .
27  Atunci  a  spus:  De  aceea  te  rog  tată,  să  îl  trimiţi  la  casa
tatălui meu;
28 Fiindcă am cinci fraţi; ca el să le adeverească, pentru ca
nu cumva să vină şi ei în acest loc de chin .
29 Avraam îi spune: Au pe Moise şi pe profeţi; să asculte de
ei .
30  Dar  el  a  spus:  Nu,  tată  Avraame;  ci,  dacă  cineva  dintre
morţi se va duce la ei, se vor pocăi .
31 Iar el i-a spus: Dacă nu ascultă pe Moise şi pe profeţi, nu
vor fi convinşi nici chiar dacă ar învia cineva dintre morţi .

Capitolul 17

ATUNCI le-a spus discipolilor: Este imposibil să nu vină

poticnirile; dar vai aceluia prin care vin!

2 Ar fi mai bine pentru el dacă i s-ar lega în jurul gâtului o
piatră de moară şi să fie aruncat în mare, decât să poticneas-
că pe unul dintre aceşti micuţi .
3 Luaţi seama la voi înşivă şi dacă fratele tău păcătuieşte îm-
potriva ta, mustră-l; şi dacă se pocăieşte, iartă-l .
4 Şi dacă păcătuieşte împotriva ta de şapte ori într-o zi şi de
şapte ori într-o zi se întoarce la tine, spunând: Mă pocăiesc;
iartă-l .
5 Şi apostolii au spus Domnului: Măreşte-ne credinţă .
6 Iar Domnul a spus: Dacă aţi avea credinţă cât un grăunte
de muştar, aţi spune acestui sicomor: Dezrădăcinează-te şi
sădeşte-te în mare; şi ar asculta de voi .
7 Dar care dintre voi, având un rob arând sau păstorind vi-
tele, îi va spune îndată după ce vine din câmp: Mergi şi şezi
la masă?
8 Şi nu îi va spune mai degrabă: Pregăteşte-mi ceva să mă-
nânc şi încinge-te şi serveşte-mi, până voi mânca şi voi bea;

590

Luca  18

şi după acestea, vei mânca şi vei bea tu?
9 Îi mulţumeşte acelui rob, pentru că a făcut ce îi fusese po-
runcit? Consider că nu .
10 Tot aşa şi voi, când veţi fi făcut toate cele poruncite vouă,
să spuneţi: Suntem robi nefolositori, am făcut ce era datoria
noastră să facem .
11 ¶ Şi s-a întâmplat, pe când mergea el la Ierusalim, că a
trecut prin mijlocul Samariei şi Galileei .
12 Şi când a intrat într-un sat anumit, l-au întâlnit zece băr-
baţi leproşi, care stăteau departe în picioare;
13 Şi ei şi-au ridicat vocea, spunând: Isuse, Stăpâne, ai milă
de noi .
14 Şi când i-a văzut, le-a spus: Duceţi-vă, arătaţi-vă preoţilor .
Şi s-a întâmplat că, în mersul lor, au fost curăţiţi .
15 Şi unul dintre ei, când a văzut că a fost vindecat, s-a întors
şi cu voce tare glorifica pe Dumnezeu .
16 Şi a căzut cu faţa la pământ la picioarele lui, dându-i mul-
ţumiri; şi el era samaritean .
17 Iar Isus, răspunzând, a zis: Nu au fost zece curăţiţi? Dar
unde sunt cei nouă?
18  Nu  s-a  găsit  cine  să  se  întoarcă  şi  să  dea  glorie  lui
Dumnezeu decât acest străin?
19  Şi  i-a  spus:  Scoală-te,  du-te;  credinţa  ta  te-a  făcut
sănătos .
20 ¶ Şi fiind întrebat de farisei, când are să vină împărăţia lui
Dumnezeu, le-a răspuns şi a zis: Împărăţia lui Dumnezeu nu
vine la vedere;
21 Nici nu vor spune: Iat-o aici! Sau: Iat-o acolo! Căci, iată,
împărăţia lui Dumnezeu este înăuntrul vostru .
22 Şi le-a spus discipolilor: Vor veni zilele când veţi dori să
vedeţi una dintre zilele Fiului omului şi nu veţi vedea .
23 Şi vă vor spune: Iată aici; sau: Iată acolo . Nu vă duceţi, nici
nu îi urmaţi .
24 Deoarece ca fulgerul, care fulgerând dintr-o parte de sub
cer, străluceşte până în cealaltă parte de sub cer; aşa va fi şi
Fiul omului în ziua lui .
25 Dar mai întâi el trebuie să sufere multe şi să fie respins de
această generaţie .
26 Şi cum a fost în zilele lui Noe, tot aşa va fi şi în zilele Fiului
omului .
27 Mâncau, beau, se însurau, se măritau, până în ziua când
Noe a intrat în arcă şi potopul a venit şi i-a nimicit pe toţi .
28 Şi la fel cum a fost în zilele lui Lot, mâncau, beau, cumpă-
rau, vindeau, plantau, zideau;
29 Dar în acea zi când Lot a ieşit din Sodoma, a plouat foc şi
pucioasă din cer şi i-a nimicit pe toţi .
30 Chiar aşa va fi în ziua când Fiul omului se revelează .
31 În acea zi, cel ce va fi pe acoperişul casei şi bunurile lui în
casă, să nu se coboare să le ia; şi cel ce este pe câmp, la fel, să
nu se întoarcă .
32 Amintiţi-vă de soţia lui Lot .
33 Oricine va căuta să îşi salveze viaţa, o va pierde; şi oricine
îşi va pierde viaţa, o va păstra .
34 Vă spun: În acea noapte, vor fi doi într-un pat; unul va fi
luat şi celălalt va fi lăsat .
35 Două vor măcina împreună; una va fi luată şi cealaltă va
fi lăsată .
36 Doi vor fi la câmp; unul va fi luat şi celălalt va fi lăsat .
37  Iar  ei  au  răspuns  şi  i-au  zis:  Unde  Doamne?  Iar  el  le-a
spus: Oriunde este trupul, acolo se vor aduna vulturii .

CApitoLuL 18

ŞI le-a spus o parabolă, că ar trebui să se roage totdeauna

şi să nu se descurajeze,

2 Spunând: Era într-o cetate un judecător, care nu se temea
de Dumnezeu şi pe om nu îl respecta;
3 Şi era o văduvă în acea cetate; şi a venit la el, spunând: Fă-
mi dreptate faţă de potrivnicul meu .
4 Şi a refuzat pentru un timp; dar după acestea a spus în el
însuşi: Chiar dacă nu mă tem de Dumnezeu, nici pe om nu
îl respect,
5 Totuşi, pentru că această văduvă mă tulbură, am să îi fac
dreptate, ca nu cumva să mă sâcâie cu neîncetata ei venire .
6 Şi Domnul a spus: Auziţi ce spune judecătorul nedrept .
7 Şi nu va face Dumnezeu dreptate aleşilor lui, care strigă zi
şi noapte către el, deşi rabdă îndelung în ce îi priveşte?
8  Vă  spun  că  le  va  face  repede  dreptate .  Cu  toate  acestea,
când va veni Fiul omului, va găsi el credinţă pe pământ?
9 ¶ Şi a spus şi această parabolă unora care se încredeau în ei
înşişi că erau drepţi şi dispreţuiau pe ceilalţi;
10 Doi oameni s-au urcat la templu să se roage; unul fariseu
şi celălalt vameş .
11 Fariseul a stat în picioare şi s-a rugat astfel în el însuşi:
Dumnezeule,  îţi  mulţumesc  că  nu  sunt  ca  ceilalţi  oameni,
jecmănitori, nedrepţi, adulteri, sau chiar ca acest vameş .
12 Eu postesc de două ori într-o săptămână, dau zeciuială
din tot ce obţin .
13 Şi vameşul stând deoparte în picioare, nu a voit să ridice
nici ochii spre cer, ci se bătea în piept, spunând: Dumnezeule,
fii milostiv cu mine, un păcătos .
14 Vă spun, mai degrabă s-a coborât acest om acasă decla-
rat  drept  decât  celălalt;  pentru  că  fiecare  înălţându-se  pe
el însuşi, va fi umilit; şi cel ce se umileşte pe el însuşi, va fi
înălţat .
15 ¶ Şi i-au adus şi nişte prunci, ca să îi atingă; dar când dis-
cipolii au văzut, i-au mustrat .
16 Dar Isus i-a chemat şi a spus: Lăsaţi copilaşii să vină la
mine şi nu îi opriţi; fiindcă a unora ca ei este împărăţia lui
Dumnezeu .
17  Adevărat  vă  spun:  Oricine  nu  va  primi  împărăţia  lui
Dumnezeu ca un copilaş, nicidecum nu va intra în ea .
18 ¶ Şi un anumit conducător l-a întrebat, spunând: Bunule
Învăţător, ce să fac să moştenesc viaţă eternă?
19 Iar Isus i-a spus: De ce mă numeşti bun? Nimeni nu este
bun decât unul, adică, Dumnezeu .
20 Ştii poruncile: Nu comite adulter, Nu ucide, Nu fura, Nu
aduce mărturie falsă, Onorează pe tatăl tău şi pe mama ta .
21 Iar el a spus: Toate acestea le-am păzit din tinereţea mea .
22 Şi, când a auzit Isus acestea, i-a spus: Totuşi îţi lipseşte un
lucru; vinde tot ce ai şi împarte la săraci şi vei avea tezaur în
cer; şi vino, urmează-mă .
23 Dar el, când a auzit acestea, s-a întristat foarte mult; fi-
indcă era foarte bogat .
24 Iar Isus, când a văzut că el s-a întristat foarte mult, a spus:
Cât de greu vor intra în împărăţia lui Dumnezeu cei ce au
bogăţii!
25 Fiindcă este mai uşor pentru o cămilă să treacă prin ure-
chea acului, decât pentru un om bogat să intre în împărăţia
lui Dumnezeu .
26 Iar cei ce au auzit, au spus: Atunci cine poate fi salvat?
27 Dar el a spus: Cele imposibile la oameni sunt posibile la
Dumnezeu .
28  Atunci  Petru  a  spus:  Iată,  noi  am  lăsat  toate  şi  te-am

591

Luca  19

urmat .
29 Iar el le-a spus: Adevărat vă spun: Nu este nimeni care a
lăsat casă, sau părinţi, sau fraţi, sau soţie, sau copii, pentru
împărăţia lui Dumnezeu,
30 Care să nu primească cu mult mai mult în acest timp şi în
lumea care vine, viaţă veşnică .
31 ¶ Atunci a luat pe cei doisprezece şi le-a spus: Iată, ne ur-
căm la Ierusalim şi toate cele scrise prin profeţi despre Fiul
omului, vor fi împlinite .
32 Fiindcă va fi dat neamurilor şi va fi batjocorit şi va fi ocă-
rât şi scuipat;
33 Şi îl vor biciui şi îl vor ucide; şi a treia zi va învia .
34 Dar ei nu au înţeles nimic din acestea; şi această spusă a
fost ascunsă de ei şi nu au cunoscut cele spuse .
35 ¶ Şi s-a întâmplat, pe când s-a apropiat el de Ierihon, că
un anumit orb şedea lângă drum, cerşind;
36 Şi, auzind mulţimea trecând, a întrebat ce este aceasta .
37 Iar ei i-au spus că trece Isus din Nazaret .
38 Iar el a strigat, spunând: Isuse, Fiul lui David, ai milă de
mine!
39 Şi cei ce mergeau înainte, l-au mustrat, ca să tacă; dar el
striga şi mai tare: Fiul lui David, ai milă de mine .
40 Iar Isus, stând în picioare, i-a poruncit să fie adus la el; şi
după ce el s-a apropiat, l-a întrebat,
41 Spunând: Ce voieşti să îţi fac? Iar el a spus: Doamne, să
primesc vedere .
42  Şi  Isus  i-a  spus:  Primeşte-ţi  vederea;  credinţa  ta  te-a
salvat .
43  Şi  îndată  a  primit  vedere  şi  l-a  urmat,  glorificând  pe
Dumnezeu; şi toţi oamenii, când au văzut, au dat laudă lui
Dumnezeu .

CApitoLuL 19

ŞI Isus a intrat şi a traversat Ierihonul .

2 Şi iată, era un bărbat numit Zacheu, care era mai marele

vameşilor, şi el era bogat .
3  Şi  căuta  să  vadă  pe  Isus,  cine  era;  şi  nu  putea  din  cauza
mulţimii, pentru că era mic de statură .
4  Dar  a  alergat  înainte  şi  s-a  căţărat  într-un  sicomor  să  îl
vadă; pentru că pe acolo urma să treacă .
5 Şi Isus, când a ajuns la locul acela, a privit în sus şi l-a văzut
şi i-a spus: Zachee, grăbeşte-te şi coboară; fiindcă astăzi eu
trebuie să rămân în casa ta .
6 Şi el, grăbindu-se, a coborât şi l-a primit bucuros .
7 Şi când au văzut, toţi cârteau, spunând: A intrat să fie oas-
pete la un bărbat păcătos .
8 Dar Zacheu a stat în picioare şi i-a spus Domnului: Iată,
Doamne,  jumătatea  averii  mele  o  dau  săracilor;  şi  dacă
am luat ceva de la cineva printr-o acuzaţie falsă, dau în-
apoi împătrit .
9 Iar Isus i-a spus: Astăzi a venit salvare acestei case, întrucât
şi el este fiul lui Avraam .
10  Căci  Fiul  omului  a  venit  să  caute  şi  să  salveze  ce  era
pierdut .
11 ¶ Şi pe când auzeau ei acestea, a adăugat şi a spus o para-
bolă, pentru că el era aproape de Ierusalim şi ei credeau că
împărăţia lui Dumnezeu se va arăta imediat .
12 De aceea el a spus: Un anumit nobil a mers într-o ţară în-
depărtată ca să îşi primească o împărăţie şi să se întoarcă .
13 Şi a chemat pe cei zece robi ai săi şi le-a dat zece mine şi
le-a spus: Ocupaţi-vă de acestea până vin .
14  Dar  cetăţenii  lui  îl  urau  şi  au  trimis  o  solie  după  el,

spunând: Nu voim ca acest om să domnească peste noi .
15 Şi s-a întâmplat la întoarcerea lui, după ce a primit îm-
părăţia, că atunci a poruncit să fie chemaţi la el aceşti robi,
cărora le dăduse arginţii, ca să ştie cât câştigase fiecare prin
comerţ .
16 Atunci a venit primul, spunând: Doamne, mina ta a câş-
tigat zece mine .
17 Iar el i-a spus: Bine, rob bun; pentru că ai fost credincios
în foarte puţin, ai autoritate peste zece cetăţi .
18  Şi  a  venit  al  doilea,  spunând:  Doamne,  mina  ta  a  făcut
cinci mine .
19 Iar el i-a spus şi acestuia: Fii şi tu peste cinci cetăţi .
20 Şi altul a venit, spunând: Doamne, iată mina ta, pe care
am păstrat-o într-un ştergar;
21 Fiindcă m-am temut de tine, pentru că eşti un om sever;
ridici ce nu ai pus jos şi seceri ce nu ai semănat .
22 Iar el i-a spus: Din gura ta te voi judeca, rob stricat . Ştiai
că eu sunt om sever, ridicând ce nu am pus jos şi secerând ce
nu am semănat;
23 Şi atunci, de ce nu mi-ai dat arginţii la bancă: şi la venirea
mea eu să iau ce este al meu cu dobândă?
24 Şi a spus celor care stăteau în picioare alături: Luaţi de la
el mina şi daţi-o celui ce are zece mine .
25 (Iar ei i-au spus: Doamne, el are zece mine .)
26 Căci vă spun, că fiecăruia ce are, i se va da; iar de la cel ce
nu are, şi ce are i se va lua de la el .
27 Dar pe acei duşmani ai mei, care nu au dorit ca eu să dom-
nesc peste ei, aduceţi-i încoace şi ucideţi-i înaintea mea .
28 ¶ Şi după ce a vorbit astfel, Isus a mers în fruntea lor, ur-
cându-se la Ierusalim .
29 Şi s-a întâmplat că, pe când s-a apropiat de Betfaghe şi
de Betania, la muntele numit al Măslinilor, a trimis înainte
pe doi dintre discipolii săi,
30  Spunând:  Duceţi-vă  în  satul  dinaintea  voastră,  în  care,
intrând, veţi găsi un măgăruş legat, pe care încă nu a şezut
nici un om; dezlegaţi-l şi aduceţi-l .
31 Şi dacă cineva vă întreabă: Pentru ce îl dezlegaţi? Astfel să
îi spuneţi: Pentru că Domnul are nevoie de el .
32  Iar  cei  trimişi  au  plecat  şi  au  găsit  chiar  aşa  cum  le
spusese .
33  Dar  pe  când  dezlegau  măgăruşul,  proprietarii  lui  le-au
spus: De ce dezlegaţi măgăruşul?
34 Iar ei au spus: Domnul are nevoie de el .
35 Şi l-au adus la Isus; şi şi-au aruncat hainele pe măgăruş şi
l-au aşezat pe Isus călare pe el .
36 Şi pe când mergea el, ei îşi aşterneau hainele pe cale .
37  Şi  pe  când  se  apropia,  chiar  la  coborâşul  muntelui
Măslinilor, toată mulţimea discipolilor a început să se bucu-
re şi să laude pe Dumnezeu cu voce tare din cauza tuturor
faptelor puternice pe care le văzuseră,
38 Spunând: Binecuvântat fie Împăratul care vine în numele
Domnului; pace în cer şi glorie în cele prea înalte .
39 Şi unii dintre fariseii din mulţime, i-au spus: Învăţătorule,
mustră-ţi discipolii .
40 Iar el a răspuns şi le-a zis: Vă spun că dacă aceştia vor tă-
cea, pietrele imediat vor striga .
41 ¶ Şi când s-a apropiat, a privit cetatea şi a plâns din cauza
ei,
42 Spunând: Dacă ai fi ştiut, chiar tu, cel puţin în această zi
a ta, lucrurile pentru pacea ta! Dar acum, sunt ascunse de
ochii tăi .
43 Pentru că zilele vor veni peste tine şi duşmanii tăi vor

592

Luca  21

arunca un val de pământ în jurul tău şi te vor împresura
şi te vor strânge din toate părţile,
44 Şi te vor face una cu pământul şi pe copiii tăi în tine; şi nu
vor lăsa în tine piatră peste piatră; pentru că nu ai cunoscut
timpul cercetării tale .
45 Şi a intrat în templu şi a început să scoată pe cei ce vin-
deau în el şi pe cei ce cumpărau,
46  Spunându-le:  Este  scris:  Casa  mea  este  casa  rugăciunii;
dar voi aţi făcut din ea o peşteră de tâlhari .
47 Şi îi învăţa în fiecare zi în templu . Dar preoţii de seamă şi
scribii şi mai marii poporului căutau să îl nimicească,
48  Şi  nu  găseau  ce  ar  putea  face;  fiindcă  toţi  oamenii  erau
foarte atenţi să îl audă .

CApitoLuL 20

ŞI s-a întâmplat într-una din acele zile, pe când învăţa el

poporul  în  templu  şi  predica  evanghelia,  că  preoţii  de

seamă şi scribii au venit peste el cu bătrânii,
2 Şi i-au vorbit, spunând: Spune-ne, prin ce autoritate faci tu
acestea? Sau cine este cel ce ţi-a dat această autoritate?
3 Iar el a răspuns şi le-a zis: Vă voi întreba şi eu un lucru; şi
răspundeţi-mi:
4 Botezul lui Ioan era din cer, sau de la oameni?
5 Dar discutau între ei, spunând: Dacă vom spune: Din cer,
el va spune: Atunci de ce nu l-aţi crezut?
6 Dar dacă spunem: De la oameni, tot poporul ne va ucide cu
pietre; fiindcă sunt convinşi că Ioan era un profet .
7 Şi au răspuns că nu puteau spune de unde era .
8 Şi Isus le-a spus: Nici eu nu vă spun prin ce autoritate fac
acestea .
9 ¶ Apoi a început să spună poporului această parabolă: Un
anumit om a plantat o vie şi a arendat-o unor viticultori şi a
plecat într-o ţară îndepărtată pentru un timp îndelungat .
10 Şi la timpul cuvenit a trimis un rob la viticultori, ca să îi
dea  din  rodul  viei;  dar  viticultorii  l-au  bătut  şi  l-au  trimis
fără nimic .
11 Şi din nou, a trimis alt rob; şi l-au bătut şi pe acela şi l-au
batjocorit şi l-au trimis fără nimic .
12 Şi din nou, a trimis un al treilea; şi de asemenea l-au rănit
şi l-au aruncat afară .
13 Atunci a spus domnul viei: Ce să fac? Voi trimite pe fiul
meu preaiubit; poate, văzându-l, îl vor respecta .
14  Dar  când  viticultorii  l-au  văzut,  discutau  între  ei,  spu-
nând: Acesta este moştenitorul; să îl ucidem, ca moştenirea
să fie a noastră .
15 Şi l-au aruncat afară din vie şi l-au ucis . Ce le va face aşa-
dar domnul viei?
16 Va veni şi va nimici pe aceşti viticultori şi va da via altora .
Şi când au auzit, au spus: Nicidecum .
17 Iar el i-a privit şi a spus: Atunci ce este acest lucru, care
este scris: Piatra pe care au respins-o zidarii, aceasta a deve-
nit capul colţului temeliei .
18 Oricine va cădea peste acea piatră, va fi zdrobit; dar peste
oricine va cădea aceasta, îl va spulbera .
19 Şi preoţii de seamă şi scribii căutau să pună mâinile pe el
în ora aceea; dar se temeau de popor; fiindcă au priceput că
spusese această parabolă împotriva lor .
20 ¶ Şi îl pândeau şi au trimis spioni, care se prefăceau oa-
meni drepţi, ca să îl prindă cu cuvintele lui, aşa încât să îl dea
puterii şi autorităţii guvernatorului .
21 Şi l-au întrebat, spunând: Învăţătorule, ştim că vorbeşti şi
înveţi cu dreptate şi nici nu cauţi la faţa oamenilor, ci înveţi

calea lui Dumnezeu în adevăr .
22 Este legiuit pentru noi să dăm tribut Cezarului, sau nu?
23  Dar  el  a  priceput  viclenia  lor  şi  le-a  spus:  De  ce  mă
ispitiţi?
24 Arătaţi-mi un dinar . Al cui chip şi inscripţie o are? Ei au
răspuns şi au zis: Al Cezarului .
25 Iar el le-a spus: De aceea daţi Cezarului cele ale Cezarului
şi lui Dumnezeu cele ale lui Dumnezeu .
26 Şi nu au putut să îl prindă cu vorbele lui înaintea poporu-
lui; şi s-au minunat de răspunsul lui şi au tăcut .
27 ¶ Apoi au venit unii dintre saduchei, care neagă că există
vreo înviere; şi l-au întrebat,
28 Spunând: Învăţătorule, Moise ne-a scris: Dacă fratele cui-
va moare, având soţie şi el moare fără copii, ca fratele lui să
îi ia soţia şi să ridice sămânţă fratelui său .
29 Aşadar au fost şapte fraţi; şi primul a luat o soţie şi a murit
fără copii .
30 Şi al doilea a luat-o de soţie şi el a murit fără copii .
31 Şi al treilea, a luat-o; şi în acelaşi fel şi cei şapte; şi nu au
lăsat copii şi au murit .
32 Iar la urma tuturor a murit şi femeia .
33 La înviere aşadar, căruia dintre ei este ea soţie? Fiindcă
cei şapte au avut-o de soţie .
34 Şi Isus, răspunzând, le-a zis: Fiii şi fiicele acestei lumi se
însoară şi se mărită;
35 Dar cei socotiţi demni să obţină acea lume şi învierea din-
tre morţi, nici nu se vor însura, nici nu se vor mărita;
36 Nici nu vor putea muri de atunci încolo; fiindcă sunt egali
cu îngerii; şi sunt copiii lui Dumnezeu, fiind copiii învierii .
37 Dar că morţii sunt înviaţi, chiar Moise a arătat la rug, când
numeşte pe Domnul: Dumnezeul lui Avraam şi Dumnezeul
lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacob .
38 Fiindcă el nu este un Dumnezeu al morţilor, ci al celor vii;
fiindcă toţi trăiesc pentru el .
39  ¶  Atunci  unii  dintre  scribi,  răspunzând,  au  zis:
Învăţătorule, bine ai spus .
40 Iar după aceea nu au mai cutezat să îl întrebe nimic .
41 Iar el le-a spus: Cum spun ei: Cristos este fiul lui David?
42  Şi  însuşi  David  spune  în  cartea  Psalmilor:  DOMNUL  a
spus Domnului meu: Şezi la dreapta mea,
43 Până fac pe duşmanii tăi aşternutul piciorului tău .
44 David într-adevăr îl numeşte Domn; cum este el atunci
fiul lui?
45 Atunci, în auzul întregului popor a spus discipolilor săi:
46 Păziţi-vă de scribii care doresc să se plimbe în robe lungi
şi iubesc saluturile în pieţe şi scaunele de frunte în sinagogi
şi locurile de onoare la mese;
47 Care devorează casele văduvelor şi de ochii lumii fac ru-
găciuni lungi; aceştia vor primi mai mare damnare .

CApitoLuL 21

rurile în vistierie .

ŞI a ridicat privirea şi a văzut pe bogaţi aruncându-şi da-

2 Şi a văzut şi pe o anumită văduvă săracă aruncând acolo
doi bănuţi .
3 Şi a spus: Adevărat vă spun, această văduvă săracă a arun-
cat în vistierie mai mult decât toţi;
4  Fiindcă  toţi  aceştia  au  aruncat  din  abundenţa  lor  spre
ofrandele lui Dumnezeu; dar ea, din sărăcia ei, a aruncat în
vistierie tot ce avea ca să trăiască .
5 ¶ Şi, pe când unii vorbeau despre templu, cum era orna-
mentat cu pietre frumoase şi daruri, a spus:

593

Luca  22

6 Cât despre acestea pe care le vedeţi, vor veni zilele în care
nu va fi lăsată piatră pe piatră care nu va fi dărâmată .
7 Iar ei l-au întrebat, spunând: Învăţătorule, dar când vor fi
acestea? Şi ce semn va fi când acestea se vor întâmpla?
8 Iar el a spus: Luaţi seama să nu fiţi amăgiţi; fiindcă mulţi
vor veni în numele meu, spunând: Eu sunt Cristos; şi timpul
se apropie; nu vă duceţi aşadar după ei .
9 Dar când veţi auzi de războaie şi dezordini, nu vă îngro-
ziţi; fiindcă acestea trebuie întâi să se întâmple; dar nu este
îndată sfârşitul .
10 Apoi le-a spus: Se va ridica naţiune contra naţiune şi îm-
părăţie contra împărăţie .
11 Şi vor fi mari cutremure de pământ în diferite locuri şi
foamete  şi  molime;  şi  arătări  înspăimântătoare  şi  semne
mari vor fi din cer .
12 Dar înaintea tuturor acestora, vor pune mâinile pe voi şi
vă vor persecuta, predându-vă la sinagogi şi închisori, fiind
aduşi înaintea împăraţilor şi a guvernatorilor, din cauza nu-
melui meu .
13 Şi aceasta vi se va întoarce pentru mărturie .
14 De aceea puneţi-vă în inimi să nu meditaţi înainte ce veţi
răspunde;
15 Fiindcă eu vă voi da o gură şi înţelepciune, pe care toţi
potrivnicii  voştri  nu  vor  putea  să  o  combată,  nici  să  i  se
împotrivească .
16  Şi  veţi  fi  trădaţi  deopotrivă  de  părinţi  şi  fraţi  şi  rude  şi
prieteni; şi vor ucide pe unii dintre voi .
17 Şi veţi fi urâţi de toţi din cauza numelui meu .
18 Şi nici un păr din capul vostru nu va pieri nicidecum .
19 În răbdarea voastră păstraţi-vă sufletele .
20  ¶  Iar  când  veţi  vedea  Ierusalimul  încercuit  de  armate,
atunci să ştiţi că pustiirea lui este aproape .
21 Atunci, cei din Iudeea să fugă în munţi; şi cei din mijlocul
lui să plece afară; şi cei de pe câmpuri să nu intre în el .
22 Căci acelea vor fi zilele de pedeapsă, pentru a fi împlinite
toate cele scrise .
23 Dar vai celor însărcinate şi celor ce alăptează în acele zile!
Fiindcă va fi o mare strâmtorare în ţară şi furie peste acest
popor .
24 Şi vor cădea sub tăişul sabiei şi vor fi duşi captivi printre
toate naţiunile; şi Ierusalimul va fi călcat în picioare de nea-
muri, până se vor împlini timpurile neamurilor .
25 Şi vor fi semne în soare şi în lună şi în stele; şi pe pământ
chinul naţiunilor, cu nedumerire; marea şi valurile urlând;
26 Inima oamenilor lăsându-i de frică şi de anticiparea celor
ce vin pe pământ; fiindcă puterile cerurilor vor fi clătinate .
27 Şi atunci vor vedea pe Fiul omului venind într-un nor cu
putere şi glorie mare .
28 Iar când acestea vor începe să se întâmple, atunci uitaţi-
vă  în  sus  şi  ridicaţi-vă  capetele;  pentru  că  răscumpărarea
voastră se apropie .
29  ¶  Şi  le-a  spus  o  parabolă:  Priviţi  smochinul  şi  toţi
copacii .
30 Când deja înfrunzesc, vedeţi şi ştiţi de la voi înşivă că de
acum vara este aproape .
31 Tot aşa şi voi, când vedeţi acestea întâmplându-se, să ştiţi
că împărăţia lui Dumnezeu este aproape .
32 Adevărat vă spun: Această generaţie nu va trece până să
fie toate împlinite .
33  Cerul şi  pământul  vor trece;  dar  cuvintele  mele  nicide-
cum nu vor trece .
34 Şi luaţi seama la voi înşivă, ca nu cumva să vi se îngreuneze

inimile cu depravare şi beţie şi cu îngrijorările acestei vieţi şi
pe neaşteptate acea zi să vină peste voi .
35 Căci va veni ca o cursă peste toţi cei ce locuiesc pe faţa
întregului pământ .
36 De aceea vegheaţi şi rugaţi-vă tot timpul, ca să fiţi socotiţi
demni să scăpaţi de toate acestea ce se vor întâmpla şi să staţi
în picioare înaintea Fiului omului .
37 Iar în timpul zilei era în templu, învăţându-i; iar noaptea
ieşea şi o petrecea pe muntele care se cheamă al Măslinilor .
38 Şi tot poporul venea dis-de-dimineaţă la el, în templu, ca
să îl audă .

CApitoLuL 22

aproape .

ŞI  sărbătoarea  azimelor,  care  se  cheamă  Paştele,  era

2 Şi preoţii de seamă şi scribii căutau cum să îl ucidă; fiindcă
se temeau de popor .
3 Atunci a intrat Satan în Iuda, numit şi Iscariot, fiind din
numărul celor doisprezece .
4 Şi Iuda a mers şi s-a înţeles cu preoţii de seamă şi căpeteni-
ile, cum să îl trădeze lor .
5 Şi s-au bucurat şi s-au înţeles să îi dea arginţi .
6  Şi  a  promis  şi  căuta  ocazia  să  li-l  trădeze,  în  absenţa
mulţimii .
7  ¶  Atunci  a  venit  ziua  azimelor,  în  care  paştele  trebuia
înjunghiat .
8 Iar el a trimis pe Petru şi Ioan, spunând: Duceţi-vă şi pre-
gătiţi-ne paştele, ca să mâncăm .
9 Iar ei i-au spus: Unde voieşti să pregătim?
10  Iar  el  le-a  spus:  Iată,  la  intrarea  voastră  în  cetate,  vă  va
întâlni  un  om,  purtând  un  ulcior  cu  apă;  urmaţi-l  în  casa
unde intră .
11 Şi să ziceţi stăpânului casei: Învăţătorul îţi spune: Unde
este camera de oaspeţi, unde voi mânca paştele cu discipolii
mei?
12 Şi vă va arăta o cameră mare de sus, aşternută; acolo să
pregătiţi .
13 Şi au mers şi au găsit cum le-a spus; şi au pregătit paştele .
14 Şi când a venit ora, el a şezut la masă şi cei doisprezece
apostoli cu el .
15 Şi le-a spus: Cu multă dorinţă am dorit să mănânc acest
paşte cu voi înainte de a suferi eu;
16 Fiindcă vă spun: Nu voi mai mânca nicidecum din el până
când va fi împlinit în împărăţia lui Dumnezeu .
17 Şi luând paharul, a adus mulţumiri şi a spus: Luaţi acesta
şi împărţiţi-l între voi;
18  Fiindcă  vă  spun:  Nu  voi  bea  nicidecum  din  rodul  viţei
până când va veni împărăţia lui Dumnezeu .
19 Şi a luat pâine şi a adus mulţumiri şi a frânt-o şi le-a dat,
spunând: Acesta este trupul meu care este dat pentru voi; să
faceţi aceasta în amintirea mea .
20 Tot astfel şi paharul, după cină, spunând: Acest pahar este
noul testament în sângele meu, care se varsă pentru voi .
21  ¶  Dar,  iată,  mâna  celui  ce  mă  trădează  este  cu  mine  la
masă .
22 Şi, într-adevăr, Fiul omului se duce cum a fost rânduit;
dar vai acelui om, prin care este trădat!
23 Şi au început să se întrebe între ei, care dintre ei ar fi cel
care ar face aceasta .
24 Şi a fost de asemenea o ceartă între ei, care dintre ei să fie
socotit cel mai mare?
25  Dar  el

le-a  spus:  Împăraţii  neamurilor  domnesc

594

Luca  23

peste ele; şi cei ce exercită autoritate asupra lor sunt chemaţi
binefăcători .
26 Dar voi să nu fiţi aşa; ci cel ce este mai mare printre voi,
să  fie  ca  cel  mai  tânăr;  şi  cel  ce  este  conducător  ca  cel  ce
serveşte .
27  Căci  care este mai mare, cel ce şade la masă, sau cel  ce
serveşte? Nu cel ce şade la masă? Dar eu sunt printre voi ca
cel ce serveşte .
28 Iar voi sunteţi cei care aţi rămas necontenit cu mine în
ispitirile mele .
29 Şi eu vă rânduiesc o împărăţie, aşa cum Tatăl meu mi-a
rânduit;
30 Ca să mâncaţi şi să beţi la masa mea în împărăţia mea şi
să şedeţi pe tronuri, judecând cele douăsprezece triburi ale
lui Israel .
31 Iar Domnul a spus: Simone, Simone, iată, Satan a cerut să
te cearnă ca grâul .
32 Dar eu m-am rugat pentru tine, ca nu cumva credinţa ta
să înceteze; şi când te vei întoarce, întăreşte pe fraţii tăi .
33 Iar Petru i-a spus: Doamne, sunt gată să merg cu tine de-
opotrivă la închisoare şi la moarte .
34 Iar el a zis: Îţi spun, Petre, nicidecum nu va cânta cocoşul
astăzi, înainte ca de trei ori să negi că mă cunoşti .
35 Şi le-a spus: Când v-am trimis fără pungă şi traistă şi în-
călţăminte, v-a lipsit ceva? Iar ei au spus: Nimic .
36 Atunci le-a spus: Dar acum, cel ce are pungă să o ia şi la
fel traista; şi cel ce nu are sabie, să îşi vândă haina şi să cum-
pere una .
37 Fiindcă vă spun, aceasta care este scrisă mai trebuie să se
împlinească cu mine: Şi el a fost socotit printre călcători de
lege, fiindcă şi cele referitoare la mine au un sfârşit .
38  Iar  ei  au  spus:  Doamne,  iată  aici  două  săbii .  Iar  el  le-a
spus: Este destul .
39  ¶  Şi  a  ieşit  şi  s-a  dus  conform  obiceiului  la  muntele
Măslinilor; iar discipolii săi l-au urmat şi ei .
40 Şi, venind la acel loc, le-a spus: Rugaţi-vă, ca să nu intraţi
în ispită .
41 Şi el s-a depărtat de ei ca la o aruncătură de piatră şi a în-
genunchiat şi s-a rugat,
42 Spunând: Tată, dacă voieşti, depărtează acest pahar de la
mine; totuşi nu voia mea, ci a ta să se facă .
43 Şi i s-a arătat un înger din cer, întărindu-l .
44 Şi, fiind în agonie, s-a rugat mai intens; iar sudoarea sa a
devenit ca picături mari de sânge, căzând pe pământ .
45 Şi după ce s-a sculat de la rugăciune şi a venit la discipolii
săi, i-a găsit dormind de întristare,
46 Şi le-a spus: De ce dormiţi? Sculaţi-vă şi rugaţi-vă, ca nu
cumva să intraţi în ispită .
47 ¶ Iar pe când el încă vorbea, iată, o mulţime şi cel chemat
Iuda, unul dintre cei doisprezece, mergea înaintea lor şi s-a
apropiat de Isus să îl sărute .
48  Dar  Isus  i-a  spus:  Iuda,  cu  o  sărutare  trădezi  pe  Fiul
omului?
49 Când cei ce erau împrejurul lui au văzut ce avea să urme-
ze, i-au spus: Doamne, să lovim cu sabia?
50 Şi unul dintre ei a lovit pe robul marelui preot şi i-a tăiat
urechea dreaptă .
51 Dar Isus a răspuns şi a zis: Lăsaţi aşa, până aici . Şi i-a atins
urechea şi l-a vindecat .
52 Atunci Isus a spus preoţilor de seamă şi căpeteniilor tem-
plului şi bătrânilor care veniseră la el: Aţi venit ca împotriva
unui tâlhar, cu săbii şi bâte?

53 Când eu eram zilnic cu voi în templu, nu aţi întins mâi-
nile împotriva mea; dar aceasta este ora voastră şi puterea
întunericului .
54 ¶ Atunci l-au luat şi l-au condus şi l-au adus în casa mare-
lui preot . Şi Petru urmărea de departe .
55  Şi  după  ce  aprinseseră  un  foc  în  mijlocul  curţii  şi  erau
aşezaţi împreună, Petru a şezut în mijlocul lor .
56 Iar o anumită servitoare l-a văzut pe când şedea lângă foc
şi, privindu-l cu atenţie, a spus: Şi acesta era cu el .
57 Dar el s-a dezis de el, spunând: Femeie, nu îl cunosc .
58 Şi peste puţin, un altul l-a văzut şi a spus: Şi tu eşti dintre
ei . Iar Petru a spus: Omule, nu sunt .
59 Şi cam după o oră, altcineva confirma cu tărie, spunând:
În adevăr şi acesta era cu el; fiindcă şi el este galileean .
60 Iar Petru a spus: Omule, nu ştiu ce spui . Şi imediat, pe
când el încă vorbea, a cântat cocoşul .
61  Şi  Domnul  s-a  întors  şi  s-a  uitat  la  Petru .  Şi  Petru  şi-a
amintit cuvântul Domnului, cum îi spusese: Înainte să cânte
cocoşul mă vei nega de trei ori .
62 Şi Petru a ieşit afară şi a plâns cu amar .
63  ¶  Şi  bărbaţii,  care  îl  ţineau  pe  Isus,  îl  batjocoreau  şi  îl
băteau .
64 Şi, legându-l la ochi, îl loveau peste faţă şi îl întrebau, spu-
nând: Profeţeşte, cine este cel ce te-a lovit?
65 Şi multe alte lucruri vorbeau blasfemiator împotriva lui .
66 Şi imediat ce s-a făcut ziuă, bătrânii poporului şi preoţii
de seamă şi scribii s-au adunat şi l-au adus în consiliul lor,
spunând:
67 Eşti tu Cristosul? Spune-ne . Iar el le-a spus: Dacă vă voi
spune, nicidecum nu veţi crede;
68 Şi dacă vă voi întreba şi eu, nicidecum nu îmi veţi răspun-
de, nici nu îmi veţi da drumul .
69 De acum încolo, Fiul omului va şedea la dreapta puterii
lui Dumnezeu .
70 Atunci toţi au spus: Eşti tu atunci Fiul lui Dumnezeu? Iar
el le-a spus: Voi spuneţi că eu sunt .
71 Şi au spus: Ce nevoie mai avem de mărturie? Fiindcă noi
înşine am auzit din gura lui .

Capitolul 23

ŞI toată mulţimea lor s-a sculat şi ei l-au dus la Pilat .

2 Şi  au  început să  îl  acuze, spunând: Am găsit  pe aces-
ta pervertind naţiunea şi oprind a da tribut Cezarului, spu-
nând că el este Cristos, un Împărat .
3 Iar Pilat l-a întrebat, spunând: Eşti tu Împăratul iudeilor?
Iar el i-a răspuns şi a zis: Tu spui .
4 Atunci Pilat a spus marilor preoţi şi mulţimii: Nu găsesc
nici o vină în acest om .
5 Dar erau şi mai insistenţi, spunând: Întărâtă poporul, în-
văţând  prin  toată  Iudeea,  începând  din  Galileea,  până  în
acest loc .
6 Când a auzit Pilat de Galileea, a întrebat dacă omul este
galileean .
7 Şi înţelegând că este din jurisdicţia lui Irod, l-a trimis la
Irod, care era şi el în Ierusalim în acele zile .
8 Iar când Irod a văzut pe Isus, s-a bucurat foarte mult, fi-
indcă demult dorea să îl vadă, pentru că auzise multe despre
el; şi spera să vadă vreun miracol făcut de el .
9 Atunci l-a întrebat cu multe cuvinte; dar el nu i-a răspuns
nimic .
10 Iar preoţii de seamă şi scribii stăteau în picioare şi vehe-
ment îl acuzau .

595

Luca  24

11 Iar Irod, împreună cu soldaţii lui, îl făceau de nimic şi îl
batjocoreau  şi  l-au  înveşmântat  cu  o  haină  strălucitoare  şi
l-au trimis înapoi la Pilat .
12 Şi amândoi, Pilat şi Irod, s-au făcut prieteni unul cu altul
în acea zi; fiindcă înainte erau în duşmănie unul cu altul .
13 ¶ Iar Pilat, după ce a chemat la un loc pe preoţii de seamă
şi conducătorii şi poporul,
14 Le-a spus: Mi-aţi adus pe acest om ca pe unul care perver-
teşte  poporul;  şi  iată,  eu,  cercetându-l  înaintea  voastră,  nu
am găsit în acest om nici o vină din cele ce îl acuzaţi;
15 Nu, nici chiar Irod; fiindcă v-am trimis la el; şi iată, nimic
demn de moarte nu a fost făcut de el .
16 De aceea îl voi pedepsi şi îl voi elibera .
17 (Fiindcă de nevoie, trebuia să le elibereze pe unul închis
la sărbătoare .)
18 Dar toţi au strigat deodată, spunând: Ia-l pe acesta şi eli-
berează-ni-l pe Baraba;
19 (Care, din cauza unei anumite răscoale făcută în cetate, şi
ucidere, fusese aruncat în închisoare .)
20 Pilat aşadar, dorind să îl elibereze pe Isus, le-a vorbit din
nou .
21 Dar ei strigau, spunând: Crucifică-l, crucifică-l!
22 Iar el le-a spus a treia oară: De ce, ce rău a făcut el? Nu
am găsit nici o vină de moarte în el; aşadar îl voi pedepsi şi
îl voi elibera .
23 Dar insistau cu voci puternice, cerând ca el să fie crucifi-
cat . Şi vocile lor şi ale marilor preoţi au învins .
24 Iar Pilat a dat sentinţa ca să fie aşa cum ei au cerut .
25 Şi le-a eliberat pe cel ce fusese aruncat în închisoare din
cauza răscoalei şi a uciderii, pe cel ce îl cereau; iar pe Isus l-a
dat voii lor .
26 ¶ Şi pe când îl duceau de acolo, au prins pe unul Simon,
un cirenean, venind de la câmp, şi pe el au pus crucea, ca să
o poarte după Isus .
27  Şi  l-a  urmat  o  mare  mulţime  a  poporului  şi  a  femeilor,
care, de asemenea, se băteau în piept şi îl jeleau .
28  Dar  Isus,  întorcându-se  spre  ele,  a  spus:  Fiice  ale
Ierusalimului, nu plângeţi pentru mine, ci plângeţi pentru
voi înşivă şi pentru copiii voştri .
29 Pentru că iată, vin zilele în care vor spune: Binecuvântate
sunt cele sterpe şi pântecele care nu au născut şi sânii care
nu au alăptat .
30 Atunci vor începe să spună munţilor: Cădeţi peste noi; şi
dealurilor: Acoperiţi-ne .
31 Căci dacă ei fac acestea într-un copac verde, ce se va face
în cel uscat?
32 ¶ Şi erau de asemenea alţi doi răufăcători duşi cu el, pen-
tru a fi ucişi .
33 Şi după ce au venit la locul care este numit Calvar, acolo
l-au crucificat pe el şi pe răufăcători, unul la dreapta şi celă-
lalt la stânga .
34 Atunci Isus a spus: Tată, iartă-i, fiindcă ei nu ştiu ce fac . Şi
i-au împărţit hainele şi au aruncat sorţi .
35 Şi poporul stătea în picioare, privind . Şi conducătorii de
asemenea, împreună cu ei, l-au luat în derâdere, spunând: A
salvat pe alţii; să se salveze pe el însuşi, dacă el este Cristos,
alesul lui Dumnezeu .
36 Iar soldaţii de asemenea îl batjocoreau, venind la el şi ofe-
rindu-i oţet,
37 Şi spunând: Dacă tu eşti împăratul iudeilor, salvează-te
pe tine însuţi .
38  Şi  a  fost  şi  o  inscripţie  scrisă  deasupra  lui  cu  litere

greceşti  şi  latineşti  şi  evreieşti:  ACESTA  ESTE  ÎMPăRATUL
IUDEILOR .
39  Iar  unul  dintre  răufăcătorii  atârnaţi  îl  înjura,  spunând:
Dacă tu eşti Cristos, salvează-te pe tine însuţi şi pe noi .
40 Dar celălalt, răspunzând, l-a mustrat, zicând: Nu te temi
tu de Dumnezeu, pentru că eşti sub aceeaşi condamnare?
41  Şi  noi,  într-adevăr,  pe  drept;  fiindcă  primim  răspla-
ta cuvenită faptelor noastre; dar acest om nu a făcut nimic
incorect .
42  Iar  el  i-a  spus  lui  Isus:  Doamne,  aminteşte-ţi  de  mine,
când vii în împărăţia ta .
43 Şi Isus i-a spus: Adevărat îţi spun: Astăzi vei fi cu mine
în paradis .
44 ¶ Şi era cam pe la ora a şasea şi a fost întuneric peste tot
pământul, până la ora a noua .
45  Şi  soarele  s-a  întunecat  şi  perdeaua  templului  s-a  rupt
prin mijloc .
46 Şi după ce Isus a strigat cu voce tare, a spus: Tată, în mâi-
nile  tale  îmi  încredinţez  duhul;  şi,  spunând  astfel,  şi-a  dat
duhul .
47  Şi  centurionul,  când  a  văzut  ce  se  făcuse,  a  glorificat
pe  Dumnezeu,  spunând:  Într-adevăr,  acesta  a  fost  un  om
drept .
48 Şi toţi oamenii, care s-au adunat la acea privelişte, vă-
zând cele ce se făcuseră, bătându-şi piepturile s-au întors .
49  Şi  toţi  cunoscuţii  lui  şi  femeile  care  îl  urmaseră  din
Galileea, au stat în picioare deoparte, uitându-se la acestea .
50 ¶ Şi iată, era un bărbat, numit Iosif, un consilier, fiind un
bărbat bun şi drept;
51 (Acesta nu fusese de acord cu sfatul şi fapta lor); el era din
Arimateea, o cetate a iudeilor; şi care aştepta şi el împărăţia
lui Dumnezeu .
52 Acesta a mers la Pilat şi a cerut trupul lui Isus .
53 Şi l-a luat jos şi l-a înfăşurat în pânză de in şi l-a pus în-
tr-un mormânt tăiat în piatră, în care nimeni nu mai fusese
pus .
54 Şi acea zi era pregătirea; şi sabatul se apropia .
55 Şi femeile, de asemenea, care au venit cu el din Galileea,
l-au urmat şi au văzut mormântul şi cum a fost pus trupul
lui .
56  Şi  s-au  întors  şi  au  pregătit  miresme  şi  miruri;  şi  s-au
odihnit în sabat conform poruncii .

CApitoLuL 24

iAR în prima zi a săptămânii, foarte devreme dimineaţa,

au venit la mormânt, aducând miresmele pe care le pregă-

tiseră şi pe alte femei împreună cu ele .
2 Şi au găsit piatra rostogolită de la mormânt .
3 Şi au intrat şi nu au găsit trupul Domnului Isus .
4  Şi  s-a  întâmplat,  pe  când  erau  ele  foarte  derutate  despre
aceasta, iată, doi bărbaţi au stat în picioare lângă ele în haine
strălucitoare;
5  Şi pe când li s-a făcut teamă şi şi-au plecat feţele la pă-
mânt, le-au spus: De ce căutaţi pe cel viu între cei morţi?
6  Nu  este  aici,  ci  a  înviat;  amintiţi-vă  cum  v-a  vorbit  fiind
încă în Galileea,
7 Spunând: Fiul omului trebuie să fie dat în mâinile oameni-
lor păcătoşi şi să fie crucificat şi a treia zi să învie .
8 Şi ele şi-au amintit cuvintele lui .
9  Şi  s-au  întors  de  la  mormânt  şi  au  povestit  toate  acestea
celor unsprezece şi tuturor celorlalţi .
10  Şi  erau  Maria  Magdalena,  şi  Ioana,  şi  Maria,  mama

596

Luca  24

lui  Iacov,  şi  celelalte  rămase  cu  ele,  care  au  spus  acestea
apostolilor .
11 Şi cuvintele lor li se păreau ca basme şi nu le-au crezut .
12 Atunci Petru s-a sculat şi a alergat la mormânt; şi, aple-
cându-se,  vede  pânzele  de  in  întinse  la  o  parte  şi  a  plecat,
minunându-se în el însuşi de ceea ce se întâmplase .
13 ¶ Şi iată, doi dintre ei mergeau în aceeaşi zi spre un sat nu-
mit Emaus, care era cam la şaizeci de stadii de la Ierusalim .
14  Şi  ei  vorbeau  între  ei  despre  toate  acestea  care  se
petrecuseră .
15 Şi s-a întâmplat că, în timp ce ei vorbeau şi se întrebau,
Isus însuşi s-a apropiat şi a mers cu ei .
16 Dar ochii lor erau ţinuţi ca să nu îl cunoască .
17 Şi le-a spus: Ce fel de cuvinte sunt acestea pe care le schim-
baţi între voi, umblând, şi sunteţi trişti?
18 Iar unul dintre ei, al cărui nume era Cleopas, răspunzând,
i-a zis: Eşti tu doar un străin în Ierusalim şi nu ştii cele ce
s-au întâmplat acolo în aceste zile?
19 Iar el le-a spus: Care lucruri? Iar ei i-au spus: Despre Isus
din Nazaret, care era profet, un bărbat puternic în faptă şi
cuvânt înaintea lui Dumnezeu şi a tuturor oamenilor;
20 Şi cum preoţii de seamă şi conducătorii noştri l-au dat să
fie condamnat la moarte şi l-au crucificat .
21 Dar noi speram că el este acela care avea să răscumpere pe
Israel; dar, cu toate acestea, astăzi este a treia zi de când au
fost făcute aceste lucruri .
22 Mai mult, chiar anumite femei dintre noi ne-au înmăr-
murit, fiind dis-de-dimineaţă la mormânt;
23 Şi negăsindu-i trupul, au venit, spunând că au văzut şi o
viziune de îngeri, care spuneau că el este viu .
24 Şi unii dintre cei ce erau cu noi, s-au dus la mormânt şi au
găsit chiar aşa cum au spus femeile; dar pe el nu l-au văzut .
25 Atunci el le-a spus: O, neînţelepţilor şi înceţi cu inima în
a crede toate cele ce profeţii au vorbit;
26 Nu ar fi trebuit Cristos să sufere acestea şi să intre în glo-
ria sa?
27 Şi începând de la Moise şi de la toţi profeţii, le-a explicat
în toate scripturile cele referitoare la el însuşi .
28 Şi s-au apropiat de satul unde mergeau; şi el s-a făcut că
doreşte să meargă mai departe .
29 Dar l-au constrâns, spunând: Rămâi cu noi; pentru că este
spre seară şi ziua este trecută . Şi a intrat să rămână cu ei .
30 Şi s-a întâmplat pe când el şedea la masă cu ei, că a luat
pâine şi a binecuvântat-o şi a frânt şi le-a dat .
31 Şi ochii lor au fost deschişi şi l-au cunoscut; şi el s-a făcut
nevăzut dinaintea lor .

32  Şi  au  spus  unii  către  alţii:  Nu  ne  ardea  inima  în  noi,
în  timp  ce  ne  vorbea  pe  drum  şi  în  timp  ce  ne  deschidea
scripturile?
33 Şi s-au sculat în ora aceea şi s-au întors la Ierusalim şi au
găsit pe cei unsprezece adunaţi împreună, şi pe cei ce erau
cu ei,
34  Spunând:  Domnul  a  înviat  cu  adevărat  şi  s-a  arătat  lui
Simon .
35 Şi ei au istorisit cele de pe drum şi cum li s-a făcut cunos-
cut la frângerea pâinii .
36 ¶ Şi pe când vorbeau ei astfel, Isus însuşi a stat în picioare
în mijlocul lor şi le-a spus: Pace vouă .
37 Dar ei erau îngroziţi şi înfricoşaţi şi presupuneau că au
văzut un duh .
38 Dar el le-a spus: De ce sunteţi tulburaţi? Şi de ce vi se ri-
dică gânduri în inimi?
39 Priviţi mâinile mele şi picioarele mele că sunt eu însumi;
pipăiţi-mă şi vedeţi; pentru că un duh nu are carne şi oase,
cum mă vedeţi pe mine că am .
40 Şi după ce a vorbit astfel, le-a arătat mâinile şi picioarele .
41 Iar în timp ce ei încă nu credeau de bucurie, şi se minu-
nau, le-a spus: Aveţi aici ceva de mâncare?
42 Şi i-au dat o bucată de peşte fript şi de fagure de miere .
43 Şi a luat şi a mâncat înaintea lor .
44  Apoi  le-a  spus:  Acestea  sunt  cuvintele  pe  care  vi  le-am
vorbit pe când încă eram cu voi, că trebuie să fie împlinite
toate care au fost scrise în legea lui Moise şi profeţi şi psalmi,
referitor la mine .
45 Atunci le-a deschis mintea ca să înţeleagă scripturile .
46 Şi le-a spus: Astfel este scris şi astfel se cuvenea Cristos să
sufere şi să învie dintre morţi a treia zi;
47 Şi pocăinţa şi iertarea păcatelor să fie predicate în nume-
le lui printre toate naţiunile, începând de la Ierusalim .
48 Iar voi sunteţi martori ale acestora .
49 Şi iată, eu trimit promisiunea Tatălui meu peste voi; dar
rămâneţi voi în cetatea Ierusalim până când voi veţi fi îm-
brăcaţi cu putere de sus .
50 ¶ Iar el i-a dus afară până spre Betania şi şi-a ridicat mâi-
nile şi i-a binecuvântat .
51 Şi s-a întâmplat, în timp ce el îi binecuvânta, că s-a înde-
părtat de ei şi a fost înălţat la cer .
52  Şi  ei  i  s-au  închinat  şi  s-au  întors  la  Ierusalim  cu  mare
bucurie .
53 Şi erau tot timpul în templu, lăudând şi binecuvântând pe
Dumnezeu . Amin .

597

Evanghelia după

 … Ioan …

Capitolul 1

LA început era Cuvântul şi Cuvântul era cu Dumnezeu şi

Cuvântul era Dumnezeu .

2 Acelaşi era la început cu Dumnezeu .
3 Toate lucrurile au fost făcute de el şi fără el nu a fost făcut
nimic din ceea ce a fost făcut .
4 În el era viaţă şi viaţa era lumina oamenilor .
5  Şi  lumina  străluceşte  în  întuneric  şi  întunericul  nu  a
cuprins-o .
6 A fost un om trimis de la Dumnezeu, al cărui nume era
Ioan .
7 Acesta a venit pentru mărturie, ca să aducă mărturie des-
pre Lumina aceea, pentru ca toţi prin el să creadă .
8 Nu era el acea Lumină, ci a fost trimis să aducă mărturie
despre Lumina aceea .
9 Aceasta era adevărata Lumină, care luminează pe fiecare
om ce vine în lume .
10 El era în lume şi lumea a fost făcută de el şi lumea nu l-a
cunoscut .
11 A venit la ai săi şi ai săi nu l-au primit .
12 Dar tuturor celor ce l-au primit, adică celor ce cred în nu-
mele lui, le-a dat puterea să devină fiii lui Dumnezeu,
13  Care  au  fost  născuţi  nu  din  sânge,  nici  din  voia  cărnii,
nici din voia omului, ci din Dumnezeu .
14 Şi Cuvântul a fost făcut carne şi a locuit printre noi, plin
de har şi de adevăr (şi noi am privit gloria lui, glorie ca a sin-
gurului-născut din Tatăl) .
15 Ioan a adus mărturie despre el şi a strigat, spunând: Acesta
era el, despre care am spus: Cel ce vine după mine este prefe-
rat înaintea mea, pentru că era înainte de mine .
16 Şi din plinătatea lui noi toţi am primit, şi har peste har,
17 Pentru că legea a fost dată prin Moise, dar harul şi adevă-
rul au venit prin Isus Cristos .
18 Nimeni nu a văzut vreodată pe Dumnezeu; singurul lui
Fiu născut, care este în sânul Tatălui, el l-a făcut cunoscut .
19 ¶ Şi aceasta este mărturia lui Ioan, când iudeii au trimis
preoţi şi leviţi din Ierusalim să îl întrebe: Tu cine eşti?
20 Iar el a mărturisit şi nu a negat, ci a mărturisit: Eu nu sunt
Cristosul .
21 Iar ei l-au întrebat: Ce atunci? Eşti Ilie? Iar el spune: Nu
sunt . Eşti tu profetul? Şi a răspuns: Nu .
22 Atunci i-au spus: Cine eşti tu? Ca să dăm un răspuns celor
ce ne-au trimis . Ce spui despre tine însuţi?
23  Iar  el  a  spus:  Eu  sunt  vocea  unuia  strigând  în  pustie:
Îndreptaţi calea Domnului, cum a spus profetul Isaia .
24 Şi cei ce au fost trimişi erau dintre farisei .
25 Şi l-au întrebat şi i-au spus: Atunci de ce botezi, dacă nu
eşti Cristosul, nici Ilie, nici profetul?
26 Ioan le-a răspuns, zicând: Eu botez cu apă; dar printre voi
stă în picioare unul pe care voi nu îl cunoaşteţi .
27  El  este  acela  care,  venind  după  mine,  este  preferat  îna-
intea mea, a cărui curea a sandalei eu nu sunt demn ca să o
dezleg .
28 Acestea s-au făcut în Betabara, dincolo de Iordan, unde
era Ioan, botezând .
29 A doua zi, Ioan a văzut pe Isus venind la el şi a spus: Iată
Mielul lui Dumnezeu, care înlătură păcatul lumii .

30 El este acela despre care eu am spus: După mine vine un
om, care este preferat înaintea mea, pentru că era înainte de
mine .
31 Şi eu nu îl cunoşteam, dar ca să fie arătat lui Israel, din
această cauză am venit, botezând cu apă .
32 Şi Ioan a adus mărturie, spunând: Am văzut Duhul cobo-
rând din cer ca un porumbel şi a rămas peste el .
33 Şi eu nu îl cunoşteam, dar cel ce m-a trimis să botez cu
apă, acesta mi-a spus: Acela peste care vei vedea Duhul co-
borând  şi  rămânând  peste  el,  acesta  este  cel  ce  botează  cu
Duhul Sfânt .
34 Şi eu am văzut şi am adus mărturie că acesta este Fiul lui
Dumnezeu .
35 ¶ Din nou, a doua zi Ioan stătea în picioare şi doi dintre
discipolii lui cu el;
36  Şi,  privind  pe  Isus  umblând,  spune:  Iată  Mielul  lui
Dumnezeu .
37  Şi  cei  doi  discipoli  l-au  auzit  vorbind  şi  l-au  urmat  pe
Isus .
38 Atunci Isus s-a întors şi i-a văzut urmându-l şi le spune:
Ce căutaţi? Şi ei i-au spus: Rabi (care fiind tradus se spune:
Învăţătorule), unde locuieşti?
39  El  le-a  spus:  Veniţi  şi  vedeţi .  Au  venit  şi  au  văzut  unde
locuieşte şi au rămas cu el în acea zi, pentru că era cam ora
a zecea .
40 Unul dintre cei doi, care auziseră pe Ioan şi l-au urmat,
era Andrei, fratele lui Simon Petru .
41 El întâi a găsit pe fratele său Simon şi i-a spus: Noi am gă-
sit pe Mesia (care fiind tradus este Cristosul) .
42  Şi  l-a  adus  la  Isus .  Şi,  privind  la  el,  Isus  a  spus:  Tu  eşti
Simon, fiul lui Iona; tu te vei numi Chifa (care se traduce,
piatră) .
43 ¶ A doua zi Isus a voit să meargă în Galileea şi a găsit pe
Filip şi i-a spus: Urmează-mă .
44 Şi Filip era din Betsaida, cetatea lui Andrei şi Petru .
45  Filip  l-a  găsit  pe  Natanael  şi  i-a  spus:  Noi  am  găsit  pe
acela despre care a scris Moise în lege şi profeţi, pe Isus din
Nazaret, fiul lui Iosif .
46  Şi  Natanael  i-a  spus:  Poate  veni  vreun  lucru  bun  din
Nazaret? Filip i-a spus: Vino şi vezi .
47 Isus a văzut pe Natanael venind la el şi a spus despre el:
Iată cu adevărat un israelit în care nu este vicleşug!
48 Natanael i-a spus: De unde mă cunoşti? Isus a răspuns şi
i-a zis: Te-am văzut mai înainte ca să te cheme Filip, când
erai sub smochin .
49  Natanael  a  răspuns  şi  i-a  zis:  Rabi,  tu  eşti  Fiul  lui
Dumnezeu, tu eşti Împăratul lui Israel .
50 Isus a răspuns şi i-a zis: Pentru că ţi-am spus: Te-am vă-
zut  sub  smochin,  crezi?  Vei  vedea  lucruri  mai  mari  decât
acestea .
51 Şi i-a spus: Adevărat, adevărat vă spun, că de acum veţi
vedea cerul deschis şi îngerii lui Dumnezeu urcând şi cobo-
rând peste Fiul omului .

CApitoLuL 2

ŞI a treia zi s-a făcut nuntă în Cana Galileei şi mama lui

Isus era acolo;

598

Ioan  3

2 Şi la nuntă a fost chemat şi Isus şi discipolii lui .
3  Şi  când  s-a  terminat  vinul,  mama  lui  Isus  i-a  zis:  Nu  au
vin .
4 Isus i-a spus: Femeie, ce am a face cu tine? Nu mi-a venit
încă timpul .
5 Mama lui a spus servitorilor: Faceţi orice vă va spune .
6 Şi acolo erau puse şase vase de piatră, puse conform obi-
ceiului de purificare al iudeilor, care conţineau două sau trei
măsuri .
7 Isus le-a spus: Umpleţi vasele cu apă . Şi le-au umplut până
sus .
8 Şi le-a spus: Scoateţi acum şi duceţi-i conducătorului nun-
ţii . Şi i-au dus .
9 Şi conducătorul nunţii, după ce a gustat apa făcută vin şi
neştiind de unde era, (dar servitorii, care au scos apa, ştiau),
conducătorul nunţii a chemat pe mire,
10 Şi i-a spus: Orice om pune întâi vin bun şi după ce oame-
nii au băut bine, atunci pune pe cel mai puţin bun; dar tu ai
ţinut vinul bun până acum .
11 Acest început al miracolelor l-a făcut Isus în Cana Galileei;
şi şi-a arătat gloria; şi discipolii lui l-au crezut pe el .
12 ¶ După aceasta, s-a coborât la Capernaum, el şi mama lui
şi fraţii lui şi discipolii lui; şi au rămas acolo nu multe zile .
13 Şi paştele iudeilor era aproape şi Isus a urcat la Ierusalim,
14 Şi a găsit în templu pe cei ce vindeau boi şi oi şi porumbei
şi pe schimbătorii de bani şezând jos;
15 Şi, făcând un bici de frânghii, i-a scos pe toţi afară din
templu, şi oile şi boii, şi a vărsat banii schimbătorilor şi le-a
răsturnat mesele,
16 Şi a spus celor ce vindeau porumbei: Luaţi acestea de aici,
nu faceţi din casa Tatălui meu o casă de comerţ .
17 Şi discipolii lui şi-au amintit că este scris: Zelul casei tale
m-a mâncat .
18  Atunci  iudeii  au  răspuns  şi  i-au  zis:  Ce  semn  ne  arăţi
nouă, văzând că faci acestea?
19 Isus a răspuns şi le-a zis: Distrugeţi templul acesta şi în
trei zile îl voi ridica .
20 Atunci iudeii au spus: Patruzeci şi şase de ani a fost tem-
plul acesta în construcţie şi tu îl vei ridica în trei zile?
21 Dar el le vorbea despre templul trupului său .
22 Tocmai de aceea, când a înviat dintre morţi, discipolii lui
şi-au amintit că le spusese aceasta; şi au crezut scriptura şi
cuvântul pe care îl spusese Isus .
23 Dar când era în Ierusalim, la paşte, la sărbătoare, mulţi
au crezut în numele lui, când vedeau miracolele pe care le
făcea .
24 Dar Isus însuşi nu li s-a încredinţat, pentru că îi cunoştea
pe toţi,
25 Şi nu a avut nevoie ca să îi aducă cineva mărturie despre
om, fiindcă ştia ce era în om .

CApitoLuL 3

cător al iudeilor;

ÎNTRE farisei era un om cu numele Nicodim, un condu-

2  Acesta  a  venit  la  Isus  noaptea  şi  i-a  spus:  Rabi,  ştim  că
eşti un Învăţător venit de la Dumnezeu; fiindcă nimeni nu
poate  face  miracolele  acestea  pe  care  le  faci  tu,  decât  dacă
Dumnezeu este cu el .
3 Isus a răspuns şi i-a zis: Adevărat, adevărat îţi spun: Dacă
un om nu este născut din nou, nu poate vedea împărăţia lui
Dumnezeu .
4 Nicodim i-a spus: Cum se poate naşte un om, fiind bătrân?

Poate să intre a doua oară în pântecele mamei sale şi să se
nască?
5 Isus a răspuns: Adevărat, adevărat îţi spun: Dacă cineva nu
este născut din apă şi din Duh, nu poate intra în împărăţia
lui Dumnezeu .
6 Ce este născut din carne este carne; şi ce este născut din
Duhul este duh .
7  Nu  te  minuna  că  ţi-am  spus:  Trebuie  să  fiţi  născuţi  din
nou .
8 Vântul suflă încotro voieşte şi auzi sunetul lui, dar nu ştii
de  unde  vine,  nici  încotro  merge;  tot  aşa  este  oricine  care
este născut din Duhul .
9 Nicodim a răspuns şi i-a zis: Cum pot fi acestea?
10 Isus a răspuns şi i-a zis: Tu eşti învăţător al lui Israel şi nu
ştii acestea?
11 Adevărat, adevărat îţi spun: Vorbim ceea ce ştim şi aducem
mărturie ce am văzut, dar nu primiţi mărturia noastră .
12 Dacă v-am spus lucruri pământeşti şi nu credeţi, cum veţi
crede dacă vă voi spune lucruri cereşti?
13 Şi nimeni nu s-a urcat în cer, decât cel ce s-a coborât din
cer, Fiul omului, care este în cer .
14 Şi aşa cum Moise a înălţat şarpele în pustie, tot aşa trebuie
să fie înălţat Fiul omului;
15 Pentru ca oricine crede în el să nu piară, ci să aibă viaţă
eternă .
16 Fiindcă atât de mult a iubit Dumnezeu lumea, că a dat pe
singurul său Fiu născut, ca oricine crede în el, să nu piară, ci
să aibă viaţă veşnică .
17 Fiindcă Dumnezeu nu l-a trimis pe Fiul său în lume ca să
condamne lumea, ci pentru ca lumea prin el să fie salvată .
18 Cine îl crede pe el, nu este condamnat; dar cine nu crede
este deja condamnat, pentru că nu a crezut în numele singu-
rului Fiu născut al lui Dumnezeu .
19 Iar condamnarea este aceasta, că lumina a venit în lume şi
oamenii au iubit mai mult întunericul decât lumina, pentru
că faptele lor erau rele .
20 Fiindcă oricine lucrează rău urăşte lumina şi nu vine la
lumină, ca nu cumva să i se mustre faptele;
21 Dar cel ce face adevăr vine la lumină, ca să îi fie arătate
faptele, pentru că sunt lucrate în Dumnezeu .
22 ¶ După  acestea,  Isus  şi  discipolii  lui  au  venit  în  ţinutul
Iudeii şi stătea acolo cu ei şi boteza .
23 Şi Ioan de asemenea boteza în Enon, aproape de Salim,
pentru că acolo erau multă apă; şi ei veneau şi erau botezaţi .
24 Fiindcă Ioan încă nu fusese aruncat în închisoare .
25  Între  unii  dintre  discipolii  lui  Ioan  şi  iudei  s-a  ridicat
atunci o întrebare despre purificare .
26  Şi  au  venit  la  Ioan  şi  i-au  spus:  Rabi,  cel  ce  era  cu  tine
dincolo de Iordan şi căruia i-ai adus mărturie, iată, acesta
botează şi toţi vin la el .
27 Ioan a răspuns şi a zis: Un om nu poate primi nimic decât
dacă îi este dat din cer .
28 Voi înşivă îmi aduceţi mărturie că am spus: Nu sunt eu
Cristosul, ci sunt trimis înaintea lui .
29 Cine are mireasa, este mirele; dar prietenul mirelui, care
stă în picioare şi îl aude, se bucură foarte mult de vocea mi-
relui; de aceea această bucurie a mea este împlinită .
30 El trebuie să crească, dar eu să mă micşorez .
31 Cel ce vine de sus este mai presus de toţi; cel ce este din
pământ, este pământesc şi vorbeşte din ale pământului; cel
ce vine din cer este deasupra tuturor .
32  Şi  ce  a  văzut  şi  a  auzit,  aceasta  aduce  ca  mărturie,  dar

599

Ioan  4

nimeni nu primeşte mărturia lui .
33  Cel  ce  a  primit  mărturia  lui  a  pus  pe  sigiliul  lui  că
Dumnezeu este adevărat .
34 Fiindcă acela, pe care l-a trimis Dumnezeu, vorbeşte cu-
vintele lui Dumnezeu; fiindcă Dumnezeu nu îi dă Duhul cu
măsură .
35 Tatăl iubeşte pe Fiul şi a dat toate în mâna lui .
36 Cine îl crede pe Fiul, are viaţă veşnică; dar cine nu îl cre-
de pe Fiul, nu va vedea viaţa, ci furia lui Dumnezeu rămâne
peste el .

CApitoLuL 4

DE  aceea  când  Domnul  a  ştiut  cum  au  auzit  fariseii  că

Isus a făcut şi a botezat mai mulţi discipoli decât Ioan,

2 (Deşi Isus însuşi nu boteza, ci discipolii lui),
3 A părăsit Iudeea şi s-a dus din nou în Galileea .
4 Şi trebuia să treacă prin Samaria .
5 Atunci a ajuns la o cetate a Samariei, numită Sihar, aproa-
pe de ţinutul pe care Iacob l-a dat fiului său Iosif .
6  Şi  era  acolo  fântâna  lui  Iacob .  Isus,  aşadar,  fiind  obosit
de călătorie, s-a aşezat astfel la fântână; era cam pe la ora a
şasea .
7 Atunci a venit o femeie din Samaria să scoată apă . Isus i-a
spus: Dă-mi să beau .
8  (Fiindcă  discipolii  lui  se  duseseră  în  cetate  să  cumpere
mâncare) .
9 Atunci femeia din Samaria i-a spus: Cum tu, fiind iudeu,
ceri să bei de la mine, care sunt femeie samariteancă? Pentru
că iudeii nu au legături cu samaritenii .
10  Isus  a  răspuns  şi  i-a  zis:  Dacă  ai  fi  cunoscut  darul  lui
Dumnezeu şi cine este cel ce îţi spune: Dă-mi să beau, tu i-ai
fi cerut şi el ţi-ar fi dat apă vie .
11 Femeia i-a spus: Domnule, nu ai cu ce să scoţi apă şi fân-
tâna este adâncă; de unde aşadar ai apa cea vie?
12 Eşti tu mai mare decât tatăl nostru Iacob, care ne-a dat fân-
tâna şi a băut din ea el însuşi şi copiii lui şi vitele lui?
13 Isus a răspuns şi i-a zis: Oricine bea din apa aceasta, va
înseta din nou .
14 Dar oricine bea din apa ce i-o voi da eu, nicidecum nu va
mai înseta niciodată; dar apa ce i-o voi da, va fi în el o fântâ-
nă de apă, ţâşnind în viaţă veşnică .
15 Femeia i-a spus: Domnule, dă-mi această apă, ca nici să
nu însetez, nici să nu mai vin aici să scot .
16 Isus i-a spus: Du-te, cheamă pe soţul tău şi vino aici .
17 Femeia a răspuns şi a zis: Nu am soţ . Isus i-a spus: Bine ai
zis: Nu am soţ;
18 Pentru că cinci soţi ai avut şi acela pe care îl ai acum nu
este soţul tău; în aceasta ai spus adevărat .
19 Femeia i-a spus: Domnule, îmi dau seama că eşti profet .
20 Taţii noştri s-au închinat pe acest munte; şi voi spuneţi că
în Ierusalim este locul unde ar trebui să se închine oamenii .
21 Isus i-a spus: Femeie, crede-mă, vine timpul, când nici pe
muntele acesta, nici în Ierusalim, nu vă veţi închina Tatălui .
22 Voi vă închinaţi la ceea ce nu ştiţi, noi ştim la ce ne închi-
năm; fiindcă salvarea este din iudei .
23 Dar vine timpul şi acum este, când adevăraţii închinători
se vor închina Tatălui în duh şi în adevăr; fiindcă Tatăl caută
astfel de oameni să i se închine .
24 Dumnezeu este un Duh; şi cei ce i se închină, trebuie să i
se închine în duh şi în adevăr .
25  Femeia  i-a  spus:  Ştiu  că  vine  Mesia,  care  se  numeşte
Cristos; când va veni el, ne va spune toate lucrurile .

26 Isus i-a spus: Eu, cel care vorbeşte cu tine, sunt acela .
27 Şi la aceasta, au venit discipolii lui şi se minunau că vor-
bea cu femeia, totuşi nimeni nu a spus: Ce cauţi? Sau: De ce
vorbeşti cu ea?
28 Atunci femeia şi-a lăsat vasul şi s-a dus în cetate şi le-a
spus oamenilor:
29 Veniţi să vedeţi un om care mi-a spus pe toate câte le-am
făcut; nu cumva acesta este Cristosul?
30 Atunci ei au ieşit din cetate şi au venit la el .
31  Între  timp  discipolii  lui  îl  rugau,  spunând:  Rabi,
mănâncă .
32 Dar el le-a spus: Eu am de mâncat o mâncare pe care voi
nu o cunoaşteţi .
33 De aceea discipolii spuneau unul altuia: I-a adus cineva
să mănânce?
34 Isus le spune: Mâncarea mea este să fac voia celui ce m-a
trimis şi să împlinesc lucrarea lui .
35 Nu spuneţi voi că: Mai sunt încă patru luni şi vine seceri-
şul? Iată, vă spun: Ridicaţi-vă ochii şi priviţi câmpiile, pen-
tru că sunt albe, gata pentru seceriş .
36 Şi cel ce seceră primeşte plată şi adună rod pentru viaţă
eternă; pentru ca deopotrivă cel ce seamănă şi cel ce seceră
să se bucure împreună .
37 Şi în aceasta este adevărat acel cuvânt: Unul seamănă şi
altul seceră .
38  Eu  v-am  trimis  să  seceraţi  unde  nu  aţi  muncit;  alţii  au
muncit şi voi aţi intrat în munca lor .
39 Şi mulţi samariteni din acea cetate l-au crezut pe el pentru
cuvântul femeii, care aducea mărturie: Mi le-a spus pe toate
câte le-am făcut .
40 De aceea când au venit samaritenii la el, l-au rugat să ră-
mână cu ei; şi a rămas acolo două zile .
41 Şi mai mulţi au crezut din cauza propriului său cuvânt,
42 Şi spuneau femeii: Acum credem, nu din cauza spuselor
tale, ci fiindcă l-am auzit noi înşine şi ştim că acesta este în
adevăr Cristosul, Salvatorul lumii .
43 ¶ Iar după cele două zile a plecat de acolo şi s-a dus în
Galileea .
44 Fiindcă Isus însuşi a adus mărturie că un profet nu are
onoare în propria lui patrie .
45  Atunci,  când  a  intrat  în  Galileea,  galileenii  l-au  primit,
văzând toate câte le făcuse la Ierusalim, la sărbătoare; fiind-
că şi ei merseseră la sărbătoare .
46 Atunci Isus a venit din nou în Cana Galileei, unde a fă-
cut apa vin . Şi era un anume nobil, al cărui fiu era bolnav
în Capernaum .
47 Când a auzit el că Isus a venit din Iudeea în Galileea, s-a
dus la el şi l-a implorat să coboare şi să îi vindece fiul, fiindcă
era pe moarte .
48 Atunci Isus i-a spus: Dacă nu vedeţi semne şi minuni, ni-
cidecum nu veţi crede .
49  Nobilul  i-a  spus:  Coboară  domnule,  altfel  copilul  meu
moare .
50 Isus i-a spus: Du-te, fiul tău trăieşte . Şi omul a crezut cu-
vântul pe care i l-a spus Isus şi s-a dus .
51 Şi pe când el cobora, l-au întâlnit robii lui şi i-au spus, zi-
când: Fiul tău trăieşte .
52 Atunci i-a întrebat de ora în care a început să îi fie mai
bine . Şi i-au spus: Ieri, în ora a şaptea, l-a lăsat febra .
53 Aşadar, tatăl a cunoscut că era chiar ora aceea în care îi
zisese Isus: Fiul tău trăieşte . Şi a crezut el însuşi şi toată casa
lui .

600

Ioan  6

54 Acesta este iarăşi al doilea miracol, pe care l-a făcut Isus,
după ce a plecat din Iudeea în Galileea .

CApitoLuL 5

DUPă  acestea  a  fost  o  sărbătoare  a  iudeilor;  şi  Isus  s-a

urcat la Ierusalim .

2 Şi era în Ierusalim, lângă poarta oilor, o scăldătoare, care
se numeşte în evreieşte Betesda, având cinci arcade .
3  În  acestea  zăcea  o  mulţime  mare  de  neputincioşi,  orbi,
şchiopi, uscaţi, aşteptând mişcarea apei .
4 Fiindcă un înger se cobora la un anumit timp în scăldă-
toare şi agita apa; şi cine intra primul după agitarea apei era
făcut sănătos de orice boală avea .
5 Şi acolo era un anumit om care era în neputinţă de treizeci
şi opt de ani .
6  Isus,  când  l-a  văzut  zăcând  şi  ştiind  că  era  aşa  de  mult
timp, i-a spus: Doreşti să fii făcut sănătos?
7 Neputinciosul i-a răspuns: Domnule, nu am pe nimeni să
mă bage în scăldătoare când se agită apa; iar până să mă duc
eu, se coboară altul înaintea mea .
8 Isus i-a spus: Ridică-te, ia-ţi patul şi umblă .
9 Şi îndată omul s-a făcut sănătos şi şi-a luat patul şi umbla;
însă în ziua aceea era sabatul .
10 ¶ De  aceea  iudeii  au  spus  celui  ce  fusese  vindecat:  Este
sabatul; nu îţi este legiuit să îţi iei patul .
11 El le-a răspuns: Cel ce m-a făcut sănătos, acela mi-a spus:
Ia-ţi patul şi umblă .
12 Atunci l-au întrebat: Cine este omul care ţi-a spus: Ia-ţi
patul şi umblă?
13 Dar cel vindecat nu ştia cine era; fiindcă Isus se retrăsese
la o parte, fiind o mulţime în locul acela .
14 După acestea Isus l-a găsit în templu şi i-a spus: Iată, eşti
făcut sănătos; nu mai păcătui, ca nu cumva să ţi se întâmple
ceva mai rău .
15 Omul s-a dus şi a spus iudeilor că era Isus care l-a făcut
sănătos .
16 Şi de aceea iudeii îl persecutau pe Isus şi căutau să îl ucidă,
pentru că a făcut acestea în sabat .
17 Dar Isus le-a răspuns: Tatăl meu lucrează până acum; şi
eu lucrez .
18  Din  această  cauză  iudeii  căutau  şi  mai  mult  să  îl  uci-
dă, nu numai pentru că încălcase sabatul, dar şi spunea că
Dumnezeu este Tatăl său, făcându-se egal cu Dumnezeu .
19  Atunci  Isus  a  răspuns  şi  le-a  zis:  Adevărat,  adevărat  vă
spun: Fiul nu poate face nimic de la el însuşi, decât ce vede
pe Tatăl făcând; fiindcă oricâte face el, pe acestea şi Fiul le
face la fel .
20 Fiindcă Tatăl iubeşte pe Fiul şi îi arată tot ce face el; şi îi va
arăta fapte mai mari decât acestea, ca voi să vă minunaţi .
21 Fiindcă precum Tatăl îi învie pe morţi şi dă viaţă, tot aşa
şi Fiul dă viaţă cui voieşte .
22 Fiindcă Tatăl nu judecă pe nimeni, ci a încredinţat toată
judecata Fiului,
23 Ca toţi să onoreze pe Fiul, aşa cum onorează pe Tatăl . Cine
nu onorează pe Fiul, nu onorează pe Tatăl care l-a trimis .
24 Adevărat, adevărat vă spun: Cine aude cuvintele mele şi
crede pe cel ce m-a trimis, are viaţă veşnică şi nu vine în con-
damnare, ci a trecut din moarte la viaţă .
25  Adevărat,  adevărat  vă  spun:  Vine  timpul  şi  acum  este,
când  morţii  vor  auzi  vocea  Fiului  lui  Dumnezeu;  şi  cei  ce
aud, vor trăi .
26 Fiindcă, aşa cum Tatăl are viaţă în el însuşi, tot aşa a dat

Fiului să aibă viaţa în el însuşi .
27 Şi i-a dat de asemenea autoritate să execute judecată, pen-
tru că este Fiul omului .
28 Nu vă minunaţi de aceasta; pentru că vine timpul în care
toţi cei din morminte vor auzi vocea lui,
29 Şi vor ieşi afară; cei ce au făcut binele, pentru învierea vie-
ţii; iar cei ce au lucrat cele rele, pentru învierea damnării .
30 Eu nu pot face nimic de la mine însumi; cum aud judec, şi
judecata mea este dreaptă pentru că nu caut voia mea, ci voia
Tatălui, care m-a trimis .
31  Dacă  eu  aduc  mărturie  despre  mine,  mărturia  mea  nu
este adevărată .
32 Este altul care aduce mărturie despre mine şi ştiu că măr-
turia pe care o aduce despre mine este adevărată .
33 Voi aţi trimis la Ioan şi el a adus mărturie adevărului .
34 Dar eu nu primesc mărturie de la om; ci spun acestea ca
voi să fiţi salvaţi .
35 El a fost o lumină aprinsă şi strălucitoare, şi voi aţi voit să
vă veseliţi pentru un timp în lumina lui .
36 Dar eu am o mărturie mai mare decât a lui Ioan; fiindcă
faptele pe care mi le-a dat Tatăl să le împlinesc, aceste fapte
pe  care  le  fac  eu,  aduc  mărturie  despre  mine  că  Tatăl  m-a
trimis .
37 Şi Tatăl însuşi, care m-a trimis, a adus mărturie despre
mine . Voi nu i-aţi auzit niciodată vocea, nici nu i-aţi văzut
chipul .
38 Şi cuvântul lui nu îl aveţi trăind în voi, pentru că pe cel ce
l-a trimis el, pe el nu îl credeţi voi .
39 Cercetaţi scripturile, pentru că voi gândiţi că în ele aveţi
viaţă  eternă;  şi  ele  sunt  cele  care  aduc  mărturie  despre
mine .
40 Şi nu voiţi să veniţi la mine ca să aveţi viaţă .
41 Nu primesc onoare de la oameni .
42 Dar vă ştiu că nu aveţi în voi dragostea lui Dumnezeu .
43 Am venit în numele Tatălui meu şi nu mă primiţi; dacă va
veni altul în propriul lui nume, îl veţi primi .
44 Cum puteţi crede voi care primiţi onoare unii de la alţii şi
nu căutaţi onoarea care vine doar de la Dumnezeu?
45 Să nu gândiţi că eu vă voi acuza înaintea Tatălui . Este cine
să vă acuze, Moise, în care vă încredeţi .
46  Fiindcă,  dacă  aţi  fi  crezut  pe  Moise,  m-aţi  fi  crezut  pe
mine; fiindcă el a scris despre mine .
47 Dar dacă nu credeţi scrierile lui, cum veţi crede cuvintele
mele?

CApitoLuL 6

DUPă  acestea,  Isus  s-a  dus  dincolo  de  marea  Galileei,

care este marea Tiberiadei .

2 Şi o mare mulţime îl urma pentru că vedeau miracolele lui
pe care le făcea peste cei ce erau bolnavi .
3  Şi  Isus  a  urcat  pe  munte  şi  acolo  s-a  aşezat  cu  discipolii
săi .
4 Şi paştele, sărbătoarea iudeilor, era aproape .
5 Atunci Isus, ridicând ochii şi văzând că o mare mulţime a
venit la el, i-a spus lui Filip: De unde să cumpărăm pâine, ca
aceştia să mănânce?
6 Şi spunea aceasta ca să îl încerce, fiindcă el ştia ce avea să
facă .
7 Filip i-a răspuns: Pâine de două sute de dinari nu le este
suficientă, ca fiecare din ei să ia câte puţin .
8 Unul dintre discipolii săi, Andrei, fratele lui Simon Petru,
i-a spus:

601

Ioan  6

9 Este aici un băieţel care are cinci pâini de orz şi doi peşti-
şori; dar ce sunt acestea la atâţia?
10 Şi Isus a spus: Faceţi oamenii să se aşeze . Şi în locul ace-
la era multă iarbă . Atunci bărbaţii s-au aşezat, în număr de
aproape cinci mii .
11 Şi Isus a luat pâinile şi după ce a adus mulţumiri, le-a îm-
părţit discipolilor, iar discipolii celor ce şedeau jos; la fel şi
din peşti cât au dorit .
12  După  ce  s-au  săturat,  Isus  le-a  spus  discipolilor  săi:
Adunaţi  frânturile  care  rămân,  ca  nu  cumva  ceva  să  se
piardă .
13 Aşadar, au adunat şi au umplut douăsprezece coşuri cu
frânturile celor cinci pâini de orz care au rămas în plus celor
ce au mâncat .
14 Atunci oamenii aceia, când au văzut miracolul pe care îl
făcuse Isus, au spus: Într-adevăr acesta este profetul ce tre-
buia să vină în lume .
15 De aceea Isus, ştiind că sunt gata să vină să îl ia cu forţa să
îl facă împărat, s-a dus din nou pe munte, numai el singur .
16 Iar când s-a făcut seară, discipolii lui au coborât la mare .
17  Şi  s-au  urcat  într-o  corabie  şi  au  trecut  marea  spre
Capernaum . Şi deja se făcuse întuneric şi Isus tot nu venise
la ei .
18 Şi marea s-a întărâtat pentru că sufla un vânt puternic .
19 Şi după ce au vâslit cam douăzeci şi cinci sau treizeci de
stadii, ei îl văd pe Isus umblând pe mare şi apropiindu-se de
corabie, şi au fost înfricoşaţi .
20 Dar el le-a spus: Eu sunt; nu vă temeţi .
21 Atunci cu voie bună l-au primit în corabie; şi îndată cora-
bia a sosit la ţărmul spre care mergeau .
22 ¶ A doua zi, când mulţimea care stătea de cealaltă parte a
mării a văzut că acolo nu era nici o altă corabie decât aceea
în care se urcaseră discipolii lui, şi că Isus nu intrase cu dis-
cipolii lui în corabie, ci discipolii plecaseră singuri cu ea;
23 (Dar din Tiberiada au venit alte corăbii aproape de locul
unde mâncaseră pâinea, după ce Domnul mulţumise) .
24 Când a văzut aşadar mulţimea că nici Isus, nici discipo-
lii  lui  nu  erau  acolo,  au  urcat  şi  ei  în  corăbii  şi  au  venit  la
Capernaum, căutând pe Isus .
25 Şi când l-au găsit de cealaltă parte a mării, i-au spus: Rabi,
când ai venit aici?
26 Isus le-a răspuns şi a zis: Adevărat, adevărat vă spun: Voi
mă căutaţi nu pentru că aţi văzut miracolele, ci pentru că aţi
mâncat din pâini şi v-aţi săturat .
27 Lucraţi nu pentru mâncarea care piere, ci pentru mânca-
rea care rămâne pentru viaţa veşnică pe care Fiul omului v-o
va da; fiindcă pe el l-a sigilat Dumnezeu Tatăl .
28 Atunci i-au spus: Ce să facem ca să putem lucra faptele
lui Dumnezeu?
29  Isus  a  răspuns  şi  le-a  zis:  Aceasta  este  lucrarea  lui
Dumnezeu: să credeţi pe acela pe care l-a trimis el .
30 De aceea i-au spus: Aşadar ce semn faci tu, ca să vedem şi
să te credem? Ce lucrezi tu?
31 Taţii noştri au mâncat mană în pustie; aşa cum este scris:
Le-a dat pâine din cer să mănânce .
32  Atunci  Isus  le-a  spus:  Adevărat,  adevărat  vă  spun:  Nu
Moise v-a dat acea pâine din cer, ci Tatăl meu vă dă adevă-
rata pâine din cer .
33 Fiindcă pâinea lui Dumnezeu este cel care se coboară din
cer şi dă viaţă lumii .
34  Atunci  i-au  spus:  Doamne,  dă-ne  totdeauna  această
pâine .

35 Şi Isus le-a spus: Eu sunt pâinea vieţii; cine vine la mine
nu va flămânzi niciodată; şi cine mă crede pe mine, nicide-
cum nu va înseta niciodată .
36 Dar v-am spus că: M-aţi şi văzut şi tot nu credeţi .
37  Tot  ce  îmi  dă  Tatăl  va  veni  la  mine;  şi  pe  cel  ce  vine  la
mine nicidecum nu îl voi scoate afară;
38 Pentru că am coborât din cer nu ca să fac voia mea, ci voia
celui ce m-a trimis .
39  Şi  aceasta  este  voia  Tatălui  ce  m-a  trimis,  ca  din  tot  ce
mi-a dat să nu pierd nimic, ci să îl înviez în ziua de apoi .
40  Şi  aceasta  este  voia  celui  ce  m-a  trimis,  ca  oricine  care
vede pe Fiul şi îl crede pe el, să aibă viaţă veşnică; şi eu îl voi
învia în ziua de apoi .
41  ¶  Atunci  iudeii  cârteau  despre  el,  pentru  că  a  spus:  Eu
sunt pâinea care s-a coborât din cer .
42 Şi spuneau: Nu este acest Isus, fiul lui Iosif, al cărui tată
şi mamă îi cunoaştem? Cum de spune el atunci: Am coborât
din cer?
43 De aceea Isus a răspuns şi le-a zis: Nu cârtiţi între voi .
44 Nimeni nu poate veni la mine decât dacă Tatăl care m-a
trimis îl atrage; şi eu îl voi învia în ziua de apoi .
45 Este scris în profeţi: Şi toţi vor fi învăţaţi de Dumnezeu .
Aşadar, fiecare om care a auzit şi a învăţat de la Tatăl, vine
la mine .
46 Nu că cineva a văzut pe Tatăl, afară de acela care este de
la Dumnezeu; el l-a văzut pe Tatăl .
47 Adevărat, adevărat vă spun: Cel ce mă crede pe mine are
viaţă veşnică .
48 Eu sunt pâinea vieţii .
49 Taţii voştri au mâncat mană în pustie şi au murit .
50 Aceasta este pâinea care coboară din cer, ca să mănânce
din ea oricine şi să nu moară .
51 Eu sunt pâinea vie care a coborât din cer; dacă mănâncă
cineva din această pâine, va trăi pentru totdeauna; şi pâinea
pe care, de asemenea, o voi da eu este carnea mea, pe care o
voi da pentru viaţa lumii .
52  De  aceea  iudeii  se  certau  între  ei,  spunând:  Cum  poate
acest om să ne dea carnea lui să o mâncăm?
53 Atunci Isus le-a spus: Adevărat, adevărat vă spun: Dacă
nu mâncaţi carnea Fiului omului şi nu beţi sângele lui, nu
aveţi viaţă în voi .
54 Cine carnea mea o mănâncă şi bea sângele meu are viaţă
eternă, şi eu îl voi învia în ziua de apoi .
55 Căci carnea mea este într-adevăr mâncare, şi sângele meu
este într-adevăr băutură .
56 Cine carnea mea o mănâncă şi bea sângele meu locuieşte
în mine, şi eu în el .
57 Aşa cum Tatăl cel viu m-a trimis şi eu trăiesc prin Tatăl,
tot aşa cel care mă mănâncă, va trăi şi el prin mine .
58  Aceasta  este  pâinea  care  a  coborât  din  cer,  nu  aşa  cum
au mâncat taţii voştri mană şi au murit; cel ce mănâncă din
pâinea aceasta va trăi pentru totdeauna .
59  Acestea  le-a  spus  în  sinagogă  pe  când  îi  învăţa  în
Capernaum .
60 De aceea mulţi dintre discipolii lui când au auzit, au spus:
Greu este cuvântul acesta; cine îl poate asculta?
61 Dar Isus, cunoscând în el însuşi că discipolii lui cârteau
despre aceasta, le-a spus: Aceasta vă poticneşte?
62 Dar dacă l-aţi vedea pe Fiul omului urcându-se unde era
mai înainte?
63 Duhul este cel care dă viaţă; carnea nu foloseşte la nimic;
cuvintele pe care vi le spun eu, sunt duh şi sunt viaţă .

602

Ioan  7

64 Dar sunt unii dintre voi care nu cred . Fiindcă Isus ştia de
la început cine erau cei care nu au crezut şi cine este cel care
îl va trăda .
65 Şi spunea: Din această cauză v-am spus că nimeni nu poa-
te veni la mine, decât dacă i-a fost dat de Tatăl meu .
66 De atunci mulţi dintre discipolii lui au mers înapoi şi nu
mai umblau cu el .
67 Atunci Isus a spus celor doisprezece: Nu doriţi şi voi să
plecaţi?
68 Atunci Simon Petru i-a răspuns: Doamne, la cine să ne
ducem? Tu ai cuvintele vieţii eterne .
69 Şi noi credem şi suntem siguri că tu eşti Cristosul, Fiul
Dumnezeului cel viu .
70 Isus le-a răspuns: Nu v-am ales eu pe voi cei doisprezece?
Şi unul dintre voi este diavol?
71 Şi vorbea despre Iuda Iscariot, al lui Simon; fiindcă el avea
să îl trădeze, fiind unul dintre cei doisprezece .

CApitoLuL 7

ŞI  după  acestea,  Isus  a  umblat  prin  Galileea,  fiindcă  nu

voia să umble prin Iudeea, pentru că iudeii căutau să îl

ucidă .
2 Şi sărbătoarea iudeilor, a corturilor, era aproape .
3  De  aceea  fraţii  lui  i-au  spus:  Pleacă  de  aici  şi  mergi  în
Iudeea, ca să vadă şi discipolii tăi faptele pe care tu le faci .
4 Fiindcă nimeni nu face ceva în ascuns, ci el însuşi caută să
fie pe faţă . Dacă faci acestea, arată-te pe tine însuţi lumii .
5 Fiindcă nici fraţii lui nu îl credeau pe el .
6 Atunci Isus le-a spus: Timpul meu încă nu a venit; dar tim-
pul vostru întotdeauna este gata .
7 Lumea nu vă poate urî; dar pe mine mă urăşte, pentru că
eu aduc mărturie despre ea, că faptele ei sunt rele .
8 Urcaţi-vă la această sărbătoare, eu nu mă urc încă la aceas-
tă sărbătoare, pentru că timpul meu încă nu s-a împlinit .
9 După ce le-a spus acestea, a rămas în Galileea .
10 Dar după ce au urcat fraţii lui, atunci a urcat şi el la sărbă-
toare, nu pe faţă, ci ca în ascuns .
11 Atunci iudeii îl căutau la sărbătoare şi spuneau: Unde este
acela?
12  Şi  era  mult  murmur  în  mulţime  despre  el;  într-adevăr
unii spuneau: Este un om bun; alţii spuneau: Nu, ci înşeală
mulţimea .
13  Totuşi,  nimeni  nu  vorbea  pe  faţă  despre  el,  de  teama
iudeilor .
14 Dar pe la jumătatea sărbătorii, Isus a urcat la templu şi îi
învăţa .
15 Şi iudeii se minunau, spunând: Cum ştie acest om carte
fără să fi învăţat?
16 Isus le-a răspuns şi a zis: Doctrina mea nu este a mea, ci a
celui care m-a trimis .
17 Dacă cineva voieşte să facă voia lui, va cunoaşte despre
doctrina aceasta, dacă este din Dumnezeu, sau dacă eu vor-
besc de la mine însumi .
18  Cine  vorbeşte  de  la  el  caută  propria  lui  glorie;  dar  cine
caută gloria celui ce l-a trimis, acela este adevărat şi în el nu
este nedreptate .
19 Nu v-a dat Moise legea şi totuşi nimeni dintre voi nu ţine
legea? De ce căutaţi să mă ucideţi?
20  Mulţimea  i-a  răspuns  şi  a  zis:  Ai  drac,  cine  caută  să  te
ucidă?
21  Isus  a  răspuns  şi  le-a  zis:  Am  făcut  o  lucrare  şi  toţi  vă
minunaţi .

22 De aceea Moise v-a dat circumcizia (nu că este din Moise,
ci din patriarhi) şi circumcideţi un om în sabat .
23 Dacă un om primeşte circumcizia în sabat, ca nu cumva
legea lui Moise să se calce, sunteţi mâniaţi pe mine pentru că
am făcut un om în întregime sănătos în sabat?
24 Nu judecaţi după înfăţişare, ci judecaţi judecată dreaptă .
25  Atunci  unii  dintre  cei  din  Ierusalim  au  spus:  Nu  este
acesta cel pe care caută ei să îl ucidă?
26 Şi iată, vorbeşte cutezător şi ei nu îi spun nimic . Ştiu cum-
va conducătorii că acesta este cu adevărat Cristosul?
27  Totuşi  noi  ştim  de  unde  este  acesta;  însă  când  vine
Cristosul, nimeni nu ştie de unde este .
28  Şi  Isus,  pe  când  îi  învăţa  în  templu,  a  strigat  şi  a  spus:
Deopotrivă mă cunoaşteţi şi ştiţi de unde sunt . Şi nu am ve-
nit de la mine însumi, dar cel ce m-a trimis este adevărat, cel
pe care voi nu îl cunoaşteţi .
29 Dar eu îl cunosc, fiindcă sunt de la el şi el m-a trimis .
30 ¶ De aceea căutau să îl prindă; dar nimeni nu a pus mâi-
nile pe el, deoarece încă nu îi venise timpul .
31 Şi  mulţi  din mulţime  l-au  crezut  pe el şi au spus:  Când
vine Cristosul va face mai multe miracole decât cele pe care
le-a făcut acesta?
32 Fariseii au auzit mulţimea cârtind astfel de lucruri des-
pre el; şi fariseii şi preoţii de seamă au trimis ofiţeri ca să îl
prindă .
33 Atunci Isus le-a spus: Mai sunt cu voi puţin timp şi apoi
mă duc la cel ce m-a trimis .
34 Mă veţi căuta şi nu mă veţi găsi; şi unde sunt eu, voi nu
puteţi veni .
35 Atunci iudeii au spus între ei: Unde se va duce el, ca să nu
îl putem găsi? Nu cumva se va duce la cei împrăştiaţi printre
neamuri şi să înveţe pe neamuri?
36 Ce este acest cuvânt pe care l-a spus: Mă veţi căuta şi nu
mă veţi găsi; şi unde sunt eu, voi nu puteţi veni?
37 ¶ În ultima zi, ziua cea mare a sărbătorii, Isus a stat în
picioare şi a strigat, spunând: Dacă însetează cineva, să vină
la mine şi să bea .
38 Cel ce mă crede pe mine, după cum a spus scriptura, din
lăuntrul lui vor curge râuri de apă vie .
39 (Dar spunea aceasta despre Duhul, pe care cei ce îl cred
pe el urmau să îl primească; pentru că Duhul Sfânt încă nu
fusese dat; pentru că Isus nu fusese încă glorificat .)
40 ¶ De aceea mulţi din mulţime, când au auzit acest cuvânt,
au spus: Acesta este cu adevărat Profetul .
41 Alţii au spus: Acesta este Cristosul . Dar unii au spus: Din
Galileea vine Cristosul?
42 Nu a spus scriptura că: Din sămânţa lui David şi din satul
Betleem, de unde era David, vine Cristosul?
43 Astfel în mulţime a fost dezbinare din cauza lui .
44 Iar unii dintre ei voiau să îl prindă; dar nimeni nu a pus
mâinile pe el .
45 Ofiţerii au venit atunci la preoţii de seamă şi la farisei, iar
ei le-au spus: De ce nu l-aţi adus?
46  Ofiţerii  au  răspuns:  Niciodată  vreun  om  nu  a  vorbit  ca
omul acesta .
47 Atunci fariseii le-au răspuns: Nu aţi fost şi voi înşelaţi?
48  L-a  crezut  pe  el  vreunul  dintre  conducători  sau  dintre
farisei?
49 Dar această mulţime, care nu ştie legea, este blestemată .
50 Nicodim (cel care venise la Isus noaptea, fiind unul dintre
ei), le-a spus:
51 Judecă legea noastră pe un om înainte să îl asculte şi să

603

Ioan  8

ştie ce face?
52  Iar  ei  au  răspuns  şi  i-au  zis:  Nu  eşti  şi  tu  din  Galileea?
Cercetează şi vezi, pentru că din Galileea nu se ridică nici
un profet .
53 Şi fiecare a mers la casa lui .

CApitoLuL 8

iSUS s-a dus la muntele Măslinilor .

2 Şi dis-de-dimineaţă a venit din nou în templu; şi tot po-

porul a venit la el; şi a şezut şi i-a învăţat .
3 Şi scribii şi fariseii i-au adus o femeie prinsă în adulter; şi
după ce au pus-o în mijloc,
4 Îi spun: Învăţătorule, această femeie a fost prinsă în adul-
ter, chiar asupra faptei .
5 Şi Moise, în lege, ne-a poruncit să ucidem cu pietre pe une-
le ca acestea . Dar tu ce spui?
6 Spuneau aceasta, ispitindu-l, ca să îl acuze . Dar Isus, aple-
cându-se  jos,  scria  cu  degetul  pe  pământ  de  parcă  nu  îi
auzea .
7 Şi în timp ce continuau să îl întrebe, s-a ridicat şi le-a spus:
Acela  care  este  fără  păcat  dintre  voi,  să  arunce  primul  cu
piatra în ea .
8 Şi, aplecându-se jos din nou, scria pe pământ .
9 Şi cei ce au auzit, fiind mustraţi de conştiinţa lor, au ieşit
unul câte unul, începând de la cei mai bătrâni, până la ulti-
mii . Şi Isus a rămas singur; şi femeia stând în mijloc .
10 Când s-a ridicat Isus şi nu a mai văzut pe nimeni decât
pe femeie, i-a spus: Femeie, unde sunt aceia, acuzatorii tăi?
Nimeni nu te-a condamnat?
11 Iar ea a spus: Nimeni, Doamne . Şi Isus i-a spus: Nici eu nu
te condamn; du-te şi nu mai păcătui .
12 Atunci Isus le-a vorbit din nou, spunând: Eu sunt lumina
lumii; cel ce mă urmează nicidecum nu va umbla în întune-
ric, ci va avea lumina vieţii .
13 De aceea fariseii i-au spus: Tu aduci mărturie despre tine
însuţi; mărturia ta nu este adevărată .
14 Isus  a  răspuns  şi  le-a  zis:  Deşi  eu  aduc  mărturie  despre
mine însumi, mărturia mea este adevărată pentru că ştiu de
unde am venit şi unde mă duc, dar voi nu puteţi spune de
unde vin şi unde mă duc .
15 Voi judecaţi conform cărnii; eu nu judec pe nimeni .
16 Şi chiar dacă eu judec, judecata mea este adevărată, pen-
tru că nu sunt singur, ci eu şi Tatăl care m-a trimis .
17 Şi de asemenea este scris în legea voastră că mărturia a
doi oameni este adevărată .
18 Eu sunt cel ce aduce mărturie despre mine însumi şi Tatăl
care m-a trimis aduce mărturie despre mine .
19 Atunci ei i-au spus: Unde este Tatăl tău? Isus a răspuns:
Nu mă cunoaşteţi nici pe mine, nici pe Tatăl meu . Dacă m-
aţi fi cunoscut, aţi fi cunoscut şi pe Tatăl meu .
20 Isus  a spus aceste  cuvinte în vistierie,  pe  când  îi învăţa
în templu; şi nimeni nu a pus mâinile pe el, pentru că nu îi
venise încă timpul .
21 Atunci Isus le-a spus din nou: Eu mă duc şi voi mă veţi
căuta şi veţi muri în păcatul vostru; acolo unde mă duc eu,
voi nu puteţi veni .
22 Atunci iudeii au spus: Oare se va omorî el însuşi? Pentru
că spune: Acolo unde mă duc eu, voi nu puteţi veni .
23 Şi le-a spus: Voi sunteţi de jos, eu sunt din înalt; voi sun-
teţi din această lume, eu nu sunt din această lume .
24 De aceea v-am spus că veţi muri în păcatele voastre; căci
dacă nu credeţi că eu sunt el, veţi muri în păcatele voastre .

25 Atunci i-au spus: Tu, cine eşti? Şi Isus le spune: Chiar ceea
ce de la început v-am spus .
26 Am multe de spus şi de judecat despre voi, dar cel ce m-a
trimis  este  adevărat  şi  spun  lumii  cele  pe  care  le-am  auzit
de la el .
27 Ei nu au înţeles că le vorbea despre Tatăl .
28 Atunci Isus le-a spus: Când veţi fi ridicat pe Fiul omului,
atunci veţi şti că eu sunt el şi că nu fac nimic de la mine în-
sumi, ci aşa cum m-a învăţat Tatăl, acestea vorbesc .
29 Şi cel ce m-a trimis este cu mine; Tatăl nu m-a lăsat sin-
gur, pentru că totdeauna eu fac cele plăcute lui .
30 Pe când vorbea acestea, mulţi l-au crezut pe el .
31 Atunci Isus a spus iudeilor care l-au crezut pe el: Dacă stă-
ruiţi în cuvântul meu, sunteţi cu adevărat discipolii mei;
32 Şi veţi cunoaşte adevărul şi adevărul vă va face liberi .
33  I-au  răspuns:  Noi  suntem  sămânţa  lui  Avraam  şi  nu
am fost robi niciodată nimănui; cum spui tu: Veţi fi făcuţi
liberi?
34  Isus  le-a  răspuns:  Adevărat,  adevărat  vă  spun:  Oricine
face păcat este robul păcatului .
35  Şi  robul  nu  trăieşte  în  casă  pentru  totdeauna,  Fiul  însă
trăieşte pentru totdeauna .
36  De  aceea  dacă  Fiul  vă  face  liberi,  veţi  fi  cu  adevărat
liberi .
37 Ştiu că sunteţi sămânţa lui Avraam; dar căutaţi să mă uci-
deţi, deoarece cuvântul meu nu are loc în voi .
38 Eu spun ceea ce am văzut la Tatăl meu; şi voi faceţi ceea
ce aţi văzut la tatăl vostru .
39 Ei au răspuns şi i-au zis: Tatăl nostru este Avraam . Isus
le-a  spus:  Dacă  aţi  fi  copiii  lui  Avraam,  aţi  face  faptele  lui
Avraam .
40 Dar acum căutaţi să mă ucideţi, un om care v-a spus ade-
vărul pe care l-am auzit de la Dumnezeu; Avraam nu a făcut
aceasta .
41 Voi faceţi faptele tatălui vostru . Atunci ei i-au spus: Noi nu
suntem născuţi din curvie; avem un Tată, pe Dumnezeu .
42 Isus le-a spus: Dacă Dumnezeu ar fi Tatăl vostru, m-aţi
iubi; fiindcă eu am ieşit şi am venit din Dumnezeu; căci nu
am venit de la mine însumi ci el m-a trimis .
43 De ce nu înţelegeţi vorbirea mea? Pentru că nu puteţi as-
culta cuvântul meu .
44 Voi sunteţi din tatăl vostru diavolul, şi poftele tatălui vos-
tru voiţi să faceţi . El a fost ucigaş de la început şi nu a stat
în adevăr, pentru că  nu este adevăr  în el .  Când vorbeşte  o
minciună, vorbeşte din ale lui, fiindcă este mincinos şi tatăl
minciunii .
45 Şi pentru că eu spun adevărul, nu mă credeţi .
46 Cine dintre voi mă dovedeşte vinovat de păcat? Şi dacă
spun adevărul, de ce nu mă credeţi?
47  Cel  ce  este  din  Dumnezeu  ascultă  cuvintele
lui
Dumnezeu; voi de aceea nu ascultaţi, pentru că nu sunteţi
din Dumnezeu .
48 Atunci iudeii au răspuns şi i-au zis: Nu spunem noi bine
că eşti samaritean şi că ai drac?
49 Isus a răspuns: Nu am drac, ci onorez pe Tatăl meu, iar
voi mă dezonoraţi pe mine .
50 Şi eu nu caut gloria mea; este unul care caută şi judecă .
51  Adevărat,  adevărat  vă  spun:  Dacă  cineva  ţine  cuvântul
meu, nicidecum nu va vedea moartea niciodată .
52 Atunci, iudeii i-au spus: Acum ştim că ai drac . Avraam
este  mort  şi  profeţii;  şi  tu  spui:  Dacă  cineva  ţine  cuvântul
meu, nicidecum nu va gusta moartea niciodată .

604

Ioan  10

53  Eşti  tu  mai  mare  decât  tatăl  nostru  Avraam,  care  este
mort? Şi profeţii sunt morţi; cine te faci tu pe tine însuţi?
54  Isus  a  răspuns:  Dacă  eu  mă  glorific,  gloria  mea  nu  este
nimic; Tatăl meu este cel ce mă glorifică, el despre care voi
spuneţi că este Dumnezeul vostru;
55 Totuşi nu l-aţi cunoscut, dar eu îl cunosc; şi dacă spun că
nu îl cunosc, voi fi un mincinos ca voi; dar îl cunosc şi ţin
cuvântul lui .
56 Tatăl vostru Avraam a săltat de bucurie să vadă ziua mea;
şi a văzut-o şi s-a bucurat .
57 Atunci iudeii i-au spus: Nu ai nici cincizeci de ani şi ai
văzut pe Avraam?
58 Isus le-a spus: Adevărat, adevărat vă spun: Mai înainte să
fi fost Avraam: Eu sunt .
59 ¶ Atunci au ridicat pietre ca să arunce în el; dar Isus s-a
ascuns şi a ieşit din templu, mergând prin mijlocul lor şi ast-
fel a trecut .

CApitoLuL 9

ŞI pe când trecea, Isus a văzut pe un om orb din naştere .

2 Şi discipolii lui l-au întrebat, spunând: Rabi, cine a pă-

cătuit, acest om sau părinţii lui, de s-a născut orb?
3 Isus a răspuns: Nu a păcătuit nici acest om, nici părinţii lui;
ci ca faptele lui Dumnezeu să fie arătate în el .
4 Eu trebuie să lucrez faptele celui ce m-a trimis cât este ziuă;
vine noaptea, când nimeni nu poate lucra .
5 Cât sunt în lume, eu sunt lumina lumii .
6 După ce a vorbit astfel a scuipat pe pământ şi a făcut tină
din scuipat; şi a uns ochii orbului cu lutul acela,
7 Şi i-a spus: Du-te, spală-te în scăldătoarea Siloamului (care
se traduce: Trimis) . De aceea s-a dus şi s-a spălat şi a venit
văzând .
8 De aceea vecinii şi cei ce îl văzuseră înainte că era orb, au
spus: Nu este acesta cel ce şedea şi cerşea?
9 Unii spuneau: El este; alţii spuneau: Seamănă cu el; el spu-
nea: Eu sunt .
10 Aşadar i-au spus: Cum au fost deschişi ochii tăi?
11 El a răspuns şi a zis: Un om numit Isus, a făcut tină şi mi-a
uns ochii şi mi-a  spus: Du-te la scăldătoarea Siloamului şi
spală-te; şi m-am dus şi m-am spălat şi am primit vedere .
12 Atunci i-au spus: Unde este el? Iar el a spus: Nu ştiu .
13 ¶ L-au adus la farisei pe cel ce înainte fusese orb .
14 Şi era de sabat când făcuse Isus tină şi i-a deschis ochii .
15  Atunci  din  nou  fariseii  l-au  întrebat  şi  ei  cum  a  primit
vedere . El le-a spus: Mi-a pus lut pe ochi şi m-am spălat şi
văd .
16 De aceea unii dintre farisei au spus: Omul acesta nu este
de  la  Dumnezeu,  pentru  că  nu  ţine  sabatul .  Alţii  au  spus:
Cum poate un om păcătos să facă astfel de miracole? Şi era
dezbinare între ei .
17 Din nou au spus orbului: Tu ce spui despre el, pentru că
ţi-a deschis ochii? El a spus: Este un profet .
18 Dar iudeii nu au crezut despre el că fusese orb şi a pri-
mit vedere, până nu au chemat pe părinţii celui care a primit
vedere .
19 Şi i-au întrebat, spunând: Este acesta fiul vostru, despre
care voi spuneţi că s-a născut orb? Aşadar, cum vede acum?
20 Părinţii lui le-au răspuns şi au zis: Ştim că acesta este fiul
nostru şi că s-a născut orb;
21 Dar cum vede acum, nu ştim, sau cine i-a deschis ochii,
nu  ştim;  el  este  în  vârstă,  întrebaţi-l;  el  va  vorbi  pentru  el
însuşi .

22 Părinţii lui au spus acestea pentru că se temeau de iudei;
fiindcă iudeii se înţeleseseră deja că, dacă ar mărturisi cine-
va că el este Cristosul, să fie exclus din sinagogă .
23  Din  această  cauză  au  spus  părinţii  lui:  Este  în  vârstă,
întrebaţi-l .
24 Atunci au chemat din nou pe omul care fusese orb şi i-au
spus: Dă-i lauda lui Dumnezeu; noi ştim că omul acesta este
un păcătos .
25 El a răspuns şi a zis: Dacă este păcătos, nu ştiu; eu una
ştiu, că eram orb şi acum văd .
26 Din nou i-au spus: Ce ţi-a făcut? Cum ţi-a deschis ochii?
27  Iar  el  le-a  răspuns:  V-am  spus  deja  şi  nu  aţi  ascultat .
Pentru ce doriţi să auziţi din nou? Doriţi şi voi să vă faceţi
discipolii lui?
28 Atunci l-au insultat şi au spus: Tu eşti discipolul aceluia;
dar noi suntem discipolii lui Moise .
29 Ştim că Dumnezeu i-a vorbit lui Moise; cât despre acesta
nu ştim de unde este .
30 Omul a răspuns şi le-a zis: Chiar în aceasta este o minune,
că voi nu ştiţi de unde este şi el mi-a deschis ochii .
31  Şi  ştim  că  Dumnezeu  nu  ascultă  pe  păcătoşi;  dar,  dacă
cineva este închinător lui Dumnezeu şi face voia lui, pe el îl
ascultă .
32 De când este lumea, nu s-a auzit că cineva a deschis ochii
unuia născut orb .
33 Dacă acest om nu ar fi de la Dumnezeu, nu ar putea face
nimic .
34 Ei au răspuns şi i-au zis: Tu eşti născut cu totul în păcate
şi ne înveţi pe noi? Şi l-au aruncat afară .
35 Isus a auzit că l-au aruncat afară; şi când l-a găsit i-a spus:
Crezi tu pe Fiul lui Dumnezeu?
36 Iar el a răspuns şi a zis: Cine este Doamne, ca să îl cred
pe el?
37 Şi Isus i-a spus: Deopotrivă l-ai văzut şi el este cel ce vor-
beşte cu tine .
38 Iar el a spus: Doamne, cred, şi i s-a închinat .
39  Şi  Isus  a  spus:  Pentru  judecată  am  venit  eu  în  această
lume, ca cei ce nu văd, să vadă; şi cei ce văd, să devină orbi .
40 Şi unii dintre fariseii care erau cu el au auzit aceste cuvinte
şi i-au spus: Suntem şi noi orbi?
41 Isus le-a spus: Dacă aţi fi orbi nu aţi avea păcat, dar acum
spuneţi: Vedem; de aceea păcatul vostru rămâne .

CApitoLuL 10

ADEVăRAT, adevărat vă spun: Cel care nu intră pe uşă

în staulul oilor, ci se caţără pe altă parte, acela este hoţ

şi tâlhar .
2 Dar cel care intră pe uşă este păstorul oilor .
3 Portarul îi deschide şi oile aud vocea lui; iar el îşi cheamă
oile pe nume şi le conduce afară .
4 Şi după ce îşi scoate oile, merge înaintea lor şi oile îl urmea-
ză; pentru că ele cunosc vocea lui .
5 Şi nu vor urma nicidecum un străin, ci vor fugi de el; pen-
tru că nu cunosc vocea străinilor .
6 Isus le-a spus această parabolă, dar ei nu au înţeles cele ce
le vorbea el .
7 Atunci Isus le-a spus din nou: Adevărat, adevărat vă spun:
Eu sunt uşa oilor .
8 Toţi cei ce au venit înainte de mine, sunt hoţi şi tâlhari; dar
oile nu i-au ascultat .
9 Eu sunt uşa; dacă intră cineva prin mine va fi salvat şi va
intra şi va ieşi şi va găsi păşune .

605

Ioan  11

10 Hoţul nu vine decât pentru a fura şi a ucide şi a nimici . Eu
am venit ca ele să aibă viaţă şi să o aibă din abundenţă .
11 Eu sunt păstorul cel bun; păstorul cel bun îşi dă viaţa pen-
tru oi .
12 Dar cel plătit şi care nu este păstor, ale cărui oi nu sunt
ale lui, vede lupul venind şi lasă oile şi fuge; şi lupul le apucă
şi risipeşte oile .
13 Cel angajat fuge, pentru că este angajat şi nu îi pasă de
oi .
14 Eu sunt păstorul cel bun şi le cunosc pe ale mele şi sunt
cunoscut de ale mele .
15  Aşa  cum  mă  cunoaşte  Tatăl,  tot  aşa  îl  cunosc  şi  eu  pe
Tatăl; şi îmi dau viaţa pentru oi .
16 Mai am şi alte oi, care nu sunt din acest staul; şi pe acelea
trebuie să le aduc, şi ele vor auzi vocea mea; şi va fi o singură
turmă şi un singur păstor .
17 Din această cauză Tatăl mă iubeşte, pentru că eu îmi dau
viaţa, ca iarăşi să o iau .
18 Nimeni nu o ia de la mine, ci eu o dau de la mine . Am pu-
tere să o dau şi am putere să o iau din nou . Această poruncă
am primit-o de la Tatăl meu .
19 ¶ De aceea din cauza acestor cuvinte din nou a fost dez-
binare între iudei .
20 Şi mulţi dintre ei au spus: Are drac şi este nebun; de ce îl
ascultaţi?
21  Alţii  au  spus:  Acestea  nu  sunt  cuvintele  unuia  care  are
drac . Poate un drac să deschidă ochii orbilor?
22 Şi la Ierusalim era sărbătoarea dedicării templului şi era
iarnă .
23 Şi Isus se plimba prin templu, în porticul lui Solomon .
24 Atunci iudeii l-au încercuit şi i-au spus: Până când ne faci
să ne îndoim? Dacă tu eşti Cristosul, spune-ne pe faţă .
25 Isus le-a răspuns: V-am zis şi nu aţi crezut; faptele pe care
le  fac  eu  în  numele  Tatălui  meu,  ele  aduc  mărturie  despre
mine .
26  Dar  voi  nu  credeţi,  fiindcă  nu  sunteţi  dintre  oile  mele,
după cum v-am spus .
27  Oile  mele  aud  vocea  mea  şi  eu  le  cunosc  şi  ele  mă
urmează;
28 Şi eu le dau viaţă eternă; şi nicidecum nu vor pieri nicio-
dată şi nimeni nu le va smulge din mâna mea .
29 Tatăl meu, care mi le-a dat, este mai mare decât toţi; şi
nimeni nu le poate smulge din mâna Tatălui meu .
30 Eu şi Tatăl una suntem .
31  ¶  Atunci  iudeii  au  luat  din  nou  pietre  ca  să  îl  ucidă  cu
pietre .
32 Isus le-a răspuns: V-am arătat multe fapte bune de la Tatăl
meu; pentru care din aceste fapte mă ucideţi cu pietre?
33 Iudeii i-au răspuns, zicând: Nu pentru o lucrare bună te
ucidem cu pietre, ci pentru blasfemie şi pentru că tu, fiind
om, te faci pe tine însuţi Dumnezeu .
34 Isus le-a răspuns: Nu este scris în legea voastră: Eu am
spus: Sunteţi dumnezei?
35 Dacă i-a numit dumnezei pe cei la care a venit cuvântul
lui Dumnezeu şi scriptura nu poate fi desfiinţată,
36 Voi spuneţi despre acela pe care Tatăl l-a sfinţit şi l-a tri-
mis în lume: Tu blasfemiezi, pentru că am spus: Sunt Fiul lui
Dumnezeu?
37 Dacă nu fac faptele Tatălui meu, să nu mă credeţi .
38 Dar dacă le fac, chiar dacă nu mă credeţi, credeţi faptele ca
să ştiţi şi să credeţi că Tatăl este în mine şi eu în el .
39 De aceea căutau din nou să îl prindă, dar el a scăpat din

mâna lor .
40 Şi s-a dus iarăşi dincolo de Iordan, în locul unde boteza
Ioan la început; şi a rămas acolo .
41  Şi  mulţi  au  venit  la  el  şi  au  spus:  Ioan  într-adevăr  nu  a
făcut  nici  un  miracol,  dar  tot  ce  a  spus  Ioan  despre  omul
acesta, era adevărat .
42 Şi acolo mulţi l-au crezut pe el .

CApitoLuL 11

ŞI  era  un  anume  bolnav,  Lazăr  din  Betania,  din  satul

Mariei şi al surorii ei, Marta .

2 (Maria era aceea care l-a uns pe Domnul cu mir şi i-a şters
picioarele cu părul ei, al cărei frate, Lazăr, era bolnav .)
3 De aceea surorile au trimis la el, spunând: Doamne, iată,
acela pe care îl iubeşti, este bolnav .
4 Isus, când a auzit, a spus: Această boală nu este spre moar-
te, ci pentru gloria lui Dumnezeu, ca Fiul lui Dumnezeu să
fie glorificat prin ea .
5 Şi Isus iubea pe Marta şi pe sora ei şi pe Lazăr .
6 Când a auzit aşadar că este bolnav, a mai rămas două zile
în locul în care era;
7 Apoi, după aceasta, le-a spus discipolilor: Să mergem din
nou în Iudeea .
8 Discipolii i-au spus: Rabi, acum de curând căutau iudeii să
te ucidă cu pietre şi din nou te duci acolo?
9 Isus a răspuns: Nu sunt douăsprezece ore în zi? Dacă cine-
va umblă ziua, nu se împiedică, pentru că vede lumina lumii
acesteia .
10 Dar dacă umblă cineva noaptea, se împiedică, pentru
că nu este lumină în el .
11 Acestea a spus Isus; şi după aceea el le-a spus: Lazăr, prie-
tenul nostru, doarme; dar mă duc să îl trezesc din somn .
12 Atunci discipolii lui au spus: Doamne, dacă doarme, se
va face bine .
13  Dar  Isus  vorbise  despre  moartea  lui,  dar  ei  gândeau  că
vorbeşte despre odihna somnului .
14 De aceea Isus le-a spus atunci pe faţă: Lazăr este mort .
15 Şi mă bucur pentru voi că nu am fost acolo, ca să credeţi;
totuşi, să mergem la el .
16 Atunci Toma, cel numit Didumos, le-a spus celor împreu-
nă discipoli cu el: Să mergem şi noi, ca să murim cu el .
17 ¶ Atunci când Isus a venit, a aflat că el era deja de patru
zile în mormânt .
18 Şi Betania era aproape de Ierusalim, cam la cincisprezece
stadii .
19 Şi mulţi dintre iudei veniseră la Marta şi la Maria, ca să le
mângâie din cauza morţii fratelui lor .
20 Atunci Marta, când a auzit că vine Isus, a ieşit şi l-a întâl-
nit . Dar Maria şedea în casă .
21  Atunci  Marta  i-a  spus  lui  Isus:  Doamne,  dacă  ai  fi  fost
aici, fratele meu nu ar fi murit;
22  Dar  ştiu  că  orice  vei  cere  chiar  acum  de  la  Dumnezeu,
Dumnezeu îţi va da .
23 Isus i-a spus: Fratele tău va învia .
24  Marta  i-a  spus:  Ştiu  că  va  învia  în  înviere,  în  ziua  de
apoi .
25  Isus  i-a  spus:  Eu  sunt  învierea  şi  viaţa,  cel  ce  crede  în
mine, chiar dacă ar fi murit, totuşi va trăi;
26 Şi oricine trăieşte şi crede în mine, nicidecum nu va muri
niciodată . Crezi tu aceasta?
27 Da, Doamne, i-a spus ea: Eu cred că tu eşti Cristosul, Fiul
lui Dumnezeu, care trebuia să vină în lume .

606

Ioan  12

28 Şi, spunând acestea, s-a dus şi a chemat-o pe Maria, sora
ei, pe ascuns, spunând: Învăţătorul a venit şi te cheamă .
29 Imediat ce ea a auzit, s-a ridicat repede şi a venit la el .
30 Şi Isus nu venise încă în sat, ci era în locul unde îl întâm-
pinase Marta .
31 Atunci iudeii, care erau cu ea în casă şi o mângâiau, vă-
zând-o pe Maria că s-a ridicat în grabă şi a ieşit, au urmat-o,
spunând: Se duce la mormânt ca să plângă acolo .
32 Atunci Maria, când a ajuns unde era Isus, l-a văzut şi a
căzut la picioarele lui, spunându-i: Doamne, dacă ai fi fost
aici, fratele meu nu ar fi murit .
33  De  aceea  Isus,  când  a  văzut-o  plângând,  şi  pe  iude-
ii care veniseră cu ea plângând, a gemut în duhul lui şi s-a
tulburat .
34  Şi  a  spus:  Unde  l-aţi  pus?  I-au  spus:  Doamne,  vino  şi
vezi .
35 Isus plângea .
36 Atunci iudeii au spus: Iată cât îl iubea!
37 Iar unii dintre ei au spus: Nu putea acesta, care a deschis
ochii orbului, să fi făcut ca nici acesta să nu fi murit?
38 Isus de aceea, gemând din nou în el însuşi, vine la mor-
mânt . Şi era o peşteră şi o piatră era aşezată peste ea .
39 Isus a spus: Luaţi piatra la o parte . Marta, sora mortului,
i-a  spus:  Doamne,  deja  miroase  greu,  fiindcă  este  mort  de
patru zile .
40 Isus i-a spus: Nu ţi-am spus că dacă vei crede, vei vedea
gloria lui Dumnezeu?
41  Atunci  au  luat  piatra  de  unde  era  pus  mortul .  Şi  Isus  a
ridicat  ochii  în  sus  şi  a  spus:  Tată,  îţi  mulţumesc  că  m-ai
auzit .
42 Şi eu am ştiut că totdeauna mă asculţi; dar am spus aceas-
ta din cauza mulţimii care stă împrejur, ca să creadă că tu
m-ai trimis .
43 Şi, spunând acestea, a strigat cu voce tare: Lazăre, vino
afară .
44 Şi mortul a ieşit cu mâinile şi picioarele legate cu fâşii de
pânză, şi faţa îi era înfăşurată cu un ştergar . Isus le spune:
Dezlegaţi-l şi lăsaţi-l să meargă .
45 ¶ Atunci mulţi dintre iudei, care au venit la Maria şi au
văzut ce a făcut Isus, l-au crezut pe el .
46 Dar unii dintre ei au mers la farisei şi le-au spus ce a făcut
Isus .
47 Atunci preoţii de seamă şi fariseii au adunat consiliul şi au
spus: Ce facem? Pentru că omul acesta face multe miracole .
48 Dacă îl lăsăm astfel în pace, toţi îl vor crede pe el şi vor
veni romanii şi ne vor lua deopotrivă şi locul şi naţiunea .
49 Dar unul dintre ei, Caiafa, fiind marele preot în acel an,
le-a spus: Voi nu ştiţi nimic,
50 Nici nu gândiţi că este în folosul nostru să moară un sin-
gur om pentru popor şi să nu piară toată naţiunea?
51 Dar nu a spus aceasta de la el, ci, fiind mare preot în anul
acela, a profeţit că Isus avea să moară pentru naţiune;
52 Şi nu numai pentru acea naţiune, ci şi ca să adune într-
unul singur pe copiii lui Dumnezeu, cei risipiţi .
53 De aceea din acea zi s-au sfătuit ca să îl ucidă .
54 De aceea Isus nu mai umbla pe faţă printre iudei, ci a ple-
cat de acolo în ţinutul de lângă pustie, într-o cetate numită
Efraim, şi a stat acolo cu discipolii săi .
55 Iar paştele iudeilor era aproape, şi mulţi au urcat din ţară
la Ierusalim înainte de paşte, ca să se purifice .
56 Atunci ei căutau pe Isus şi au vorbit între ei, stând în pi-
cioare în templu: Ce gândiţi voi, că nicidecum nu va veni la

sărbătoare?
57  Acum  deopotrivă  preoţii  de  seamă  şi  fariseii  poruncă
dăduseră, ca, dacă ştie cineva unde este, să le arate ca să îl
prindă .

CApitoLuL 12

ATUNCI  Isus,  cu  şase  zile  înainte  de  paşte,  a  venit  în

Betania, unde era Lazăr care fusese mort, pe care îl în-

viase dintre morţi .
2 De aceea acolo i-au făcut o cină şi Marta servea, iar Lazăr
era unul dintre cei ce şedeau la masă cu el .
3  Atunci  Maria  a  luat  o  jumătate  de  litru  de  parfum  de
nard  curat,  foarte  scump,  şi  a  uns  picioarele  lui  Isus  şi  i-a
şters picioarele cu părul ei; şi casa a fost umplută de aroma
parfumului .
4 Atunci unul dintre discipolii săi, Iuda Iscariot, al lui Simon,
care avea să îl trădeze, a spus:
5 De ce nu s-a vândut acest parfum cu trei sute de dinari şi
să fie daţi săracilor?
6 Dar spunea aceasta, nu pentru că îi păsa de cei săraci, ci
pentru că era un hoţ şi avea punga şi purta ceea ce se punea
în ea .
7 Atunci Isus a spus: Las-o în pace; pentru ziua înmormân-
tării mele l-a ţinut .
8 Fiindcă pe săraci îi aveţi totdeauna cu voi, dar pe mine nu
mă aveţi totdeauna .
9 ¶ Aşadar, o mare mulţime dintre iudei au ştiut că el este
acolo şi au venit nu numai pentru Isus, ci ca să îl vadă şi pe
Lazăr, pe care îl înviase dintre morţi .
10 Dar preoţii de seamă s-au sfătuit să îl ucidă şi pe Lazăr,
11 Pentru că din cauza lui, mulţi dintre iudei plecau şi îl cre-
deau pe Isus .
12 ¶ În ziua următoare o mare mulţime de oameni care ve-
niseră pentru sărbătoare, auzind că Isus vine în Ierusalim,
13 Au luat ramuri de palmieri şi au ieşit pentru a-l întâmpi-
na, şi strigau: Osana! Binecuvântat este Împăratul lui Israel
ce vine în numele Domnului!
14  Şi  Isus,  găsind  un  măgăruş,  s-a  aşezat  pe  el,  după  cum
este scris:
15 Nu te teme, fiica Sionului, iată, Împăratul tău vine, şezând
pe mânzul unei măgăriţe .
16 Şi discipolii lui nu au înţeles acestea la început; dar după
ce Isus a fost glorificat, atunci şi-au amintit că acestea au fost
scrise despre el, şi că ei îi făcuseră aceste lucruri .
17  Atunci  mulţimea  ce  a  fost  cu  el,  a  adus  mărturie  că  el
a  chemat  pe  Lazăr  afară  din  mormânt  şi  l-a  înviat  dintre
morţi .
18 Din această cauză mulţimea l-a şi întâmpinat, pentru că a
auzit că el făcuse acest miracol .
19 De aceea fariseii au spus între ei: Nu pricepeţi că nu câşti-
gaţi nimic? Iată, lumea s-a dus după el .
20 ¶ Şi erau anumiţi greci printre cei ce urcau ca să se închi-
ne la sărbătoare;
21  Aceştia  au  venit  de  aceea  la  Filip,  care  era  din  Betsaida
Galileei şi l-au rugat, spunând: Domnule, dorim să vedem
pe Isus .
22 Filip a venit şi i-a spus lui Andrei; şi apoi Andrei şi Filip
i-au spus lui Isus .
23 Iar Isus le-a răspuns, zicând: A sosit timpul ca Fiul omu-
lui să fie glorificat .
24 Adevărat, adevărat vă spun: Dacă grăuntele de grâu nu
cade în pământ şi nu moare, rămâne singur; dar dacă moare,

607

Ioan  13

aduce mult rod .
25 Cel ce îşi iubeşte viaţa sa şi-o va pierde; şi cel ce îşi urăşte
viaţa în această lume şi-o va păstra pentru viaţă eternă .
26 Dacă îmi serveşte cineva, să mă urmeze; şi unde sunt eu,
acolo va fi şi servitorul meu; dacă îmi serveşte cineva, Tatăl
îl va onora .
27  Acum  sufletul  meu  este  tulburat;  şi  ce  voi  spune?  Tată,
salvează-mă din această oră; dar din această cauză am venit
la această oră .
28 Tată, glorifică numele tău . Atunci a venit o voce din cer,
spunând:  Deopotrivă  l-am  glorificat  şi  îl  voi  glorifica  din
nou .
29 De aceea mulţimea care stătea în picioare şi care a auzit a
spus: A tunat; alţii au spus: Un înger i-a vorbit .
30 Isus a răspuns şi a zis: Vocea aceasta nu a venit din cauza
mea, ci pentru voi .
31  Acum  este  judecata  acestei  lumi;  acum  prinţul  acestei
lumi va fi aruncat afară .
32 Şi eu, dacă voi fi ridicat de pe pământ, îi voi atrage pe toţi
la mine .
33 A spus aceasta, arătând cu ce moarte avea să moară .
34 Mulţimea i-a răspuns: Noi am auzit din lege că Cristosul
trăieşte pentru totdeauna; şi cum spui tu: Fiul omului trebu-
ie să fie ridicat? Cine este acest Fiu al omului?
35 Atunci Isus le-a spus: Încă puţin timp lumina este cu voi .
Umblaţi  cât  aveţi  lumina,  ca  nu  cumva  să  vină  întuneri-
cul peste voi; fiindcă cel ce umblă în întuneric nu ştie unde
merge .
36 Cât aveţi lumină, credeţi în lumină, ca să fiţi copii ai lu-
minii . Isus a vorbit acestea şi a plecat şi s-a ascuns de ei .
37 Dar deşi el făcuse atâtea miracole în prezenţa lor, tot nu
îl credeau pe el;
38 Ca să fie împlinit cuvântul lui Isaia profetul pe care l-a
spus:  Doamne,  cine  a  crezut  predicarea  noastră?  Şi  cui  i-a
fost revelat braţul Domnului?
39 Din această cauză nu puteau crede, pentru că Isaia a spus
din nou:
40 Le-a orbit ochii şi le-a împietrit inima; ca nu cumva să
vadă cu ochii, să înţeleagă cu inima şi să se întoarcă şi să îi
vindec .
41 Isaia a spus acestea când a văzut gloria lui şi a vorbit des-
pre el .
42 Totuşi, chiar dintre conducătorii mari, mulţi l-au crezut
pe el; dar din cauza fariseilor nu îl mărturiseau, ca nu cumva
să fie excluşi din sinagogă:
43 Fiindcă au iubit lauda oamenilor mai mult decât lauda lui
Dumnezeu .
44 Isus a strigat şi a spus: Cel ce mă crede pe mine, nu mă
crede pe mine, ci pe cel ce m-a trimis .
45 Şi cine mă vede, vede pe cel ce m-a trimis .
46 Eu, o lumină în lume, am venit ca oricine mă crede pe
mine să nu trăiască în întuneric .
47 Şi dacă cineva aude cuvintele mele şi nu crede, nu eu îl ju-
dec; fiindcă nu am venit să judec lumea, ci să salvez lumea .
48 Pe cel ce mă respinge şi nu primeşte cuvintele mele, are
cine să îl judece; cuvântul pe care l-am spus, acela îl va jude-
ca în ziua de apoi .
49 Fiindcă eu nu am vorbit de la mine însumi, ci Tatăl, care
m-a trimis, mi-a dat poruncă ce să spun şi ce să vorbesc .
50  Şi  ştiu  că  porunca  lui  este  viaţă  veşnică;  de  aceea  orice
vorbesc eu, chiar aşa cum Tatăl mi-a spus, aşa vorbesc .

CApitoLuL 13

iAR înainte de sărbătoarea paştelui, când Isus a ştiut că i-a

sosit timpul ca să plece din această lume la Tatăl, iubindu-i

pe ai săi care erau în lume, i-a iubit până la capăt .
2 Şi la sfârşitul cinei, după ce diavolul pusese deja în inima
lui Iuda Iscariot, al lui Simon, să îl trădeze,
3 Isus, ştiind că Tatăl îi dăduse toate în mâinile sale şi că de
la Dumnezeu a venit şi la Dumnezeu se duce,
4 S-a ridicat de la cină şi şi-a pus deoparte hainele; şi a luat
un ştergar şi s-a încins .
5 Apoi a turnat apă într-un lighean şi a început să spele pi-
cioarele discipolilor şi să le şteargă cu ştergarul cu care era
încins .
6 Atunci a venit la Simon Petru; iar Petru i-a spus: Doamne,
tu să speli picioarele mele?
7 Isus a răspuns şi i-a zis: Ce fac eu, tu nu ştii acum; dar vei
şti după acestea .
8 Petru i-a spus: Nicidecum nu îmi vei spăla picioarele ni-
ciodată . Isus i-a răspuns: Dacă nu te spăl eu, nu ai parte cu
mine .
9 Simon Petru i-a spus: Doamne, nu numai picioarele mele,
ci şi mâinile şi capul .
10 Isus i-a spus: Cel ce este scăldat nu are nevoie să îşi spele
decât picioarele, deoarece este în totul curat; şi voi sunteţi
curaţi, dar nu toţi .
11 Fiindcă ştia cine îl trădează; de aceea a spus: Nu sunteţi
toţi curaţi .
12 Şi după ce le-a spălat picioarele şi şi-a luat hainele, aşezân-
du-se din nou, le-a spus: Ştiţi ce v-am făcut?
13  Voi  mă  numiţi  Învăţătorul  şi  Domnul;  şi  bine  spuneţi,
fiindcă sunt .
14 Aşadar dacă eu, Domnul şi Învăţătorul, v-am spălat pi-
cioarele  şi  voi  sunteţi  datori  să  vă  spălaţi  picioarele  unii
altora .
15 Pentru că v-am dat un exemplu, ca să faceţi aşa cum şi eu
v-am făcut vouă .
16 Adevărat, adevărat vă spun: Robul nu este mai mare decât
domnul său, nici cel trimis mai mare decât cel ce l-a trimis .
17 Dacă ştiţi acestea, fericiţi sunteţi dacă le faceţi .
18 Nu vorbesc despre voi toţi; eu îi ştiu pe cei pe care i-am
ales, dar ca să se împlinească scriptura: Cel ce mănâncă pâi-
ne cu mine şi-a ridicat călcâiul împotriva mea .
19 De acum vă spun înainte să se întâmple, ca atunci când se
va întâmpla, să credeţi că eu sunt el .
20  Adevărat,  adevărat  vă  spun:  Cel  ce  primeşte  pe  oricine
trimit, pe mine mă primeşte; iar cel ce mă primeşte, îl pri-
meşte pe cel ce m-a trimis .
21 ¶ După ce a spus Isus acestea, a fost tulburat în duh şi a
adus mărturie şi a spus: Adevărat, adevărat vă spun, că unul
dintre voi mă va trăda .
22 Atunci discipolii se uitau unii la alţii, nepricepând despre
cine vorbeşte .
23 Şi era aplecat pe pieptul lui Isus unul dintre discipolii săi,
pe care îl iubea Isus .
24 De aceea Simon Petru i-a făcut semn să întrebe cine ar fi
acela despre care vorbeşte .
25  Iar  acela,  rezemându-se  pe  pieptul  lui  Isus,  i-a  spus:
Doamne, cine este?
26 Isus a răspuns: Acela este, căruia îi voi da o bucăţică, după
ce am înmuiat-o . Şi după ce a înmuiat bucăţica, a dat-o lui
Iuda Iscariot, al lui Simon .
27 Şi după bucăţică, Satan a intrat în acela . Atunci Isus i-a

608

Ioan  15

spus: Ceea ce faci, fă repede .
28 Dar nici unul dintre cei şezând la masă nu a ştiut pentru
ce i-a spus aceasta .
29 Fiindcă unii gândeau, deoarece Iuda avea punga, Isus îi
spusese:  Cumpără  cele  ce  avem  nevoie  pentru  sărbătoare,
sau să dea ceva săracilor .
30  Acela  atunci,  primind  bucăţica,  imediat  a  ieşit;  şi  era
noapte .
31 ¶ De aceea, când a ieşit Iuda, Isus a spus: Acum este Fiul
omului glorificat şi Dumnezeu este glorificat în el .
32 Dacă Dumnezeu este glorificat în el, Dumnezeu îl va glo-
rifica de asemenea pe el în el însuşi şi îndată îl va glorifica .
33 Copilaşilor, mai sunt puţin cu voi . Mă veţi căuta, şi cum
am spus iudeilor că: Unde mă duc eu voi nu puteţi veni, tot
aşa vă spun acum .
34  Vă  dau  o  poruncă  nouă:  Să  vă  iubiţi  unii  pe  alţii,  cum
v-am iubit; ca şi voi să vă iubiţi unii pe alţii .
35  Prin  aceasta  vor  şti  toţi  că  sunteţi  discipolii  mei,  dacă
aveţi dragoste unii pentru alţii .
36 ¶ Simon Petru i-a spus: Doamne, unde te duci? Isus i-a
răspuns: Unde mă duc, nu mă poţi urma acum; dar mai târ-
ziu mă vei urma .
37 Petru i-a spus: Doamne, de ce nu te pot urma acum? Îmi
voi da viaţa pentru tine .
38 Isus i-a răspuns: Îţi vei da viaţa pentru mine? Adevărat,
adevărat îţi spun: Nicidecum nu va cânta cocoşul, până când
nu mă vei nega de trei ori .

CApitoLuL 14

Să nu vi se tulbure inima; credeţi în Dumnezeu, credeţi

de asemenea în mine .

2 În casa Tatălui meu sunt multe locaşuri mari; dacă nu ar fi
aşa, v-aş fi spus . Mă duc să vă pregătesc un loc .
3 Şi dacă mă duc şi vă pregătesc un loc, voi veni din nou şi vă
voi primi la mine însumi; ca unde sunt eu, să fiţi şi voi .
4 Şi ştiţi unde mă duc eu şi ştiţi calea .
5 Toma i-a spus: Doamne, nu ştim unde te duci; şi cum pu-
tem şti calea?
6 Isus i-a spus: Eu sunt calea şi adevărul şi viaţa: nimeni nu
vine la Tatăl decât prin mine .
7 Dacă m-aţi fi cunoscut, l-aţi fi cunoscut şi pe Tatăl meu; şi
de acum îl cunoaşteţi şi l-aţi văzut .
8  Filip  i-a  spus:  Doamne,  arată-ne  pe  Tatăl  şi  ne  este  de
ajuns .
9 Isus i-a spus: De atâta timp sunt cu voi şi totuşi nu m-ai
cunoscut, Filipe? Cel ce m-a văzut pe mine l-a văzut pe Tatăl;
şi cum spui tu: Arată-ne pe Tatăl?
10 Nu crezi că eu sunt în Tatăl şi Tatăl este în mine însumi?
Cuvintele pe care vi le vorbesc eu nu le vorbesc de la mine; ci
Tatăl, care locuieşte în mine, el face faptele .
11 Credeţi-mă că eu sunt în Tatăl şi Tatăl în mine; iar dacă
nu, măcar credeţi-mă datorită acestor fapte .
12 Adevărat, adevărat vă spun: Cel ce mă crede pe mine, va
face şi el faptele pe care le fac eu; şi mai mari decât acestea va
face; pentru că eu mă duc la Tatăl meu .
13 Şi orice veţi cere în numele meu, aceea voi face, ca Tatăl
să fie glorificat în Fiul .
14 Dacă veţi cere ceva în numele meu, eu voi face .
15 ¶ Dacă mă iubiţi, ţineţi poruncile mele .
16 Şi eu îl voi ruga pe Tatăl şi el vă va da un alt Mângâietor,
ca să rămână cu voi pentru totdeauna,
17  Pe  Duhul  adevărului,  pe  care  lumea  nu  îl  poate  primi,

pentru că nu îl vede, nici nu îl cunoaşte; dar voi îl cunoaşteţi,
fiindcă locuieşte cu voi şi va fi în voi .
18 Nu vă voi lăsa fără mângâiere; voi veni la voi .
19 Încă puţin timp şi lumea nu mă va mai vedea; dar voi mă
vedeţi; pentru că eu trăiesc şi voi veţi trăi .
20 În ziua aceea, veţi şti că eu sunt în Tatăl meu şi voi în mine
şi eu în voi .
21 Cel ce are poruncile mele şi le ţine, acela este cel ce mă
iubeşte; şi cel ce mă iubeşte va fi iubit de Tatăl meu şi eu îl voi
iubi şi mă voi arăta lui .
22 Iuda, nu Iscariot, i-a spus: Doamne, cum se face că te vei
arăta nouă şi nu lumii?
23 Isus a răspuns şi i-a zis: Dacă cineva mă iubeşte, va ţine
cuvintele mele; şi Tatăl meu îl va iubi şi noi vom veni la el şi
ne vom face locuinţă la el .
24 Cel ce nu mă iubeşte nu ţine cuvintele mele; şi cuvântul
pe care îl auziţi nu este al meu, ci al Tatălui care m-a trimis .
25 V-am vorbit acestea, fiind încă prezent cu voi .
26 Dar Mângâietorul, Duhul Sfânt, pe care îl va trimite Tatăl
în numele meu, el vă va învăţa toate şi vă va aduce aminte
toate câte v-am spus .
27 ¶ Pacea o las cu voi, vă dau pacea mea; eu v-o dau nu cum
o dă lumea . Nu lăsaţi inima voastră să fie tulburată, nici nu
o lăsaţi să fie înfricoşată .
28 Aţi auzit cum v-am spus eu: Plec, dar vin din nou la voi .
Dacă m-aţi fi iubit, v-aţi fi bucurat pentru că am spus: Mă
duc la Tatăl; fiindcă Tatăl meu este mai mare decât mine .
29 Şi acum v-am spus mai înainte de a se întâmpla, ca atunci
când se va întâmpla, să credeţi .
30  De  acum  înainte  nu  voi  mai  vorbi  mult  cu  voi,  fiindcă
vine prinţul acestei lumi şi nu are nimic în mine,
31 Dar ca să ştie lumea că îl iubesc pe Tatăl; şi aşa cum Tatăl
mi-a poruncit, aşa fac . Ridicaţi-vă, să plecăm de aici .

CApitoLuL 15

EU sunt adevărata viţă şi Tatăl meu este viticultorul .

2 Fiecare mlădiţă ce este în mine neaducând rod, el o în-
depărtează; şi pe fiecare mlădiţă care aduce rod, o curăţă, ca
să aducă mai mult rod .
3 Voi sunteţi deja curaţi din cauza cuvântului pe care vi l-am
vorbit .
4 Trăiţi în mine şi eu în voi . Aşa cum mlădiţa nu poate aduce
rod de la ea însăşi, decât dacă trăieşte în viţă, tot aşa nici voi,
decât dacă trăiţi în mine .
5 Eu sunt viţa, voi mlădiţele; cel ce trăieşte în mine şi eu în
el, acesta aduce mult rod; pentru că fără mine, nu puteţi face
nimic .
6  Dacă  cineva  nu  trăieşte  în  mine,  este  aruncat  afară  ca  o
mlădiţă şi se usucă; şi oamenii le adună şi le aruncă în foc
şi sunt arse .
7 Dacă trăiţi în mine şi cuvintele mele trăiesc în voi, cereţi
orice doriţi şi vi se va face .
8  În  aceasta  este  Tatăl  meu  glorificat,  fiindcă  aduceţi  mult
rod; astfel veţi fi discipolii mei .
9  Cum  m-a  iubit  Tatăl,  aşa  v-am  iubit  şi  eu;  continuaţi  în
dragostea mea .
10  Dacă  ţineţi  poruncile  mele,  veţi  rămâne  în  dragostea
mea; aşa cum eu am ţinut poruncile Tatălui meu şi rămân
în dragostea lui .
11 V-am vorbit acestea, ca bucuria mea să rămână în voi şi
bucuria voastră să fie deplină .
12 Aceasta este porunca mea: Să vă iubiţi unii pe alţii, cum

609

Ioan  17

eu v-am iubit .
13 Nimeni nu are iubire mai mare decât aceasta, ca cineva să
îşi dea viaţa pentru prietenii săi .
14 Voi sunteţi prietenii mei dacă faceţi orice vă poruncesc .
15 De acum înainte nu vă mai numesc robi; pentru că ro-
bul nu ştie ce face domnul său, ci v-am numit prieteni; pen-
tru  că  toate  câte  am  auzit  de  la  Tatăl  meu  vi  le-am  făcut
cunoscute .
16 Nu voi m-aţi ales, ci eu v-am ales şi v-am rânduit ca voi să
mergeţi şi să aduceţi rod şi rodul vostru să rămână; pentru
ca orice veţi cere de la Tatăl în numele meu, să vă dea .
17 Vă poruncesc acestea: Să vă iubiţi unii pe alţii .
18 ¶ Dacă lumea vă urăşte, ştiţi că pe mine m-a urât înainte
de voi .
19 Dacă aţi fi din lume, lumea ar fi iubit pe ai ei; dar pentru
că nu sunteţi din lume, ci eu v-am ales din lume, de aceea
lumea vă urăşte .
20 Amintiţi-vă cuvântul pe care eu vi l-am spus: Robul nu
este mai mare decât domnul său . Dacă m-au persecutat pe
mine şi pe voi vă vor persecuta; dacă au ţinut cuvântul meu
şi pe al vostru îl vor ţine .
21 Dar vă vor face toate acestea din cauza numelui meu, pen-
tru că nu îl cunosc pe cel ce m-a trimis .
22 Dacă nu aş fi venit şi nu le-aş fi vorbit, nu ar fi avut păcat;
dar acum nu au nici o manta pentru păcatul lor .
23 Cine mă urăşte pe mine, urăşte şi pe Tatăl meu .
24 Dacă nu aş fi făcut între ei faptele pe care nimeni altul nu
le-a făcut, nu ar fi avut păcat; dar acum deopotrivă au văzut
şi au urât, deopotrivă pe mine şi pe Tatăl meu .
25  Dar  aceasta  se  întâmplă  ca  să  se  împlinească  cuvântul
scris în legea lor: M-au urât fără motiv .
26 Dar când vine Mângâietorul, pe care eu vi-l voi trimite de
la Tatăl, adică Duhul adevărului care iese de la Tatăl, acela
va aduce mărturie despre mine .
27 Şi voi de asemenea veţi aduce mărturie, pentru că de la
început eraţi cu mine .

CApitoLuL 16

V-AM spus acestea, ca să nu vă poticniţi .

2  Vă  vor  excomunica  din  sinagogi;  şi  vine  timpul  că
oricine vă ucide va gândi că face un serviciu lui Dumnezeu .
3  Şi  vă  vor  face  acestea,  pentru  că  nu  au  cunoscut  nici  pe
Tatăl, nici pe mine .
4 Dar v-am spus acestea, pentru ca atunci când va veni tim-
pul, să vă amintiţi că eu vi le-am spus . Dar nu vi le-am spus
acestea de la început, pentru că eram cu voi .
5 Dar acum mă duc la cel ce m-a trimis; şi nimeni dintre voi
nu mă întreabă: Unde te duci?
6  Dar  pentru  că  v-am  spus  acestea,  întristarea  v-a  umplut
inima .
7 ¶ Totuşi eu vă spun adevărul: Vă este de folos să plec; căci
dacă nu plec, Mângâietorul nu va veni la voi; dar dacă plec,
vi-l voi trimite .
8  Şi  când  vine,  el  va  mustra  lumea  despre  păcat  şi  despre
dreptate şi despre judecată .
9 Despre păcat, pentru că ei nu mă cred pe mine;
10 Despre dreptate, pentru că mă duc la Tatăl meu şi nu mă
mai vedeţi;
11  Despre  judecată,  pentru  că  prinţul  acestei  lumi  este
judecat .
12 Am încă multe să vă spun, dar nu le puteţi purta acum .
13 Dar când vine el, Duhul adevărului, vă va călăuzi în tot

adevărul, fiindcă nu va vorbi de la el însuşi, ci orice va auzi,
aceea va vorbi şi vă va arăta cele ce vin .
14 El mă va glorifica, pentru că va primi din al meu şi vă va
arăta .
15 Toate câte are Tatăl sunt ale mele; din această cauză am
spus că: Va primi din al meu şi vă va arăta .
16 ¶ Puţin timp şi nu mă veţi vedea şi din nou puţin timp şi
mă veţi vedea, pentru că eu mă duc la Tatăl .
17 Atunci unii dintre discipolii lui au spus între ei: Ce este
aceasta ce ne spune: Puţin timp şi nu mă veţi vedea şi din
nou, puţin timp şi mă veţi vedea? Şi: Pentru că eu mă duc la
Tatăl?
18  Spuneau  de  aceea:  Ce  este  aceasta  ce  spune:  Încă  puţin
timp? Nu putem spune ce vorbeşte .
19 Şi Isus a ştiut că doreau să îl întrebe şi le-a spus: Despre
aceasta vă întrebaţi între voi, că am spus: Puţin timp şi nu
mă veţi vedea şi din nou, puţin timp şi mă veţi vedea?
20 Adevărat, adevărat vă spun că: Voi veţi plânge şi veţi jeli,
dar  lumea  se  va  bucura;  şi  vă  veţi  întrista,  dar  întristarea
voastră va deveni bucurie .
21  Femeia  când  are  durerile  naşterii  are  întristare,  pentru
că i-a venit timpul; dar după ce a născut copilul nu îşi mai
aminteşte de necaz, din cauza bucuriei că s-a născut un om
în lume .
22 Şi voi acum de aceea aveţi întristare; dar vă voi vedea din
nou şi inima voastră se va bucura şi bucuria voastră nimeni
nu o ia de la voi .
23 Şi în ziua aceea nu mă veţi întreba nimic . Adevărat, ade-
vărat vă spun că: Orice veţi cere de la Tatăl în numele meu,
vă va da .
24  Până  acum  nu  aţi  cerut  nimic  în  numele  meu;  cereţi  şi
veţi primi, ca bucuria voastră să fie deplină .
25 V-am spus acestea în parabole; dar vine timpul când nu
vă voi mai vorbi în parabole, ci vă voi declara deschis despre
Tatăl .
26 În ziua aceea veţi cere în numele meu şi nu vă spun că eu
îl voi ruga pe Tatăl pentru voi .
27 Fiindcă Tatăl însuşi vă iubeşte, pentru că voi m-aţi iubit şi
aţi crezut că eu am ieşit de la Dumnezeu .
28 Am ieşit de la Tatăl şi am venit în lume; din nou las lumea
şi mă duc la Tatăl .
29 Discipolii săi i-au spus: Iată, acum vorbeşti deschis şi nu
spui nici o parabolă .
30 Acum suntem siguri că ştii toate şi nu ai nevoie să te între-
be cineva; prin aceasta credem că ai ieşit de la Dumnezeu .
31 Isus le-a răspuns: Acum credeţi?
32 Iată, vine timpul şi acum a venit, ca să fiţi risipiţi fiecare la
ale lui şi mă veţi lăsa singur; şi totuşi nu sunt singur, pentru
că Tatăl este cu mine .
33 V-am spus acestea ca în mine să aveţi pace . În lume veţi
avea necaz; dar îndrăzniţi, eu am învins lumea .

CApitoLuL 17

iSUS a vorbit acestea şi şi-a ridicat ochii spre cer şi a spus:

Tată, a sosit timpul . Glorifică pe Fiul tău, ca şi Fiul tău să

te glorifice,
2 Aşa cum i-ai dat putere peste toată făptura, ca să dea viaţă
eternă tuturor acelora pe care i i-ai dat .
3 Şi aceasta este viaţă eternă: să te cunoască pe tine, singurul
Dumnezeu adevărat şi pe Isus Cristos, pe care l-ai trimis .
4  Eu  te-am  glorificat  pe  pământ;  am  terminat  lucrarea  pe
care mi-ai dat să o fac .

610

Ioan  18

5 Şi acum, Tată, glorifică-mă la tine cu gloria pe care o aveam
la tine înainte de a fi lumea .
6 Am făcut cunoscut numele tău oamenilor pe care mi i-ai
dat din lume; ai tăi erau şi mi i-ai dat şi ei au ţinut cuvântul
tău .
7 Acum au ştiut că toate câte mi-ai dat sunt de la tine .
8 Fiindcă le-am dat cuvintele pe care tu mi le-ai dat şi ei le-
au primit şi au ştiut cu siguranţă că de la tine am ieşit şi au
crezut că tu m-ai trimis .
9  Eu  mă  rog  pentru  ei .  Nu  mă  rog  pentru  lume,  ci  pentru
aceia pe care mi i-ai dat tu, pentru că sunt ai tăi;
10 Şi toate ale mele sunt ale tale şi ale tale sunt ale mele şi
sunt glorificat în ei .
11 Şi eu nu mai sunt în lume, dar aceştia sunt în lume şi eu
vin la tine . Sfinte Tată, ţine-i în numele tău pe aceia pe care
mi i-ai dat, ca să fie una precum noi .
12 Pe când eram cu ei în lume, îi ţineam eu în numele tău . Pe
aceia pe care mi i-ai dat i-am păzit şi nici unul dintre ei nu
este pierdut, decât fiul pieirii, ca să se împlinească scriptura .
13 Şi acum vin la tine; şi vorbesc acestea în lume, ca să aibă
bucuria mea împlinită în ei .
14 Eu le-am dat cuvântul tău; şi lumea i-a urât pentru că ei
nu sunt din lume, după cum eu nu sunt din lume .
15 Nu mă rog să îi iei din lume, ci ca să îi păzeşti de cel rău .
16 Ei nu sunt din lume, după cum nici eu nu sunt din lume .
17 Sfinţeşte-i prin adevărul tău; cuvântul tău este adevăr .
18 Cum m-ai trimis în lume, aşa i-am trimis şi eu în lume .
19 Şi pentru ei mă sfinţesc eu însumi, ca şi ei să fie sfinţiţi în
adevăr .
20 Şi nu numai pentru ei mă rog, ci şi pentru cei ce mă vor
crede pe mine prin cuvântul lor .
21 Ca ei toţi să fie una, aşa cum tu, Tată, eşti în mine şi eu în
tine, ca şi ei să fie una în noi; ca lumea să creadă că tu m-ai
trimis .
22 Şi eu le-am dat gloria pe care mi-ai dat-o, pentru ca ei să
fie una, precum noi suntem una,
23 Eu în ei şi tu în mine, pentru ca ei să fie făcuţi desăvârşiţi
în unul şi ca lumea să ştie că tu m-ai trimis şi că i-ai iubit,
precum m-ai iubit pe mine .
24 Tată, voiesc ca şi aceia pe care mi i-ai dat să fie cu mine
acolo unde sunt eu, ca să vadă gloria mea pe care mi-ai dat-o;
pentru că m-ai iubit înainte de întemeierea lumii .
25 Dreptule Tată, lumea nu te-a cunoscut, dar eu te-am cu-
noscut şi aceştia au ştiut că tu m-ai trimis .
26 Şi le-am făcut cunoscut numele tău şi îl voi mai face cu-
noscut, pentru ca dragostea cu care m-ai iubit să fie în ei şi
eu în ei .

CApitoLuL 18

DUPă ce a spus acestea, Isus a ieşit cu discipolii lui din-

colo de pârâul Chedron, unde era o grădină în care a

intrat el şi discipolii lui .
2 Şi Iuda, de asemenea, care l-a trădat, ştia locul acela pentru
că Isus se aduna deseori acolo cu discipolii săi .
3  Atunci  Iuda,  primind  o  ceată  de  oameni  şi  ofiţeri  de  la
preoţii de seamă şi farisei, a venit acolo cu lămpi şi torţe şi
arme .
4 Isus aşadar, ştiind toate cele ce urmau să vină asupra lui, a
ieşit înainte şi le-a spus: Pe cine căutaţi?
5 Ei i-au răspuns: Pe Isus din Nazaret . Isus le-a spus: Eu sunt .
Şi Iuda de asemenea, care l-a trădat, stătea în picioare cu ei .
6  Imediat  ce  le-a  spus  Isus:  Eu  sunt,  s-au  dat  înapoi  şi  au

căzut la pământ .
7 Atunci i-a întrebat din nou: Pe cine căutaţi? Iar ei au spus:
Pe Isus din Nazaret .
8 Isus a răspuns: V-am zis că eu sunt; de aceea dacă pe mine
mă căutaţi, lăsaţi pe aceştia să meargă;
9  Ca  să  se  împlinească  cuvântul  pe  care  îl  spusese:  Dintre
aceia pe care mi i-ai dat nu am pierdut pe nici unul .
10 Atunci Simon Petru, având o sabie, a scos-o şi a lovit pe
robul marelui preot şi i-a tăiat urechea dreaptă . Numele ro-
bului era Malhus .
11 Atunci Isus i-a spus lui Petru: Pune-ţi sabia în teacă; pa-
harul pe care mi l-a dat Tatăl, să nu îl beau?
12 ¶ Atunci ceata şi căpetenia şi ofiţerii iudeilor l-au luat pe
Isus şi l-au legat,
13 Şi l-au dus întâi la Ana, fiindcă el era socrul lui Caiafa,
care era marele preot în anul acela .
14  Iar  Caiafa  era  cel  care  recomandase  iudeilor  că  este  de
folos să moară un singur om pentru popor .
15 Şi Simon Petru urma pe Isus şi tot aşa alt discipol; disci-
polul acela era cunoscut marelui preot şi a intrat cu Isus în
curtea palatului marelui preot .
16 Petru însă stătea în picioare afară la uşă . Atunci celălalt
discipol, care îi era cunoscut marelui preot, a ieşit şi i-a vor-
bit portăresei şi l-a adus pe Petru înăuntru .
17  Atunci  servitoarea,  portăreasa,  i-a  spus  lui  Petru:  Nu
cumva şi tu eşti dintre discipolii acestui om? Nu sunt, a spus
el .
18 Şi robii şi ofiţerii, după ce făcuseră un foc de cărbuni pen-
tru că era frig, stăteau în picioare şi se încălzeau; iar Petru
stătea în picioare cu ei şi se încălzea .
19 Atunci marele preot l-a întrebat pe Isus despre discipolii
lui şi despre doctrina lui .
20 Isus i-a răspuns: Eu am vorbit pe faţă lumii; eu totdeauna
am  învăţat  în  sinagogă  şi  în  templu,  unde  se  adună  întot-
deauna iudeii şi nu am spus nimic în ascuns .
21 De ce mă întrebi? Întreabă-i pe cei care m-au auzit ce le-
am vorbit; iată, ei ştiu ce am spus eu .
22 Şi după ce a vorbit acestea, unul dintre ofiţerii, care stă-
teau în picioare acolo, l-a lovit cu palma pe Isus, spunând:
Aşa răspunzi marelui preot?
23 Isus i-a răspuns: Dacă am vorbit rău, adu mărturie despre
răul acesta, dar dacă am vorbit bine, de ce mă baţi?
24 ¶ Atunci Ana l-a trimis legat la Caiafa, marele preot .
25 Şi Simon Petru stătea în picioare şi se încălzea . Ei aşadar
i-au spus: Nu cumva eşti şi tu dintre discipolii lui? El a negat
şi a spus: Nu sunt .
26 Unul dintre robii marelui preot, fiind rudă cu acela a că-
rui ureche o tăiase Petru, a spus: Nu te-am văzut eu în gră-
dină cu el?
27 Atunci Petru a negat din nou şi imediat a cântat cocoşul .
28  ¶  Atunci  l-au  adus  pe  Isus  de  la  Caiafa  până  la  sala  de
judecată; şi era dis-de-dimineaţă şi ei nu au intrat în sala de
judecată, ca să nu se întineze, ci să mănânce paştele .
29 Pilat atunci a ieşit afară la ei şi a spus: Ce acuzaţie aduceţi
împotriva acestui om?
30 Ei au răspuns şi i-au zis: Dacă nu ar fi fost un răufăcător,
nu ţi l-am fi predat .
31  Atunci  Pilat  le-a  spus:  Luaţi-l  voi  şi  judecaţi-l  conform
cu legea voastră . De aceea iudeii i-au spus: Nouă nu ne este
legiuit să ucidem pe nimeni .
32 Ca să se împlinească cuvântul lui Isus pe care îl spusese,
arătând cu ce moarte avea să moară .

611

Ioan  19

33 Atunci Pilat a intrat din nou în sala de judecată şi l-a che-
mat pe Isus şi i-a spus: Eşti tu Împăratul iudeilor?
34 Isus i-a răspuns: De la tine însuţi spui aceasta, sau alţii ţi-
au spus-o despre mine?
35 Pilat a răspuns: Sunt eu iudeu? Naţiunea ta şi preoţii de
seamă mi te-au predat; ce ai făcut?
36 Isus a răspuns: Împărăţia mea nu este din această lume;
dacă împărăţia mea ar fi din această lume, atunci servitorii
mei  ar  lupta  ca  nu  cumva  să  fiu  predat  iudeilor;  dar  acum
împărăţia mea nu este de aici .
37 Atunci Pilat i-a spus: Aşadar, eşti tu împărat? Isus a răs-
puns: Tu spui că eu sunt împărat . Eu, pentru aceasta m-am
născut şi din această cauză am venit în lume, să aduc mărtu-
rie adevărului . Toţi care sunt din adevăr ascultă vocea mea .
38 Pilat i-a spus: Ce este adevărul? Şi după ce a spus aceasta a ieşit
din nou la iudei şi le-a spus: Eu nu găsesc nici o vină în el .
39 Dar voi aveţi un obicei, să vă eliberez pe unul la paşte; do-
riţi aşadar să vă eliberez pe Împăratul iudeilor?
40 Atunci toţi au strigat din nou, spunând: Nu pe acesta, ci
pe Baraba . Iar Baraba era un tâlhar .

CApitoLuL 19

ATUNCI Pilat l-a luat aşadar pe Isus şi l-a biciuit .

2 Şi soldaţii, împletind o coroană de spini, au pus-o pe

capul lui şi l-au îmbrăcat cu o haină de purpură .
3 Şi spuneau: Bucură-te, Împăratul Iudeilor . Şi îl loveau cu
palmele .
4 Pilat aşadar a ieşit din nou afară şi le-a spus: Iată, vi-l aduc
afară, ca să ştiţi că nu găsesc nici o vină în el .
5 Isus a ieşit atunci afară, purtând coroana de spini şi haina
purpurie . Şi Pilat le-a spus: Iată omul!
6 Aşa că preoţii de seamă şi ofiţerii, când l-au văzut, au stri-
gat, spunând: Crucifică-l! Crucifică-l! Pilat le-a spus: Luaţi-l
voi şi crucificaţi-l, fiindcă eu nu găsesc nici o vină în el .
7 Iudeii i-au răspuns: Noi avem o lege şi după legea noastră
el este dator să moară, pentru că s-a făcut pe el însuşi Fiul lui
Dumnezeu .
8  De  aceea  când  Pilat  a  auzit  acest  cuvânt,  mai  mult  s-a
temut;
9 Şi a intrat din nou în sala de judecată şi i-a spus lui Isus: De
unde eşti tu? Dar Isus nu i-a dat un răspuns .
10 Atunci Pilat i-a spus: Nu îmi vorbeşti? Nu ştii că am pute-
re să te crucific şi am putere să te eliberez?
11 Isus a răspuns: Nu ai avea nici o putere asupra mea dacă
nu  ţi-ar  fi  fost  dată  de  sus;  din  această  cauză  cel  care  m-a
predat ţie are mai mare păcat .
12  Şi  de  atunci  Pilat  căuta  să  îl  elibereze;  dar  iudeii  stri-
gau,  spunând:  Dacă  îl  eliberezi  pe  acesta,  nu  eşti  prieten  al
Cezarului; oricine se face pe el însuşi împărat vorbeşte împo-
triva Cezarului!
13 Pilat de aceea, auzind acest cuvânt, l-a dus pe Isus afară
şi s-a aşezat pe scaunul de judecată în locul numit Paviment,
iar în evreieşte, Gabata .
14 Şi era pregătirea paştelui şi cam pe la ora şase . Şi le-a spus
iudeilor: Iată Împăratul vostru .
15 Dar ei au strigat: Ia-l, ia-l, crucifică-l! Pilat le-a spus: Să
crucific pe Împăratul vostru? Preoţii de seamă au răspuns:
Nu avem împărat decât pe Cezar .
16 Aşa că li l-a predat atunci ca să fie crucificat . Şi l-au luat pe
Isus şi l-au dus de acolo .
17 ¶ Şi, purtându-şi crucea, a ieşit la locul numit al Căpăţânii,
care în evreieşte se numeşte Golgota,

18 Unde l-au crucificat şi cu el pe alţi doi, de o parte şi de
alta, iar Isus la mijloc .
19 Iar Pilat a scris un titlu şi l-a pus pe cruce . Şi era scris: ISUS
DIN NAZARET ÎMPăRATUL IUDEILOR .
20  Atunci  mulţi  dintre  iudei  au  citit  acest  titlu,  pentru  că
locul unde a fost crucificat Isus era aproape de cetate; şi era
scris în evreieşte, în greceşte şi în latineşte .
21 Atunci preoţii de seamă ai iudeilor i-au spus lui Pilat: Nu
scrie: Împăratul iudeilor, ci scrie că el a spus: Sunt Împărat
al iudeilor .
22 Pilat a răspuns: Ce am scris, am scris .
23 Atunci soldaţii, după ce l-au crucificat pe Isus, i-au luat
hainele şi le-au făcut patru părţi, câte o parte pentru fiecare
soldat, şi cămaşa; dar cămaşa era fără cusătură, ţesută în în-
tregime de sus până jos .
24 De aceea au spus între ei: Să nu o sfâşiem, ci să aruncăm
sorţi pentru ea, a cui să fie: ca să se împlinească scriptura,
care spune: Şi-au împărţit hainele mele între ei şi pe cămaşa
mea au aruncat sorţi . Soldaţii aşadar, au făcut acestea .
25 Iar lângă crucea lui Isus stătea în picioare mama lui şi sora
mamei lui, Maria, soţia lui Cleopa, şi Maria Magdalena .
26 Atunci Isus, văzând pe mama lui şi pe discipolul pe care
îl iubea stând în picioare acolo, i-a spus mamei lui: Femeie,
iată fiul tău!
27 Apoi i-a spus discipolului: Iată, mama ta! Şi din momen-
tul acela discipolul a luat-o la el acasă .
28 După aceea Isus ştiind că toate lucrurile au fost deja făcu-
te, ca să se împlinească scriptura, a spus: Mi-e sete .
29 Şi acolo s-a pus un vas plin cu oţet; şi ei, umplând un burete
cu oţet şi punându-l într-un isop, i l-au dus la gură .
30 De aceea, după ce Isus a luat oţetul, a spus: S-a sfârşit; şi,
plecându-şi capul, şi-a dat duhul .
31 De aceea iudeii, ca nu cumva să rămână trupurile pe cru-
ce în sabat, fiindcă era pregătirea (pentru că ziua aceea a sa-
batului era mare), l-au implorat pe Pilat să le zdrobească pi-
cioarele şi să fie luaţi .
32 Atunci soldaţii au venit şi au zdrobit picioarele primului
şi ale celuilalt, care fusese crucificat cu el .
33 Dar venind la Isus, când au văzut că el murise deja, nu
i-au zdrobit picioarele;
34  Ci  unul  dintre  soldaţi  i-a  străpuns  coasta  cu  o  suliţă  şi
imediat a ieşit sânge şi apă .
35 Şi cel ce a văzut a adus mărturie, şi mărturia lui este ade-
vărată; şi el ştie că vorbeşte adevărat, ca voi să credeţi .
36 Pentru că acestea s-au făcut, ca să se împlinească scriptu-
ra: Nici un os al lui nu va fi zdrobit .
37 Şi din nou altă scriptură spune: Se vor uita la cel pe care
l-au străpuns .
38 ¶ Şi după acestea Iosif din Arimateea, fiind discipol al lui
Isus, dar pe ascuns, de teama iudeilor, l-a implorat pe Pilat
să ia trupul lui Isus; şi Pilat i-a dat voie . A venit de aceea şi a
luat trupul lui Isus .
39 Şi a venit şi Nicodim, care venise la Isus mai întâi noaptea
şi a adus un amestec de smirnă şi aloe de aproape o sută de
litre .
40  Au  luat  atunci  trupul  lui  Isus  şi  l-au  înfăşurat  în  fâşii
de pânză de in, cu miresmele, cum este obiceiul la iudei să
înmormânteze .
41 Şi în locul unde a fost crucificat era o grădină şi în grădină
un mormânt nou, în care nimeni nu fusese pus vreodată .
42 Acolo aşadar l-au pus pe Isus, din cauza pregătirii iudei-
lor, pentru că mormântul era aproape .

612

Ioan  21

CApitoLuL 20

ÎN prima zi a săptămânii Maria Magdalena a venit dis-de-

dimineaţă la mormânt, pe când era încă întuneric şi a vă-

zut piatra luată de pe mormânt .
2 Atunci a alergat şi a venit la Simon Petru şi la celălalt disci-
pol, pe care îl iubea Isus şi le-a spus: Au luat pe Domnul din
mormânt şi nu ştim unde l-au pus .
3  De  aceea  Petru  şi  celălalt  discipol  au  ieşit  şi  au  venit  la
mormânt .
4 Au alergat astfel amândoi împreună şi celălalt discipol l-a
întrecut pe Petru şi a ajuns primul la mormânt .
5 Şi, aplecându-se, a văzut fâşiile de pânză întinse pe jos; to-
tuşi nu a intrat .
6 Atunci a venit Simon Petru urmându-l şi a intrat în mor-
mânt şi a văzut fâşiile de pânză pe jos .
7 Iar ştergarul, care fusese pe capul lui, nu era întins jos cu
fâşiile de pânză, ci la o parte, împăturit într-un loc .
8 Atunci a intrat şi celălalt discipol, care a ajuns primul la
mormânt şi a văzut şi a crezut .
9 Pentru că nu ştiau încă scriptura că el trebuia să învie din-
tre morţi .
10 ¶ Apoi discipolii s-au întors din nou la ei acasă .
11 Dar Maria stătea în picioare afară lângă mormânt, plân-
gând; şi pe când plângea s-a aplecat spre mormânt .
12 Şi a văzut doi îngeri în alb, şezând unul la cap şi altul la
picioare, unde fusese pus trupul lui Isus .
13 Şi ei i-au spus: Femeie, de ce plângi? Ea le-a spus: Pentru
că au luat pe Domnul meu şi nu ştiu unde l-au pus .
14 Şi după ce a spus acestea, s-a întors înapoi şi a văzut pe
Isus stând în picioare, dar nu ştia că este Isus .
15 Isus i-a spus: Femeie, de ce plângi? Pe cine cauţi? Ea, pre-
supunând  că  este  grădinarul,  i-a  spus:  Domnule,  dacă  l-ai
dus, spune-mi unde l-ai pus şi îl voi lua .
16 Isus i-a spus: Maria . Ea, întorcându-se, i-a spus: Rabuni;
care înseamnă, Învăţătorule .
17 Isus i-a spus: Nu mă atinge, căci încă nu m-am urcat la
Tatăl meu; ci du-te la fraţii mei şi spune-le: Mă urc la Tatăl
meu  şi  Tatăl  vostru  şi  la  Dumnezeul  meu  şi  Dumnezeul
vostru .
18 Maria Magdalena a venit şi a spus discipolilor că l-a văzut
pe Domnul şi că el i-a spus acestea .
19 ¶ Atunci, în seara aceleiaşi zile, fiind prima zi a săptămâ-
nii, pe când uşile, unde discipolii erau adunaţi de teama iu-
deilor, erau închise, Isus a venit şi a stat în picioare în mijloc
şi le-a spus: Pace vouă .
20 Şi, spunând aceasta, le-a arătat mâinile şi coasta sa . Atunci
discipolii s-au bucurat când l-au văzut pe Domnul .
21 Atunci Isus le-a spus din nou: Pace vouă; cum m-a trimis
Tatăl, aşa vă trimit şi eu .
22 Şi după ce a spus aceasta, a suflat peste ei şi le-a spus: Primiţi
Duhul Sfânt:
23 Oricui remiteţi păcatele, le sunt remise; şi oricui le reţineţi,
sunt reţinute .
24  Dar  Toma,  unul  dintre  cei  doisprezece,  cel  numit
Didumos, nu era cu ei când a venit Isus .
25 Ceilalţi discipoli i-au spus atunci: Am văzut pe Domnul .
Dar el le-a spus: Dacă nu văd în mâinile lui semnul cuielor şi
dacă nu pun degetul meu în semnul cuielor şi nu pun mâna
mea în coasta lui, nicidecum nu voi crede .
26 ¶ Şi după opt zile discipolii lui erau din nou înăuntru şi
Toma era cu ei; Isus a venit, uşile fiind închise, şi a stat în pi-
cioare în mijloc şi a spus: Pace vouă .

27 Atunci i-a spus lui Toma: Adu-ţi degetul aici şi priveşte
mâinile mele; şi adu-ţi mâna şi pune-o în coasta mea; şi nu fi
fără credinţă, ci fii cu credinţă .
28 Şi Toma a răspuns şi i-a zis: Domnul meu şi Dumnezeul
meu .
29 Isus i-a spus: Toma, pentru că m-ai văzut, ai crezut; bine-
cuvântaţi sunt cei ce nu au văzut şi totuşi au crezut .
30 Şi cu adevărat multe alte semne a făcut Isus în prezenţa
discipolilor săi care nu sunt scrise în această carte .
31  Dar  acestea  sunt  scrise,  ca  voi  să  credeţi  că  Isus  este
Cristosul, Fiul lui Dumnezeu; şi astfel, crezând, să aveţi via-
ţă prin numele lui .

CApitoLuL 21

DUPă acestea Isus s-a arătat din nou discipolilor la ma-

rea Tiberiadei şi s-a arătat astfel .

2 Erau împreună Simon Petru şi Toma, numit Didumos, şi
Natanael din Cana Galileei, şi fiii lui Zebedei, şi alţi doi din-
tre discipolii lui .
3 Simon Petru le-a spus: Mă duc să pescuiesc . Iar ei i-au spus:
Venim şi noi cu tine . Au plecat şi au intrat imediat într-o co-
rabie; dar, în acea noapte, nu au prins nimic .
4 Dar pe când s-a făcut dimineaţă, Isus stătea în picioare pe
ţărm; dar discipolii nu ştiau că era Isus .
5 Atunci Isus le-a spus: Copilaşilor, aveţi ceva de mâncare?
Iar ei i-au răspuns: Nu .
6 Iar el le-a spus: Aruncaţi plasa în partea dreaptă a corăbiei
şi veţi găsi . De aceea au aruncat-o şi nu o mai puteau trage
de mulţimea peştilor .
7 De aceea discipolul pe care îl iubea Isus, i-a spus lui Petru:
Este Domnul . Simon Petru, auzind aşadar că este Domnul,
s-a încins cu haina de pescar (fiindcă era gol) şi s-a aruncat
în mare .
8 Şi ceilalţi discipoli au venit cu o corăbioară, trăgând plasa
cu peşti, (pentru că nu erau departe de uscat, ci cam la două
sute de coţi) .
9 Imediat ce au ajuns pe uscat, au văzut acolo foc de cărbuni
şi peşte pus deasupra şi pâine .
10  Isus  le-a  spus:  Aduceţi  din  peştii  pe  care  i-aţi  prins
acum .
11  Simon  Petru  s-a  urcat  şi  a  tras  plasa  pe  uscat,  plină  de
peşti mari, o sută cincizeci şi trei; şi, deşi erau atâţia, nu s-a
rupt plasa .
12 Isus le-a spus: Veniţi, mâncaţi . Şi nici unul dintre discipoli
nu cuteza să îl întrebe: Cine eşti? ştiind că este Domnul .
13 Atunci Isus a venit şi a luat pâinea şi le-a dat-o, şi peştele
la fel .
14 Aceasta a fost a treia oară când s-a arătat Isus discipolilor
săi, după ce a înviat dintre morţi .
15  ¶  Şi  după  ce  au  mâncat,  Isus  i-a  spus  lui  Simon  Petru:
Simone, fiul lui Iona, mă iubeşti tu mai mult decât aceştia? El
i-a spus: Da, Doamne; tu ştii că te iubesc . Isus i-a spus: Paşte
mieluşeii mei .
16 I-a spus din nou a doua oară: Simone, fiul lui Iona, mă
iubeşti? El i-a spus: Da, Doamne; ştii că te iubesc . El i-a spus:
Păstoreşte oile mele .
17 El i-a spus a treia oară: Simone, fiul lui Iona, mă iubeşti
tu? Petru s-a mâhnit că îi spusese a treia oară: Mă iubeşti? Şi
i-a spus: Doamne, tu toate le ştii; tu ştii că te iubesc . Isus i-a
spus: Paşte oile mele .
18 Adevărat, adevărat îţi spun: Când erai tânăr, te încingeai
singur  şi  umblai  unde  voiai;  dar  când  vei  fi  bătrân,  îţi  vei

613

Fapte  2

întinde mâinile şi altul te va încinge şi te va duce unde nu
voieşti .
19  A  spus  aceasta,  arătând  cu  ce  moarte  îl  va  glorifica  pe
Dumnezeu . Şi după ce a spus aceasta, i-a zis: Urmează-mă .
20 Atunci Petru, întorcându-se, l-a văzut venind în urmă pe
discipolul pe care îl iubea Isus şi care se rezemase la cină pe
pieptul lui şi a spus: Doamne, cine este cel ce te trădează?
21 Petru, văzându-l, i-a spus lui Isus: Doamne, dar cu acesta
ce va fi?
22 Isus i-a spus: Dacă voiesc ca el să rămână în viaţă până

vin eu, ce îţi pasă? Tu, urmează-mă .
23 Atunci, a ieşit cuvântul acesta printre fraţi, că discipolul
acela nu va muri; dar Isus nu a spus că nu va muri, ci: Dacă
voiesc ca el să rămână în viaţă până vin eu, ce îţi pasă?
24 Acesta este discipolul care aduce mărturie despre acestea
şi a scris acestea; şi ştim că mărturia lui este adevărată .
25 Şi sunt de asemenea multe alte lucruri pe care le-a făcut
Isus, care, dacă s-ar fi scris unul câte unul, presupun că nici
chiar lumea însăşi nu ar putea cuprinde cărţile ce ar fi scrise .
Amin!

… Faptele Apostolilor …

Capitolul 1

AM alcătuit cea dintâi istorisire, Teofile, despre toate pe

care Isus a început, deopotrivă a le face şi a învăţa,
2 Până în ziua în care a fost primit sus, după ce prin Duhul
Sfânt a dat porunci apostolilor pe care îi alesese;
3 Cărora, de asemenea, li s-a arătat viu după suferinţa sa, prin
multe dovezi infailibile, fiind văzut de ei patruzeci de zile şi
vorbind despre lucrurile privind împărăţia lui Dumnezeu;
4 Şi fiind împreună cu ei, le-a poruncit să nu se depărteze de
Ierusalim, ci să aştepte promisiunea Tatălui, pe care, a spus
el, aţi auzit-o de la mine .
5 Pentru că Ioan într-adevăr a botezat cu apă; dar voi veţi fi
botezaţi cu Duhul Sfânt nu după multe zile .
6  ¶  De  aceea,  după  ce  s-au  adunat,  i-au  cerut,  spunând:
Doamne, în acest timp vei reinstaura împărăţia lui Israel?
7 Iar el le-a spus: Nu este treaba voastră să ştiţi timpurile sau
soroacele pe care Tatăl le-a pus în propria sa putere .
8 Ci veţi primi putere după ce Duhul Sfânt va fi venit peste
voi; şi îmi veţi fi martori deopotrivă în Ierusalim şi în toată
Iudeea şi în Samaria şi până la cea mai îndepărtată parte a
pământului .
9 Şi după ce a spus acestea, în timp ce ei se uitau, a fost înăl-
ţat; şi un nor l-a luat din ochii lor .
10 Şi în timp ce se uitau cu atenţie spre cer, pe când mergea
el în sus, atunci iată, doi bărbaţi au stat în picioare lângă ei
în haine albe,
11 Şi care au spus: Voi bărbaţi galileeni, de ce staţi în picioare
uitându-vă lung la cer? Acest Isus, care este luat de la voi în
cer, va veni în acelaşi fel cum l-aţi văzut mergând în cer .
12 ¶ Atunci s-au întors în Ierusalim din muntele numit al
Măslinilor, care este aproape de Ierusalim, la o zi de călăto-
rie în sabat .
13  Şi  când  au  intrat,  au  urcat  într-o  cameră  de  sus  unde
stăteau  deopotrivă  Petru  şi  Iacov  şi  Ioan  şi  Andrei,  Filip
şi  Toma,  Bartolomeu  şi  Matei,  Iacov  al  lui  Alfeu  şi  Simon
Zelotes şi Iuda, fratele lui Iacov .
14 Toţi aceştia, într-un gând, perseverau în rugăciune şi ce-
reri, împreună cu femeile, şi Maria mama lui Isus, şi cu fraţii
lui .
15 ¶ Şi în acele zile, Petru s-a sculat în mijlocul discipolilor şi
a spus (mulţimea numelor adunate împreună era de aproape

o sută douăzeci):
16 Bărbaţi şi fraţi, această scriptură trebuia să se împlineas-
că, pe care Duhul Sfânt prin gura lui David a spus-o dinainte
despre Iuda, care a fost călăuză celor ce au prins pe Isus .
17 Pentru că el a fost numărat cu noi şi a obţinut parte din
acest serviciu .
18 Acesta atunci a cumpărat un câmp cu răsplata nelegiuirii;
şi, căzând cu capul înainte, a pleznit în două prin mijloc şi
toate măruntaiele i s-au revărsat .
19 Şi a fost cunoscut tuturor locuitorilor din Ierusalim, în-
tr-atât  încât  câmpul  acela  este  numit  în  limba  lor  proprie
Acheldama, care este, Câmpul sângelui .
20 Fiindcă este scris în cartea Psalmilor: Să îi fie pustie locu-
inţa şi nimeni să nu locuiască în ea; şi serviciul lui de episcop
să îl ia altul .
21 De aceea, dintre aceşti bărbaţi care s-au adunat cu noi în
tot timpul în care Domnul Isus a intrat şi a ieşit printre noi,
22 Începând de la botezul lui Ioan, până la acea zi în care a
fost luat de la noi, trebuie ca unul să fie rânduit martor cu
noi al învierii sale .
23 Şi au rânduit pe doi, Iosif numit Barsaba, care era supra-
numit Iustus, şi Matia .
24 Şi s-au rugat şi au spus: Tu Doamne, care cunoşti inimile
tuturor, arată-ne pe care dintre aceşti doi l-ai ales,
25 Ca să poată lua parte la acest serviciu şi apostolie din care
Iuda prin încălcarea legii a căzut, ca să meargă la propriul
său loc .
26 Şi au dat sorţii lor; şi sorţul a căzut pe Matia; şi a fost nu-
mărat cu cei unsprezece apostoli .

CApitoLuL 2

gând la un loc .

ŞI  când  ziua  cincizecimii  se  împlinea,  erau  toţi  într-un

2 Şi dintr-o dată a venit un sunet din cer ca al unui vânt vije-
lios puternic şi a umplut toată casa unde erau ei aşezaţi .
3 Şi le-au apărut limbi despicate ca de foc şi s-au aşezat peste
fiecare dintre ei .
4 Şi toţi au fost umpluţi cu Duhul Sfânt şi au început să vor-
bească în alte limbi, cum le dădea Duhul să vorbească clar .
5 ¶ Şi erau acolo, locuind în Ierusalim, iudei, bărbaţi pioşi,
din fiecare naţiune de sub cer .

614

Fapte  3

6 Şi când aceasta s-a făcut auzită departe, mulţimea s-a adu-
nat şi era confuză, pentru că fiecare om îi auzea vorbind în
propria lui limbă .
7 Şi toţi erau uimiţi şi se minunau, spunând unii către alţii:
Iată, nu sunt toţi aceştia care vorbesc galileeni?
8 Şi cum auzim noi, fiecare în propria noastră limbă, în care
am fost născuţi?
9  Parţi  şi  mezi  şi  elamiţi  şi  locuitori  din  Mesopotamia  şi
Iudeea şi Capadochia, Pontus şi Asia,
10 Şi de asemenea Frigia şi Pamfilia, Egipt şi părţile Libiei
înspre Cirene şi străini din Roma, iudei şi prozeliţi,
11 Cretani şi arabi, îi auzim vorbind în limbile noastre fapte-
le minunate ale lui Dumnezeu .
12 Şi toţi erau uimiţi şi derutaţi, spunând unul către altul: Ce
înseamnă aceasta?
13 Iar alţii, bătându-şi joc, spuneau: Sunt plini de vin nou .
14 ¶ Dar Petru, stând în picioare cu cei unsprezece, şi-a înăl-
ţat vocea şi le-a spus: Voi bărbaţi din Iudeea şi toţi care lo-
cuiţi  la  Ierusalim,  fie-vă  cunoscută  aceasta  şi  ascultaţi  cu-
vintele mele:
15 Fiindcă aceştia nu sunt beţi, cum presupuneţi voi, fiindcă
este ora a treia a zilei .
16 Ci aceasta este ceea ce a fost spus prin profetul Ioel:
17 Şi se va întâmpla în ultimele zile, spune Dumnezeu: Voi
turna din Duhul meu peste toată făptura; şi fiii voştri şi fii-
cele voastre vor profeţi şi tinerii voştri vor vedea viziuni şi
bătrânii voştri vor visa visuri;
18 Şi de asemenea peste robii mei şi peste roabele mele voi
turna în acele zile din Duhul meu; şi vor profeţi;
19 Şi voi arăta minuni în cer deasupra şi semne în pământ
dedesubt; sânge şi foc şi vapori de fum;
20  Soarele  va  fi  transformat  în  întuneric  şi  luna  în  sânge,
înainte să vină ziua aceea mare şi însemnată a Domnului .
21 Şi se va întâmpla că oricine va chema numele Domnului
va fi salvat .
22  Voi  bărbaţi  din  Israel,  ascultaţi  aceste  cuvinte:  Isus  din
Nazaret, bărbat adeverit de Dumnezeu printre voi prin mi-
racole şi minuni şi semne, pe care Dumnezeu le-a făcut prin
el în mijlocul vostru, cum chiar voi înşivă ştiţi;
23 Pe el, fiind dat prin sfatul hotărât şi cunoaşterea dinainte
a lui Dumnezeu, voi l-aţi prins şi prin mâini nelegiuite l-aţi
crucificat şi ucis;
24 El pe care Dumnezeu l-a sculat, dezlegând durerile mor-
ţii; pentru că nu era posibil ca el să fie ţinut de ea .
25 Fiindcă David vorbeşte despre el: Eu dinainte am văzut
pe Domnul întotdeauna înaintea feţei mele, fiindcă el este la
dreapta mea, ca să nu fiu clătinat;
26 Din această cauză mi s-a bucurat inima şi limba mi s-a
veselit; peste acestea şi carnea mea se va odihni în speranţă;
27 Pentru că nu vei lăsa sufletul meu în iad, nici nu vei per-
mite Sfântului tău să vadă putrezirea .
28 Tu mi-ai făcut cunoscute căile vieţii; mă vei umple de bu-
curie cu înfăţişarea ta .
29 Bărbaţi şi fraţi, lăsaţi-mă să vă vorbesc pe faţă despre pa-
triarhul David, că el este deopotrivă mort şi îngropat şi mor-
mântul lui este cu noi până în această zi .
30 De aceea, fiind profet şi ştiind că Dumnezeu i-a jurat cu
jurământ, că din rodul coapselor sale, conform cărnii, îl va
scula pe Cristos să şadă pe tronul său;
31  El,  prevăzând,  a  vorbit  despre  învierea  lui  Cristos,  că
sufletul lui nu a fost lăsat în iad, nici carnea lui nu a văzut
putrezirea .

32  Pe  acest  Isus  l-a  sculat  Dumnezeu,  pentru  care  noi  toţi
suntem martori .
33 De aceea fiind înălţat prin mâna dreaptă a lui Dumnezeu
şi primind de la Tatăl promisiunea Duhului Sfânt, a vărsat
aceasta ce vedeţi şi auziţi voi acum .
34 Fiindcă David nu s-a urcat la ceruri; dar el însuşi spune:
DOMNUL a spus Domnului meu: Şezi la dreapta mea,
35 Până fac pe duşmanii tăi aşternutul piciorului tău .
36  De  aceea  toată  casa  lui  Israel  să  ştie  cu  siguranţă,  că
Dumnezeu l-a făcut pe acest Isus pe care voi l-aţi crucificat,
deopotrivă Domn şi Cristos .
37 ¶ Şi când au auzit, au fost străpunşi în inimile lor şi i-au
spus  lui  Petru  şi  celorlalţi  apostoli:  Bărbaţi  şi  fraţi,  ce  să
facem?
38 Iar Petru le-a spus: Pocăiţi-vă şi fiecare dintre voi să fie
botezat în numele lui Isus Cristos pentru iertarea păcatelor,
şi veţi primi darul Duhului Sfânt .
39 Fiindcă a voastră este promisiunea şi a copiilor voştri şi
a tuturor care sunt departe, atâţia câţi Domnul Dumnezeul
nostru va chema .
40  Şi  cu  multe  alte  cuvinte  a  adeverit  şi  a  îndemnat,  spu-
nând: Salvaţi-vă din această generaţie perversă .
41  Atunci  cei  ce  au  primit  cu  bucurie  cuvântul  lui  au  fost
botezaţi; şi în aceeaşi zi le-au fost adăugate aproape trei mii
de suflete .
42 ¶ Şi continuau stăruitor în doctrina apostolilor şi părtăşie
şi frângerea pâinii şi rugăciuni .
43 Şi frică a venit peste fiecare suflet; şi multe minuni şi sem-
ne au fost făcute prin apostoli .
44 Şi toţi care au crezut erau în acelaşi loc şi aveau toate lu-
crurile în comun;
45 Şi îşi vindeau proprietăţile şi bunurile şi le împărţeau tu-
turor, aşa cum avea fiecare nevoie .
46 Şi, continuând în fiecare zi într-un gând în templu şi frân-
gând pâine din casă în casă, îşi mâncau mâncarea cu veselie
şi simplitate a inimii,
47 Lăudând pe Dumnezeu şi având favoare înaintea între-
gului popor . Şi Domnul adăuga bisericii în fiecare zi pe cei
ce erau salvaţi .

CApitoLuL 3

găciunii, a noua .

ŞI Petru şi Ioan s-au urcat împreună la templu la ora ru-

2 Şi un anumit bărbat, şchiop din pântecele mamei lui, pe
care îl puneau în fiecare zi la poarta templului care se chea-
mă Frumoasă, era adus să ceară milostenii de la cei care in-
trau în templu;
3 Acesta, văzându-i pe Petru şi Ioan aproape să intre în tem-
plu, le-a cerut milostenie .
4 Şi Petru, uitându-se cu atenţie la el, împreună cu Ioan, a
spus: Uită-te la noi .
5 Iar el s-a uitat atent la ei, aşteptând să primească ceva de
la ei .
6 Atunci Petru a spus: Argint şi aur eu nu am; dar ceea ce
am îţi dau; în numele lui Isus Cristos din Nazaret, ridică-te
şi umblă .
7 Şi l-a luat de mâna dreaptă şi l-a ridicat; şi îndată picioarele
lui şi încheieturile gleznelor s-au întărit .
8 Şi, sărind, a stat pe picioare şi a umblat şi a intrat în templu
cu ei, umblând şi sărind şi lăudând pe Dumnezeu .
9  Şi  toţi  oamenii  l-au  văzut  umblând  şi  lăudând  pe
Dumnezeu;

615

Fapte  4

10 Şi l-au recunoscut că era cel care şedea pentru milostenii
la poarta Frumoasă a templului; şi au fost umpluţi de mirare
şi uimire la ceea ce i s-a întâmplat .
11 Şi pe când şchiopul care fusese vindecat se ţinea de Petru
şi Ioan, tot poporul alerga împreună la ei în porticul numit
al lui Solomon, minunându-se tare .
12 ¶ Şi când a văzut Petru, a răspuns poporului: Bărbaţi isra-
eliţi, de ce vă minunaţi de aceasta? Sau de ce priviţi cu aten-
ţie la noi, ca şi cum prin propria noastră putere sau sfinţenie
l-am făcut să umble?
13  Dumnezeul  lui  Avraam  şi  al  lui  Isaac  şi  al  lui  Iacob,
Dumnezeul  taţilor  noştri,  a  glorificat  pe  Fiul  său  Isus;  pe
care voi l-aţi trădat şi l-aţi negat în prezenţa lui Pilat, când el
era hotărât să îi dea drumul .
14 Dar voi aţi negat pe Cel Sfânt şi Drept şi aţi cerut un băr-
bat, un ucigaş, să vă fie dat;
15 Şi aţi ucis pe Prinţul vieţii, pe care Dumnezeu l-a înviat
dintre morţi; despre care noi suntem martori .
16  Şi  prin  credinţa  în  numele  lui,  numele  lui  l-a  întărit  pe
acest om, pe care îl vedeţi şi îl cunoaşteţi; chiar credinţa care
este prin el i-a dat această sănătate deplină în prezenţa voas-
tră a tuturor .
17 Şi acum, fraţilor, ştiu că prin ignoranţă aţi lucrat acestea,
precum şi conducătorii voştri .
18  Dar  lucrurile  acelea,  pe  care  Dumnezeu  le-a  arătat  di-
nainte prin gura tuturor profeţilor săi, că Cristos va suferi,
le-a împlinit aşa .
19 ¶ De aceea pocăiţi-vă şi întoarceţi-vă, ca păcatele voastre
să fie şterse când vor veni timpurile de răcorire din prezenţa
Domnului;
20  Şi  el  va  trimite  pe  cel  dinainte  predicat  vouă,  pe  Isus
Cristos;
21 Pe care cerul trebuie să îl primească până la timpurile re-
stituirii tuturor lucrurilor, pe care Dumnezeu le-a spus prin
gura tuturor sfinţilor săi profeţi de când a început lumea .
22  Fiindcă  Moise  într-adevăr  spunea  taţilor:  Domnul
Dumnezeul vostru vă va ridica un profet dintre fraţii voş-
tri,  asemenea  mie;  pe  el  să  îl  ascultaţi  în  toate,  orice  vă  va
spune .
23 Şi se va întâmpla, că fiecare suflet care nu va asculta pe
acel profet, va fi nimicit din popor .
24 Şi de asemenea toţi profeţii, de la Samuel şi cei care au ur-
mat, toţi câţi au vorbit, tot aşa au prezis despre aceste zile .
25  Voi  sunteţi  fiii  profeţilor  şi  ai  legământului  pe  care
Dumnezeu l-a făcut cu taţii noştri, spunând lui Avraam: Şi în
sămânţa ta vor fi binecuvântate toate familiile pământului .
26 Mai întâi la voi, Dumnezeu, sculând pe Fiul său Isus, l-a
trimis  să  vă  binecuvânteze,  în  întoarcerea  fiecăruia  dintre
voi de la nelegiuirile sale .

CApitoLuL 4

ŞI pe când vorbeau ei poporului, preoţii şi căpetenia tem-

plului şi saducheii au venit peste ei,

2 Fiind mâhniţi că ei învăţau poporul şi predicau prin Isus
învierea dintre morţi .
3 Şi au pus mâinile pe ei şi i-au închis până a doua zi; fiindcă
era deja seară .
4 Dar mulţi dintre cei ce au auzit cuvântul au crezut; şi nu-
mărul bărbaţilor era cam cinci mii .
5 ¶ Şi s-a întâmplat că de dimineaţă, conducătorii lor şi bă-
trânii şi scribii,
6 Şi Ana, înaltul preot, şi Caiafa şi Ioan şi Alexandru şi atâţia

câţi erau din familia înaltului preot, s-au adunat împreună
la Ierusalim .
7 Şi după ce i-au pus în mijloc, au întrebat: În ce putere, sau
în numele cui aţi făcut voi aceasta?
8 Atunci Petru, umplut cu Duhul Sfânt, le-a spus: Voi con-
ducători ai poporului şi bătrâni ai Israelului,
9 Dacă suntem noi astăzi cercetaţi despre fapta bună făcută
omului neputincios, cum a fost el făcut sănătos;
10 Să vă fie cunoscut tuturor şi întregului popor al lui Israel
că, în numele lui Isus Cristos din Nazaret, pe care voi l-aţi
crucificat, pe care Dumnezeu l-a înviat dintre morţi, prin el
omul acesta stă în picioare înaintea voastră sănătos .
11 Aceasta este piatra care a fost făcută de nimic de voi con-
structorii, care a devenit capul colţului temeliei .
12 Nici nu este salvare în nimeni altul; fiindcă nu este nici un
alt nume sub cer, dat printre oameni, prin care noi trebuie
să fim salvaţi .
13 Şi, când au văzut cutezanţa lui Petru şi Ioan şi au înţeles
că erau oameni fără carte şi needucaţi, s-au minunat; şi i-au
recunoscut că fuseseră cu Isus .
14 Şi, privind pe omul care fusese vindecat, stând în picioare
cu ei, nu puteau spune nimic împotrivă .
15 ¶ Dar după ce le-au poruncit să iasă afară din consiliu,
s-au sfătuit între ei,
16  Spunând:  Ce  vom  face  acestor  oameni?  Pentru  că  într-
adevăr, prin ei, s-a făcut un mare miracol cunoscut tuturor
locuitorilor din Ierusalim; şi nu putem nega .
17 Dar ca nu cumva să se răspândească mai departe printre
oameni, să îi ameninţăm cu severitate, ca să nu mai vorbeas-
că în numele acesta nici unui om .
18 Şi i-au chemat şi le-au poruncit să nu vorbească deloc, nici
să înveţe în numele lui Isus .
19 Dar Petru şi Ioan au răspuns şi le-au zis: Judecaţi voi dacă
este  drept  înaintea  lui  Dumnezeu  să  ascultăm  de  voi  mai
mult decât de Dumnezeu .
20 Fiindcă noi nu putem decât să vorbim lucrurile pe care
le-am văzut şi le-am auzit .
21 Şi după ce i-au mai ameninţat, i-au lăsat să plece, negă-
sind nimic cum să îi pedepsească, din cauza poporului; pen-
tru că toţi glorificau pe Dumnezeu pentru cele făcute .
22 Fiindcă omul asupra căruia s-a făcut acest miracol al vin-
decării avea peste patruzeci de ani .
23 ¶ Şi după ce li s-a dat drumul, au mers la ai lor şi au poves-
tit tot ce le-au spus preoţii de seamă şi bătrânii .
24 Şi când au auzit şi-au ridicat vocea către Dumnezeu într-
un singur gând şi spuneau: Doamne, tu eşti Dumnezeu, care
ai făcut cerul şi pământul şi marea şi tot ce este în ele;
25 Tu care ai spus prin gura servitorului tău David: De ce
s-au  dezlănţuit  păgânii  şi  oamenii  îşi  închipuie  lucruri
deşarte?
26 Împăraţii pământului s-au ridicat în picioare şi conducă-
torii s-au adunat împreună împotriva Domnului şi împotri-
va Cristosului său .
27  Căci  cu  adevărat,  împotriva  sfântului  tău  copil  Isus,
pe  care  l-ai  uns,  s-au  adunat  împreună  deopotrivă  Irod  şi
Pontius Pilat cu neamurile şi poporul lui Israel,
28 Pentru a face atâtea câte mâna ta şi sfatul tău au predes-
tinat să fie făcute .
29 Şi acum, Doamne, priveşte ameninţările lor; şi dă servito-
rilor tăi să vorbească cuvântul tău cu toată cutezanţa,
30 Ca prin întinderea mâinii tale să vindeci; şi semne şi mi-
nuni să fie făcute prin numele Sfântului tău copil Isus .

616

Fapte  5

31 Şi după ce s-au rugat, locul în care s-au adunat împreună
s-a clătinat; şi ei toţi au fost umpluţi cu Duhul Sfânt şi vor-
beau cuvântul lui Dumnezeu cu cutezanţă .
32 ¶ Şi mulţimea celor care au crezut erau într-o singură ini-
mă şi într-un suflet; şi nici unul nu spunea despre cele ce le
avea că erau ale lui; ci le aveau toate în comun .
33 Şi cu mare putere apostolii dădeau mărturie despre învie-
rea Domnului Isus; şi mare har era peste ei toţi .
34 Fiindcă nu era nici unul între ei care să ducă lipsă; căci
câţi  erau  proprietari  de  pământuri  sau  case,  le  vindeau  şi
aduceau preţurile lucrurilor vândute .
35 Şi le puneau jos, la picioarele apostolilor; şi împărţirea se
făcea fiecărui om după cum avea nevoie .
36  Şi  Iose,  care  a  fost  supranumit  de  apostoli  Barnaba,
(care este, fiind tradus, Fiul mângâierii,) un levit, născut în
Cipru,
37 Având pământul lui, l-a vândut şi a adus banii şi i-a pus la
picioarele apostolilor .

CApitoLuL 5

DAR  un  anumit  bărbat,  numit  Anania,  cu  soţia  lui,

Safira, au vândut o proprietate,

2 Şi a păstrat din preţ, soţia lui ştiind şi ea în ascuns; şi au
adus o anumită parte şi au pus-o la picioarele apostolilor .
3 Dar Petru a spus: Anania, de ce a umplut Satan inima ta să
minţi pe Duhul Sfânt şi să păstrezi din preţul pământului?
4  Cât  timp  îţi  rămânea,  nu  rămânea  al  tău?  Şi  după  ce  a
fost vândut, nu a fost în propria ta putere? De ce ai conce-
put lucrul acesta în inima ta? Nu pe oameni ai minţit, ci pe
Dumnezeu .
5 Iar Anania, auzind aceste cuvinte, a căzut jos şi şi-a dat du-
hul; şi mare frică a venit peste cei ce au auzit acestea .
6  Şi  tinerii  s-au  sculat,  l-au  învelit  şi  l-au  dus  afară  şi  l-au
îngropat .
7 Şi s-a întâmplat cam la trei ore după aceea, că a intrat soţia
lui, neştiind ce s-a făcut .
8 Iar Petru i-a răspuns: Spune-mi dacă cu atât aţi vândut pă-
mântul? Iar ea a spus: Da, cu atât .
9 Atunci Petru i-a spus: Cum de v-aţi înţeles voi împreună
să ispitiţi pe Duhul Domnului? Iată, picioarele celor care au
îngropat pe soţul tău sunt la uşă şi te vor duce afară .
10 Atunci, îndată a căzut jos la picioarele lui şi şi-a dat duhul;
şi tinerii au intrat şi au găsit-o moartă şi ducând-o afară, au
îngropat-o lângă soţul ei .
11 Şi mare frică a venit peste toată biserica şi peste toţi câţi
au auzit acestea .
12  ¶  Şi  prin  mâinile  apostolilor  s-au  făcut  multe  semne  şi
minuni printre oameni; (şi toţi erau cu un gând în porticul
lui Solomon .
13 Dar dintre ceilalţi nu cuteza nici un om să li se alăture;
dar poporul îi preamărea .
14  Şi  tot  mai  mulţi  credincioşi  erau  adăugaţi  Domnului,
mulţimi deopotrivă de bărbaţi şi femei) .
15 Într-atât de mult încât duceau afară în străzi pe bolnavi
şi îi puneau pe paturi şi pe saltele, ca măcar umbra lui Petru,
trecând pe acolo, să îi poată învălui pe unii din ei .
16  Şi  a  venit  de  asemenea  mulţime  din  cetăţile  din  jur  la
Ierusalim,  aducând  bolnavi  şi  pe  cei  care  erau  chinuiţi  de
duhuri necurate; şi au fost vindecaţi fiecare .
17 ¶ Atunci înaltul preot s-a sculat şi toţi cei împreună cu
el,  (aceştia  fiind  partida  saducheilor)  şi  au  fost  umpluţi  de
indignare;

18 Şi şi-au pus mâinile pe apostoli şi i-au pus în închisoarea
comună .
19 Dar îngerul Domnului, în timpul nopţii, a deschis uşile
închisorii şi i-a condus afară şi a spus:
20 Duceţi-vă, staţi în picioare şi vorbiţi poporului în templu
toate cuvintele vieţii acesteia .
21 Şi, când au auzit, au intrat în templu la răsăritul soarelui şi
îi învăţau . Dar înaltul preot şi cei cu el, au venit şi au convo-
cat consiliul şi sfatul bătrânilor copiilor lui Israel şi au trimis
la închisoare să îi aducă .
22 Şi când ofiţerii au venit şi nu i-au găsit în închisoare, s-au
întors şi au povestit,
23  Spunând:  Într-adevăr,  am  găsit  închisoarea  închisă  cu
toate în siguranţă şi paznicii stând afară în faţa uşilor; dar
când am deschis, nu am găsit pe nimeni înăuntru .
24 Şi când înaltul preot şi căpetenia templului şi preoţii de
seamă au auzit aceste cuvinte, erau derutaţi în legătură cu
acestea, până unde se va ajunge cu aceasta .
25 Atunci a venit unul şi le-a povestit, spunând: Iată, bărba-
ţii pe care i-aţi pus în închisoare stau în picioare în templu
şi învaţă poporul .
26  ¶  Atunci  s-a  dus  căpetenia  împreună  cu  ofiţerii  şi  i-au
adus fără violenţă fiindcă se temeau de popor, ca nu cumva
să fie împroşcaţi cu pietre .
27 Şi după ce i-au adus, i-au aşezat în faţa consiliului; şi înal-
tul preot i-a întrebat,
28 Spunând: Nu v-am poruncit noi cu tărie să nu îi învăţaţi
în numele acesta? Şi iată, aţi umplut Ierusalimul cu doctrina
voastră şi vreţi să aduceţi sângele acestui om peste noi .
29 Atunci Petru şi apostolii au răspuns şi au zis: Trebuie să
ascultăm de Dumnezeu mai degrabă decât de oameni .
30 Dumnezeul taţilor noştri l-a înviat pe Isus, pe care l-aţi
ucis şi atârnat pe un lemn .
31 Pe el l-a înălţat Dumnezeu cu dreapta sa pentru a fi Prinţ şi
Salvator, pentru a da pocăinţă lui Israel şi iertarea păcatelor .
32 Şi noi suntem martorii lui despre aceste lucruri; şi la fel
este Duhul Sfânt, pe care l-a dat Dumnezeu celor ce ascultă
de el .
33 Când au auzit, îi tăia la inimă şi s-au sfătuit să îi ucidă .
34  Atunci  s-a  sculat  unul  în  consiliu,  un  fariseu,  numit
Gamaliel, un învăţător al legii, onorat printre toţi oamenii şi
a poruncit să îi scoată puţin afară pe apostoli .
35 Şi le-a spus: Voi bărbaţi ai Israelului, aveţi grijă la voi înşi-
vă ce vreţi să faceţi în legătură cu aceşti oameni .
36 Fiindcă înainte de aceste zile s-a sculat Teuda, lăudându-
se a fi cineva, la care s-au unit un număr de bărbaţi, aproape
patru sute . Acesta a fost ucis, şi toţi câţi ascultau de el, au fost
împrăştiaţi şi făcuţi de nimic .
37 După acesta s-a sculat Iuda din Galileea, în zilele impo-
zitării, şi a atras mult popor după el; şi el a pierit; şi toţi câţi
ascultau de el au fost risipiţi .
38 Şi acum vă spun: Depărtaţi-vă de aceşti oameni şi lăsaţi-
i în pace; pentru că dacă acest sfat sau această lucrare este
de la oameni, va fi nimicită .
39 Dar dacă este din Dumnezeu, nu sunteţi în stare să o ni-
miciţi; ca nu cumva, să vă aflaţi luptând chiar împotriva lui
Dumnezeu .
40 Şi au fost de acord cu el; şi după ce i-au chemat pe apostoli
şi  i-au  bătut,  le-au  poruncit  să  nu  vorbească  în  numele  lui
Isus; şi le-au dat drumul .
41 ¶ Şi au plecat atunci din faţa consiliului, bucurându-se că
au  fost  consideraţi  demni  să  îndure  ruşine  pentru  numele

617

Fapte  7

lui .
42 Şi în fiecare zi, în templu şi în fiecare casă, nu au încetat să
îi înveţe şi să predice pe Isus Cristos .

CApitoLuL 6

ŞI  în  acele  zile,  înmulţindu-se  numărul  discipolilor,  s-a

ridicat o cârtire a grecilor împotriva evreilor, pentru că

văduvele lor erau neglijate în servirea zilnică .
2 Atunci, cei doisprezece au chemat la ei mulţimea discipo-
lilor şi au spus: Nu se cuvine ca noi să părăsim cuvântul lui
Dumnezeu şi să servim la mese .
3 De aceea fraţilor, alegeţi dintre voi şapte bărbaţi cu o măr-
turie bună, plini de Duhul Sfânt şi înţelepciune, pe care noi
să îi punem peste această nevoie .
4  Iar  pe  noi  ne  vom  da  necontenit  rugăciunii  şi  servirii
cuvântului .
5 Şi cuvântul a plăcut înaintea întregii mulţimi; şi au ales pe
Ştefan,  un  bărbat  plin  de  credinţă  şi  de  Duhul  Sfânt,  şi  pe
Filip şi Procor şi Nicanor şi Timon şi Parmena şi Nicolae, un
prozelit din Antiohia,
6 Pe care i-au adus înaintea apostolilor; şi după ce s-au rugat,
şi-au pus mâinile peste ei .
7 Şi cuvântul lui Dumnezeu a crescut; şi numărul discipo-
lilor s-a înmulţit mult în Ierusalim; şi o mare mulţime din
preoţi au fost obedienţi credinţei .
8 ¶ Şi Ştefan, plin de credinţă şi putere, făcea mari minuni şi
miracole printre oameni .
9 Atunci s-au sculat unii din sinagoga care este numită a li-
bertinilor, şi cirenieni şi alexandrini şi dintre cei din Cilicia
şi din Asia, dezbătând cu Ştefan .
10 Şi nu au fost în stare să se împotrivească înţelepciunii şi
duhului prin care vorbea .
11  Atunci  au  mituit  bărbaţi  care  au  spus:  L-am  auzit  vor-
bind  cuvinte  blasfemiatoare  împotriva  lui  Moise  şi  a  lui
Dumnezeu .
12 Şi au întărâtat poporul şi pe bătrâni şi pe scribi; şi au venit
peste el şi l-au prins şi l-au dus la consiliu,
13 Şi au pus martori falşi, care spuneau: Acest om nu înce-
tează să vorbească cuvinte blasfemiatoare împotriva acestui
loc sfânt şi a legii;
14 Fiindcă l-am auzit spunând că acest Isus din Nazaret va
distruge locul acesta şi va schimba obiceiurile pe care ni le-a
dat Moise .
15 Şi toţi care şedeau în consiliu, uitându-se cu atenţie la el,
vedeau faţa lui ca faţa unui înger .

CApitoLuL 7

ATUNCI înaltul preot a spus: Aşa stau lucrurile?

2 Iar el a spus: Bărbaţi, fraţi şi taţi, ascultaţi! Dumnezeul
gloriei  a  apărut  tatălui  nostru  Avraam,  când  era  în
Mesopotamia, înainte să locuiască el în Haran,
3 Şi i-a spus: Ieşi din ţara ta şi din familia ta, şi vino în ţara
pe care ţi-o voi arăta .
4 Atunci, ieşind din ţara caldeilor, a locuit în Haran; şi de
acolo, când tatăl lui a murit, l-a strămutat în această ţară, în
care locuiţi voi acum .
5 Dar nu i-a dat moştenire în ea, nici cât să îşi pună piciorul
jos; totuşi a promis că i-o va da lui ca posesiune şi seminţei
lui după el, pe când el încă nu avea copil .
6 Şi astfel Dumnezeu a spus că sămânţa lui va fi temporar
locuitoare într-o ţară străină, şi că aceia o vor aduce în robie
şi se vor purta rău cu ea patru sute de ani .

7  Şi  naţiunea  căreia  îi  vor  fi  ei  în  robie,  eu  o  voi  judeca,  a
spus  Dumnezeu;  şi  după  aceea  vor  ieşi  şi  îmi  vor  servi  în
acest loc .
8 Şi i-a dat legământul circumciziei; şi aşa l-a născut pe Isaac
şi l-a circumcis în a opta zi; şi Isaac pe Iacob; şi Iacob pe cei
doisprezece patriarhi .
9  Şi  patriarhii,  împinşi  de  invidie,  l-au  vândut  pe  Iosif  în
Egipt; dar Dumnezeu era cu el .
10 Şi l-a eliberat din toate nenorocirile lui şi i-a dat favoare şi
înţelepciune înaintea lui Faraon, împăratul Egiptului; şi l-a
făcut guvernator peste Egipt şi peste toată casa lui .
11 Şi peste toată ţara Egiptului şi a Canaanului a venit o mare
secetă şi mare nenorocire; şi taţii noştri nu găseau mâncare .
12 Dar când Iacob a auzit că în Egipt era grâu, a trimis întâi
pe taţii noştri .
13 Şi la a doua venire, Iosif s-a făcut cunoscut fraţilor săi; şi
familia lui Iosif s-a făcut cunoscută lui Faraon .
14 Atunci Iosif a trimis şi a chemat la el pe tatăl său, Iacob, şi
toată familia lui, cu şaptezeci şi cinci de suflete .
15 Aşa a coborât Iacob în Egipt şi a murit, el şi taţii noştri .
16 Şi au fost duşi în Sihem şi puşi în mormântul pe care îl
cumpărase Avraam pentru o sumă de bani de la fiii lui Emor,
tatăl lui Sihem .
17  ¶  Dar  când  s-a  apropiat  timpul  promisiunii,  pe  care
Dumnezeu o jurase lui Avraam, poporul a crescut şi s-a în-
mulţit în Egipt,
18 Până când s-a ridicat alt împărat care nu îl cunoştea pe
Iosif .
19 Acesta a lucrat cu viclenie cu rudele noastre şi s-a purtat
rău cu taţii noştri, aşa că au lepădat pe pruncii lor, ca să nu
trăiască .
20 În timpul acela s-a născut Moise şi era deosebit de frumos
şi a crescut în casa tatălui său timp de trei luni;
21  Şi  după  ce  a  fost  aruncat,  fiica  lui  Faraon  l-a  luat  şi  l-a
crescut ca fiu al ei .
22 Şi Moise a fost învăţat în toată înţelepciunea egiptenilor şi
era puternic în cuvinte şi în fapte .
23 Şi după ce a împlinit patruzeci de ani, i-a venit în inimă să
viziteze pe fraţii lui, copiii lui Israel .
24 Şi văzând pe unul nedreptăţit, l-a apărat şi a făcut drepta-
te celui asuprit şi l-a lovit pe egiptean;
25  Fiindcă  presupunea  că  fraţii  lui  vor  înţelege  cum
Dumnezeu,  prin  mâna  lui,  le  va  da  salvare;  dar  nu  au
înţeles .
26 Şi în ziua următoare s-a arătat el însuşi celor ce s-au certat
şi îi îndemna la pace, spunând: Domnilor, voi sunteţi fraţi;
de ce vă nedreptăţiţi unul pe altul?
27 Dar cel ce l-a nedreptăţit pe aproapele său l-a împins la o
parte, spunând: Cine te-a făcut conducător şi judecător pes-
te noi?
28 Doreşti să mă ucizi, aşa cum ai făcut ieri cu egipteanul?
29 Atunci, la acest cuvânt, Moise a fugit şi a fost străin în
ţara lui Madian, unde a născut doi fii .
30 ¶ Şi după ce s-au împlinit patruzeci de ani, i s-a arătat în
pustia muntelui Sinai un înger al Domnului, într-o flacără
de foc într-un rug .
31 Când Moise a văzut, s-a minunat de privelişte; şi pe când
s-a apropiat el să privească, vocea Domnului a venit la el,
32  Spunând:  Eu  sunt  Dumnezeul  taţilor  tăi,  Dumnezeul
lui Avraam şi Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacob .
Atunci Moise a tremurat şi nu a cutezat să privească .
33  Atunci  Domnul  i-a  spus:  Scoate-ţi  încălţămintea  din

618

Fapte  8

picioarele tale, fiindcă locul în care stai în picioare este pă-
mânt sfânt .
34 Am văzut, am văzut asuprirea poporului meu care este în
Egipt şi am auzit gemetele lor şi am coborât să îi eliberez . Şi
acum, vino, te voi trimite în Egipt .
35  Acest  Moise,  pe  care  l-au  negat,  spunând:  Cine  te-a  fă-
cut  pe  tine  conducător  şi  judecător?  Pe  acesta  l-a  trimis
Dumnezeu să fie conducător şi eliberator prin mâna îngeru-
lui care i s-a arătat în rug .
36 Acesta i-a condus afară, după ce a făcut minuni şi semne
în ţara Egiptului şi în Marea Roşie şi în pustie patruzeci de
ani .
37 Acesta este acel Moise, care a spus fiilor lui Israel: Un pro-
fet vă va ridica Domnul Dumnezeul vostru dintre fraţii voş-
tri, asemenea mie; pe el să îl ascultaţi .
38 Acesta este cel care a fost în biserica din pustie cu îngerul
care i-a vorbit în muntele Sinai şi cu taţii noştri; care a primit
oracolele vii să ni le dea nouă;
39  Căruia  taţii  noştri  au  refuzat  să  îi  dea  ascultare,  şi  l-au
respins, şi în inimile lor s-au întors în Egipt,
40 Spunând lui Aaron: Fă-ne dumnezei să meargă înaintea
noastră; cât despre acest Moise, care ne-a condus afară din
ţara Egiptului, nu ştim ce i s-a întâmplat .
41 Şi au făcut un viţel în acele zile şi au oferit sacrificii idolu-
lui şi s-au bucurat în faptele propriilor lor mâini .
42 ¶ Atunci Dumnezeu s-a întors şi i-a predat să se închine
oştirii  cerului;  aşa  cum  este  scris  în  cartea  profeţilor:  Voi,
casa  lui  Israel,  mi-aţi  oferit  patruzeci  de  ani  în  pustie  vite
înjunghiate şi sacrificii?
43 Da, aţi luat tabernacolul lui Moloh şi steaua dumnezeului
vostru Remfan, statuete pe care le-aţi făcut ca să vă închinaţi
lor; şi vă voi strămuta dincolo de Babilon .
44  Taţii  noştri  aveau  tabernacolul  mărturiei  în  pustie,  aşa
cum poruncise, vorbind lui Moise, ca să îl facă după modelul
pe care îl văzuse;
45 Pe care şi taţii noştri care au urmat, l-au adus cu Isus în
stăpânirea neamurilor, pe care Dumnezeu le-a alungat dina-
intea feţei taţilor noştri, până în zilele lui David,
46 Care a găsit favoare înaintea lui Dumnezeu şi a cerut să
găsească un tabernacol pentru Dumnezeul lui Iacob .
47 Iar Solomon i-a zidit o casă .
48 Totuşi, cel Preaînalt nu locuieşte în temple făcute de mâi-
ni; după cum spune profetul:
49 Cerul este tronul meu şi pământul este aşternutul picio-
rului meu; ce casă îmi veţi zidi, spune Domnul; sau care este
locul odihnei mele?
50 Nu a făcut mâna mea toate acestea?
51 ¶ Voi, îndărătnici şi necircumcişi în inimă şi urechi, voi
întotdeauna vă împotriviţi Duhului Sfânt; ca taţii voştri, aşa
şi voi .
52  Pe  care  din  profeţi  nu  i-au  persecutat  taţii  voştri?  Şi  au
ucis pe cei care au arătat mai dinainte despre venirea Celui
Drept; căruia i-aţi fost voi acum trădători şi ucigaşi;
53  Care  aţi  primit  legea  prin  mijlocirea  îngerilor  şi  nu  aţi
păzit-o .
54 ¶ Când au auzit ei acestea, îi tăia în inimă şi scrâşneau din
dinţi asupra lui .
55 Dar el, fiind plin de Duhul Sfânt, se uita cu atenţie în cer
şi a văzut gloria lui Dumnezeu şi pe Isus stând în picioare la
dreapta lui Dumnezeu,
56  Şi  a  spus:  Iată,  văd  cerurile  deschise  şi  pe  Fiul  omului
stând în picioare la dreapta lui Dumnezeu .

57 Atunci au strigat cu voce tare şi şi-au astupat urechile, şi
într-un gând au alergat asupra lui;
58 Şi l-au scos din cetate şi l-au împroşcat cu pietre; şi mar-
torii şi-au pus hainele jos la picioarele unui tânăr, al cărui
nume era Saul .
59 Şi l-au împroşcat cu pietre pe Ştefan, care invoca şi spu-
nea: Doamne Isuse, primeşte duhul meu .
60 Şi, îngenunchind, a strigat cu voce tare: Doamne, nu le ţine
în seamă păcatul acesta . Şi, spunând aceasta, a adormit .

Capitolul 8

ŞI Saul a fost de acord cu uciderea lui . Iar în timpul ace-

la  a  fost  o  mare  persecuţie  împotriva  bisericii  care  era
la  Ierusalim;  şi  toţi  au  fost  împrăştiaţi  prin  toate  regiunile
Iudeei şi Samariei, exceptând apostolii .
2 Şi bărbaţi pioşi l-au dus pe Ştefan şi au făcut pentru el un
mare bocet .
3 Cât despre Saul, prăpădea biserica, intrând în fiecare casă;
şi, târând deopotrivă bărbaţi şi femei, îi preda la închisoare .
4 ¶ De aceea cei împrăştiaţi au mers pretutindeni, predicând
cuvântul .
5 Atunci Filip a coborât la cetatea Samariei şi le-a predicat
pe Cristos .
6  Şi  oamenii  într-un  gând  au  dat  atenţie  celor  vorbite  de
Filip, auzind şi văzând miracolele pe care le făcea .
7 Fiindcă din mulţi posedaţi ieşeau duhuri necurate, strigând
cu voce tare; şi mulţi paralizaţi şi şchiopi au fost vindecaţi .
8 Şi era mare bucurie în acea cetate .
9 Şi un anume bărbat, numit Simon, era dinainte în cetate
folosind magia şi fermecând oamenii Samariei, spunând că
el însuşi este cineva mare;
10  Căruia  toţi  îi  dădeau  atenţie,  de  la  cel  mai  mic  la  cel
mai  mare,  spunând:  Acest  om  este  puterea  cea  mare  a  lui
Dumnezeu .
11 Şi îi dădeau atenţie, din cauză că de mult timp îi ferme-
case cu vrăjitorii .
12 Dar când l-au crezut pe Filip, predicând despre lucrurile
împărăţiei lui Dumnezeu şi numele lui Isus Cristos, au fost
botezaţi şi bărbaţi şi femei .
13 Atunci chiar Simon însuşi a crezut; şi după ce a fost bo-
tezat, continua cu Filip şi se minuna, privind miracolele şi
semnele care erau făcute .
14  ¶  Şi  când  apostolii  care  erau  în  Ierusalim  au  auzit  că
Samaria a primit cuvântul lui Dumnezeu, au trimis la ei pe
Petru şi Ioan;
15 Care, după ce au coborât, s-au rugat pentru ei să primeas-
că Duhul Sfânt;
16 (Fiindcă până atunci nu căzuse peste nici unul dintre ei;
doar că erau botezaţi în numele Domnului Isus .)
17  Atunci  şi-au  pus  mâinile  peste  ei  şi  au  primit  Duhul
Sfânt .
18 Şi când a văzut Simon că prin punerea mâinilor apostoli-
lor a fost dat Duhul Sfânt, le-a oferit bani,
19 Spunând: Daţi-mi şi mie această putere, ca pe oricine pun
mâinile, să primească Duhul Sfânt .
20 Dar Petru i-a spus: Arginţii tăi să piară cu tine, pentru
că te-ai gândit că darul lui Dumnezeu poate fi cumpărat cu
bani .
21 Tu nu ai nici parte nici sorţ în acest lucru; fiindcă inima ta
nu este dreaptă înaintea lui Dumnezeu .
22 Pocăieşte-te aşadar de această stricăciune a ta şi imploră
pe Dumnezeu, dacă îţi poate fi cumva iertat gândul inimii

619

Fapte  9

tale .
23 Pentru că îmi dau seama că eşti în fierea amărăciunii şi
legătura nedreptăţii .
24 Atunci, Simon a răspuns şi a zis: Rugaţi-vă voi pentru mine
Domnului, ca nici unul dintre aceste lucruri pe care le-aţi vor-
bit să nu vină peste mine .
25 Şi ei, după ce au adeverit şi au predicat cuvântul Domnului,
s-au  întors  la  Ierusalim  şi  au  predicat  evanghelia  în  multe
sate ale samaritenilor .
26 ¶ Şi îngerul Domnului i-a vorbit lui Filip, spunând: Scoală-
te  şi  du-te  spre  sud,  pe  calea  care  coboară  de  la  Ierusalim
spre Gaza, care este pustie .
27 Şi s-a sculat şi s-a dus; şi iată, un bărbat din Etiopia, un
famen cu mare putere la Candace, împărăteasa etiopienilor,
care avea în grijă toată vistieria ei, care venise la Ierusalim
să se închine,
28 Se întorcea şi şedea în carul său, citind din profetul Isaia .
29 Atunci Duhul i-a spus lui Filip: Apropie-te şi alătură-te
acestui car .
30 Şi Filip a alergat acolo şi l-a auzit citind din profetul Isaia
şi a spus: Înţelegi ce citeşti?
31 Iar el a spus: Cum aş putea, dacă nu mă călăuzeşte cineva?
Şi i-a cerut lui Filip să urce şi să şadă cu el .
32 Şi locul din scriptură pe care îl citea era acesta: El a fost
dus ca o oaie la măcel; şi ca un miel mut înaintea celui ce îl
tunde, aşa nu şi-a deschis gura;
33 În umilirea lui, judecata lui a fost luată; şi generaţia sa,
cine va declara? Fiindcă viaţa i-a fost luată de pe pământ .
34 Şi famenul i-a răspuns lui Filip şi a zis: Te implor, despre
cine vorbeşte profetul acest lucru? Despre el însuşi, sau des-
pre altcineva?
35  Atunci  Filip  şi-a  deschis  gura  şi  a  început  de  la  aceeaşi
scriptură şi i-a predicat pe Isus .
36 Şi pe când mergeau pe cale, au ajuns la o apă oarecare şi
famenul a spus: Uite apă; ce mă împiedică să fiu botezat?
37 Şi Filip a spus: Dacă crezi din toată inima ta, este legiu-
it . Iar el a răspuns şi a zis: Cred că Isus Cristos este Fiul lui
Dumnezeu .
38 Şi a poruncit să stea carul; şi au coborât amândoi în apă,
deopotrivă Filip şi famenul; şi l-a botezat .
39  Şi  când  au  ieşit  din  apă,  Duhul  Domnului  l-a  răpit  pe
Filip,  şi  famenul  nu  l-a  mai  văzut;  şi  s-a  dus  pe  calea  sa,
bucurându-se .
40 Iar Filip s-a aflat la Azot; şi, traversând ţinutul, predica în
toate cetăţile până a ajuns în Cezareea .

CApitoLuL 9

DAR Saul, suflând ameninţări şi măcel împotriva disci-

polilor Domnului, s-a dus la înaltul preot,

2 Şi a cerut scrisori de la el pentru Damasc pentru sinagogi,
astfel încât dacă va găsi pe unii ai acestei căi, fiind deopotri-
vă bărbaţi sau femei, să îi aducă legaţi la Ierusalim .
3 Şi pe când călătorea el a ajuns aproape de Damasc; şi dintr-
odată a strălucit în jurul lui o lumină din cer,
4 Şi a căzut la pământ şi a auzit o voce, spunându-i: Saule,
Saule, de ce mă persecuţi?
5 Iar el a spus: Cine eşti tu, Doamne? Şi Domnul a spus: Eu
sunt Isus pe care tu îl persecuţi; îţi este greu să dai cu călcâiul
în ţepuşe .
6 Şi, tremurând şi înmărmurit, a spus: Doamne, ce voieşti să
fac eu? Şi Domnul i-a spus: Scoală-te şi du-te în cetate şi ţi se
va spune ce trebuie să faci .

7 Iar bărbaţii care călătoreau cu el stăteau în picioare fără
cuvinte, auzind o voce, dar nevăzând pe nimeni .
8 Iar Saul s-a ridicat de la pământ; şi deşi ochii îi erau des-
chişi, nu vedea pe nimeni; iar ei l-au condus de mână şi l-au
dus în Damasc .
9 Şi trei zile a fost fără vedere şi nici nu a mâncat, nici nu a
băut .
10 ¶ Şi era un anume discipol la Damasc, numit Anania; şi
Domnul i-a spus într-o viziune: Anania . Iar el a spus: Iată-
mă, Doamne .
11  Şi  Domnul  i-a  spus:  Scoală-te  şi  du-te  în  strada  care  se
cheamă Dreaptă şi întreabă în casa lui Iuda de numitul Saul
din Tars; fiindcă iată, se roagă,
12 Şi a văzut într-o viziune un bărbat numit Anania intrând
şi punând o mână peste el, ca să primească vedere .
13  Atunci  Anania  a  răspuns:  Doamne,  am  auzit  de  la
mulţi  despre  acest  bărbat,  câte  rele  a  făcut  sfinţilor  tăi  la
Ierusalim;
14 Şi aici are autoritate de la preoţii de seamă să lege pe toţi
care cheamă numele tău .
15  Dar  Domnul  i-a  spus:  Du-te;  fiindcă  el  este  un  vas  ales
pentru mine, să poarte numele meu înaintea neamurilor şi
împăraţilor şi a fiilor lui Israel .
16  Fiindcă  eu  îi  voi  arăta  ce  lucruri  mari  trebuie  să  sufere
pentru numele meu .
17 Şi Anania a plecat şi a intrat în casă; şi, punând mâinile
peste  el,  a  spus:  Frate  Saul,  Domnul  m-a  trimis,  Isus,  care
ţi-a apărut pe calea pe care veneai, ca să primeşti vedere şi să
fii umplut cu Duhul Sfânt .
18 Şi îndată, de pe ochii lui au căzut ca nişte solzi; şi a primit
îndată vedere şi s-a sculat şi a fost botezat .
19 Şi după ce a primit mâncare, s-a întărit . Atunci Saul a fost
câteva zile cu discipolii care erau în Damasc .
20 Şi îndată a predicat în sinagogi pe Cristos, că el este Fiul
lui Dumnezeu .
21 Şi toţi care auzeau erau uimiţi şi spuneau: Nu este acesta
cel care făcea ravagii printre cei care chemau în Ierusalim
acest nume; şi a venit aici cu acel scop, ca să îi aducă legaţi la
preoţii de seamă?
22  Dar  Saul  se  întărea  tot  mai  mult  în  putere  şi  punea  în
încurcătură pe iudeii care locuiau în Damasc, dovedind că
acesta este Cristosul .
23 ¶ Şi după ce s-au împlinit multe zile, iudeii s-au sfătuit
să îl ucidă .
24 Dar complotul lor a fost cunoscut de Saul . Şi pândeau la
porţi zi şi noapte să îl ucidă .
25 Atunci discipolii l-au luat noaptea şi l-au coborât prin zid,
într-un coş .
26 Şi Saul, ajungând la Ierusalim, a încercat să se alăture dis-
cipolilor; dar tuturor le era teamă de el şi nu credeau că era
discipol .
27 Dar Barnaba l-a luat şi l-a adus la apostoli şi le-a făcut cu-
noscut cum văzuse pe Domnul pe cale şi că îi vorbise, şi cum
la Damasc predicase cutezător în numele lui Isus .
28 Şi a fost cu ei în Ierusalim, intrând şi ieşind din el .
29 Şi vorbea cutezător în numele Domnului Isus şi deopo-
trivă vorbea şi se contrazicea cu grecii; dar ei încercau să îl
ucidă .
30 Când au aflat fraţii, l-au coborât la Cezareea şi l-au trimis
mai departe la Tars .
31 Atunci au avut pace bisericile din toată Iudeea şi Galileea
şi  Samaria  şi  au  fost  edificate;  şi,  umblând  în  teama  de

620

Fapte  10

Domnul şi în mângâierea Duhului Sfânt, s-au înmulţit .
32 ¶ Şi s-a întâmplat că, trecând Petru prin toate ţinuturile,
a coborât şi la sfinţii care locuiau în Lida .
33 Şi acolo a găsit un anumit om chemat Enea, care zăcea la
pat de opt ani şi care era paralizat .
34 Şi Petru i-a spus: Enea, Isus Cristos te vindecă; scoală-te
şi fă-ţi patul . Iar el s-a sculat îndată .
35  Şi  toţi  cei  ce  locuiau  în  Lida  şi  Saron  l-au  văzut  şi  s-au
întors la Domnul .
36 ¶ Şi în Iope era o anume discipolă numită Tabita, care tra-
dus se spune Dorca; femeia aceasta era plină de fapte bune şi
de milosteniile pe care ea le făcea .
37 Şi s-a întâmplat în acele zile că era bolnavă şi a murit, şi
după ce au scăldat-o, au pus-o într-o cameră de sus .
38 Şi fiindcă Lida era aproape de Iope şi discipolii auziseră
că Petru era acolo, au trimis la el doi bărbaţi, dorind să nu
întârzie să vină la ei .
39 Atunci Petru s-a sculat şi a mers cu ei . Când a ajuns, l-au
dus  în  camera  de  sus;  şi  toate  văduvele  stăteau  în  picioare
lângă  el,  plângând  şi  arătând  cămăşile  şi  hainele  pe  care
Dorca le-a făcut când era cu ele .
40 Dar Petru i-a scos afară pe toţi şi s-a pus pe genunchi şi
s-a rugat; şi, întorcându-se spre trup, a spus: Tabita, scoală-
te .  Iar  ea  şi-a  deschis  ochii;  şi  când  l-a  văzut  pe  Petru,  s-a
ridicat în şezut .
41 Iar el i-a dat mâna şi a sculat-o; şi după ce a chemat sfinţii
şi văduvele, le-a înfăţişat-o în viaţă .
42 Şi aceasta a fost cunoscută prin întreaga Iope; şi mulţi au
crezut în Domnul .
43 Şi s-a întâmplat că a rămas multe zile la Iope cu un anume
Simon, un tăbăcar .

CApitoLuL 10

iAR în Cezareea era un anumit bărbat cu numele Corneliu,

un centurion din ceata numită Italiana,

2 Devotat şi care se temea de Dumnezeu cu toată casa lui,
care dădea multe milostenii poporului şi implora neîncetat
pe Dumnezeu .
3 El a văzut lămurit, cam pe la ora a noua a zilei, într-o vizi-
une, un înger al lui Dumnezeu intrând la el şi spunându-i:
Corneliu .
4 Şi când s-a uitat atent la el, i s-a făcut teamă şi a spus: Ce
este, Doamne? Iar el i-a spus: Rugăciunile tale şi milosteniile
tale au urcat spre amintire înaintea lui Dumnezeu .
5 Şi acum trimite bărbaţi la Iope şi cheamă pe Simon, al că-
rui nume este Petru;
6 El găzduieşte cu un anume Simon, un tăbăcar, a cărui casă
este lângă mare; acesta îţi va spune ce ar trebui să faci .
7 Şi după ce a plecat îngerul care i-a vorbit lui Corneliu, el a
chemat pe doi din servitorii casei sale şi pe un soldat devotat,
dintre cei care îl serveau continuu;
8 Şi după ce le-a făcut cunoscut toate, i-a trimis la Iope .
9 ¶ Şi a doua zi, pe când aceştia călătoreau şi se apropiau de
cetate, Petru a urcat pe acoperişul casei să se roage, cam pe
la ora a şasea,
10 Şi i s-a făcut foame foarte tare şi a dorit să mănânce; dar
pe când pregăteau aceştia, el a căzut în extaz,
11 Şi a văzut cerul deschis şi un fel de vas, coborând la el, ca
şi cum ar fi fost o pânză mare legată la cele patru colţuri şi
lăsată pe pământ;
12 În care erau toate felurile de patrupede ale pământului şi
sălbăticiuni şi târâtoare şi păsări ale văzduhului .

13 Şi a venit la el o voce: Petre, scoală-te, ucide şi mănâncă .
14 Dar Petru a spus: Nicidecum, Doamne; pentru că nicio-
dată nu am mâncat vreun lucru profan sau necurat .
15 Şi vocea a venit din nou la el, a doua oară: Ce a curăţit
Dumnezeu, nu considera profan .
16 Iar aceasta s-a făcut de trei ori; şi vasul a fost luat din nou
la cer .
17 Şi în timp ce Petru se întreba în el însuşi ce ar putea să
însemne viziunea ce o văzuse, atunci, iată, bărbaţii care fu-
seseră  trimişi  de  Corneliu  făcuseră  cercetare,  privind  casa
lui Simon, şi stăteau în picioare înaintea porţii,
18 Şi strigau şi întrebau dacă Simon, care era numit Petru,
era găzduit acolo .
19 ¶ În timp ce Petru se gândea la viziune, Duhul i-a spus:
Iată, te caută trei bărbaţi .
20 Scoală-te aşadar, coboară-te şi du-te cu ei, neîndoindu-te
de nimic; pentru că eu i-am trimis .
21 Atunci Petru a coborât la bărbaţii care au fost trimişi la
el de la Corneliu; şi a spus: Iată, eu sunt cel pe care îl căutaţi;
care este motivul pentru care sunteţi aici?
22 Iar ei au spus: Centurionul Corneliu, un bărbat drept şi
care se teme de Dumnezeu şi cu mărturie bună prin toată
naţiunea  iudeilor,  a  fost  înştiinţat  de  Dumnezeu  printr-un
înger sfânt să trimită după tine să vii acasă şi să audă cuvinte
de la tine .
23  Atunci  el  i-a  chemat  înăuntru  şi  i-a  găzduit .  Şi  a  doua
zi Petru a plecat împreună cu ei, şi unii fraţi din Iope l-au
însoţit .
24 Şi a doua zi au intrat în Cezareea . Şi Corneliu îi aştepta şi
a chemat la un loc rudele lui şi prietenii apropiaţi .
25 Şi pe când intra Petru, Corneliu, întâmpinându-l, a căzut
la picioarele lui şi i s-a închinat .
26 Dar Petru l-a ridicat, spunând: Scoală-te; eu însumi tot
om sunt .
27 Şi pe când vorbea cu el, a intrat şi a găsit pe mulţi care
erau adunaţi .
28 Şi le-a spus: Voi ştiţi că nu este legiuit pentru un bărbat
iudeu să se alăture, sau să vină la unul din altă naţiune; dar
Dumnezeu mi-a arătat să nu numesc nici un om profan sau
necurat .
29  Din  această  cauză  am  venit  fără  împotrivire,  îndată  ce
s-a trimis după mine; de aceea întreb, cu ce scop aţi trimis
după mine?
30 Şi Corneliu a spus: Acum patru zile posteam până la ora
aceasta; şi la ora nouă mă rugam în casa mea şi iat��, un băr-
bat în haine strălucitoare a stat în picioare înaintea mea,
31 Şi a spus: Corneliu, rugăciunea ta este ascultată şi miloste-
niile tale au fost amintite înaintea lui Dumnezeu .
32 Trimite aşadar la Iope şi cheamă aici pe Simon, al cărui
nume  este Petru;  acesta este găzduit în  casa  lui Simon, un
tăbăcar, lângă mare; când vine el, îţi va vorbi .
33 De aceea îndată am trimis la tine; şi tu ai făcut bine că
ai venit . Acum aşadar, noi suntem toţi prezenţi înaintea lui
Dumnezeu, să auzim toate lucrurile care îţi sunt poruncite
de Dumnezeu .
34 ¶ Atunci Petru a deschis gura şi a spus: În adevăr înţeleg
că Dumnezeu nu este părtinitor;
35 Ci în fiecare naţiune, cel ce se teme de el şi lucrează drep-
tate, este acceptat la el .
36 Cuvântul pe care Dumnezeu l-a trimis copiilor lui Israel,
predicând  pacea  prin  Isus  Cristos,  (acesta  este  Domn  al
tuturor),

621

Fapte  12

37 Acel cuvânt, voi îl ştiţi, a fost proclamat prin toată Iudeea
şi  a  început  din  Galileea,  după  botezul  pe  care  Ioan  l-a
predicat;
38  Cum  Dumnezeu  a  uns  pe  Isus  din  Nazaret  cu  Duhul
Sfânt şi cu putere; el care umbla făcând bine şi vindecând pe
toţi cei ce erau oprimaţi de diavolul, pentru că Dumnezeu
era cu el .
39 Şi noi suntem martori ai tuturor lucrurilor pe care le-a
făcut  deopotrivă  în  ţara  iudeilor  şi  în  Ierusalim;  pe  acesta
l-au ucis şi l-au atârnat pe lemn .
40  Pe  el,  Dumnezeu  l-a  înviat  a  treia  zi  şi  i-a  dat  să  fie
cunoscut,
41  Nu  la  tot  poporul,  ci  martorilor  aleşi  dinainte  de
Dumnezeu,  nouă,  care  am  mâncat  şi  băut  cu  el  după  ce  a
înviat dintre morţi .
42 Şi ne-a poruncit să predicăm poporului şi să adeverim că
el este cel care a fost rânduit de Dumnezeu Judecătorul celor
vii şi celor morţi .
43 Acestuia îi aduc mărturie toţi profeţii, că prin numele lui,
oricine crede în el va primi iertarea păcatelor .
44  ¶  În  timp  ce  Petru  vorbea  încă  aceste  cuvinte,  Duhul
Sfânt a căzut peste toţi cei ce auzeau cuvântul .
45 Şi cei ai circumciziei care credeau, câţi au venit cu Petru,
au fost înmărmuriţi, că şi peste neamuri a fost turnat darul
Duhului Sfânt,
46  Fiindcă  îi  auzeau  vorbind  în  limbi  şi  preamărind  pe
Dumnezeu . Atunci Petru a răspuns:
47  Poate  cineva  să  oprească  apa,  ca  aceştia,  care  au  primit
Duhul Sfânt ca şi noi, să nu fie botezaţi?
48  Şi  le-a  poruncit  să  fie  botezaţi  în  numele  Domnului .
Atunci i-au cerut să rămână câteva zile .

CApitoLuL 11

ŞI apostolii şi fraţii care erau în Iudeea, au auzit că şi nea-

murile au primit cuvântul lui Dumnezeu .

2 Şi când Petru a urcat la Ierusalim, cei ai circumciziei s-au
contrazis cu el,
3 Spunând: Ai intrat la bărbaţi necircumcişi şi ai mâncat cu
ei .
4  Dar  Petru  a  luat-o  de  la  început  şi  le-a  explicat  pe  rând,
spunând:
5 Eram în cetatea Iope, rugându-mă; şi într-un extaz am vă-
zut o viziune: Un fel de vas a coborât, ca şi cum ar fi fost o
pânză mare, lăsată din cer de patru colţuri, şi a venit până
la mine;
6 Asupra căreia, când mi-am aţintit ochii, mi-am dat seama
şi am văzut patrupede ale pământului, sălbăticiuni şi târâ-
toare şi păsări ale văzduhului .
7 Şi am auzit o voce, spunându-mi: Scoală-te, Petre; ucide şi
mănâncă .
8  Dar  eu  am  spus:  Nicidecum,  Doamne;  pentru  că  nimic
profan sau necurat nu a intrat niciodată în gura mea .
9 Dar vocea mi-a răspuns din nou din cer: Ce Dumnezeu a
curăţit, nu considera profan .
10 Şi aceasta s-a făcut de trei ori; şi toate au fost retrase în
cer .
11 Şi iată, îndată au fost acolo trei bărbaţi sosiţi deja la casa
unde eram, trimişi din Cezareea la mine .
12 Şi Duhul mi-a poruncit să merg cu ei, fără să mă îndoiesc
de nimic . Şi aceşti şase fraţi de asemenea m-au însoţit şi noi
am intrat în casa acestui bărbat;
13 Şi ne-a arătat cum a văzut îngerul în casa lui, care a stat

în picioare şi i-a spus: Trimite bărbaţi la Iope şi cheamă pe
Simon, care este numit şi Petru;
14 Care îţi va vorbi cuvinte, prin care vei fi salvat, tu, şi toată
casa ta .
15  Şi  pe  când  am  început  să  vorbesc,  Duhul  Sfânt  a  căzut
peste ei, chiar aşa ca şi peste noi la început .
16 Atunci mi-am amintit cuvântul Domnului, cum spunea:
Ioan, într-adevăr, a botezat cu apă; dar voi veţi fi botezaţi cu
Duhul Sfânt .
17 Întrucât atunci aşa cum le-a dat Dumnezeu acelaşi dar, ca
şi nouă, care am crezut pe Domnul Isus Cristos; ce eram eu,
ca să mă împotrivesc lui Dumnezeu?
18  Când  au  auzit  acestea,  au  tăcut  şi  au  glorificat  pe
Dumnezeu,  spunând:  Într-adevăr  Dumnezeu  a  dat  şi  nea-
murilor pocăinţa pentru viaţă .
19  ¶  Atunci  cei  împrăştiaţi  din  cauza  persecuţiei  ridica-
te  împotriva  lui  Ştefan,  au  ajuns  până  în  Fenicia  şi  Cipru
şi  Antiohia,  nepredicând  cuvântul  nimănui  decât  numai
iudeilor .
20  Şi  unii  dintre  ei  erau  bărbaţi  din  Cipru  şi  Cirene,  care,
când au venit la Antiohia, au vorbit grecilor, predicând  pe
Domnul Isus .
21 Şi mâna Domnului era cu ei; şi un număr mare au crezut
şi s-au întors la Domnul .
22 Atunci veşti despre aceste lucruri au ajuns la urechile bi-
sericii care era în Ierusalim; şi au trimis pe Barnaba, ca să
treacă până în Antiohia,
23  Care,  ajungând  şi  văzând  harul  lui  Dumnezeu,  s-a  bu-
curat  şi  i-a  îndemnat  pe  toţi  să  se  lipească  de  Domnul  cu
hotărâre de inimă;
24 Pentru că era un bărbat bun şi plin de Duhul Sfânt şi de
credinţă; şi mare mulţime a fost adăugată la Domnul .
25 Atunci Barnaba a plecat la Tars, ca să îl caute pe Saul .
26 Şi după ce l-a găsit, l-a adus la Antiohia . Şi s-a întâmplat
că un an întreg ei s-au adunat cu biserica şi au învăţat o mare
mulţime . Şi discipolii au fost numiţi creştini pentru prima
dată în Antiohia .
27  ¶  Şi  în  acele  zile  au  coborât  profeţi  de  la  Ierusalim  la
Antiohia .
28  Şi  s-a  sculat  unul  dintre  ei,  numit  Agab,  arătând  prin
Duhul că va fi mare foamete în toată lumea, cum s-a şi în-
tâmplat în zilele lui Claudiu Cezar .
29 Atunci discipolii, fiecare om conform puterii lui, au hotă-
rât să trimită ajutor fraţilor care locuiau în Iudeea .
30 Ceea ce au şi făcut şi l-au trimis la bătrâni prin mâna lui
Barnaba şi Saul .

CApitoLuL 12

ŞI pe timpul acela, Irod, împăratul, a întins mâinile ca să

chinuiască pe unii din biserică .

2 Şi l-a ucis cu sabia pe Iacov, fratele lui Ioan .
3 Şi deoarece a văzut că aceasta a plăcut iudeilor, a mai luat
şi pe Petru . (Atunci erau zilele azimelor) .
4 Şi după ce l-a prins, l-a pus în închisoare şi l-a predat la pa-
tru grupe de patru soldaţi să îl păzească, vrând, după Paşti,
să îl ducă înaintea poporului .
5 ¶ Astfel, Petru era ţinut în închisoare; dar biserica făcea
rugăciune fără încetare către Dumnezeu pentru el .
6 Şi când Irod se gândea să îl aducă afară, în noaptea aceea
Petru dormea între doi soldaţi, legat cu două lanţuri; şi paz-
nicii înaintea porţii ţineau închisoarea .
7  Şi  iată,  îngerul  Domnului  a  venit  peste  el  şi  o  lumină  a

622

Fapte  13

strălucit  în  închisoare;  şi  l-a  lovit  în  coaste  pe  Petru  şi  l-a
ridicat, spunând: Scoală-te repede . Şi lanţurile lui au căzut
de pe mâini .
8 Şi îngerul i-a spus: Încinge-te şi leagă-ţi sandalele . Şi a făcut
aşa . Iar el i-a spus: Aruncă-ţi haina pe tine şi urmează-mă .
9 Şi a ieşit şi l-a urmat; şi nu ştia că era adevărat ceea ce se
făcea prin înger, ci s-a gândit că a văzut o viziune .
10 După ce au trecut de prima şi a doua gardă, au ajuns la
poarta de fier care conducea în cetate, care li s-a deschis sin-
gură; şi au ieşit şi au trecut de o stradă; şi îndată îngerul a
plecat de la el .
11 Şi după ce Petru şi-a venit în fire, a spus: Acum ştiu într-
adevăr că Domnul a trimis îngerul său şi m-a eliberat din
mâna lui Irod şi din toată aşteptarea poporului iudeilor .
12 Şi după ce s-a lămurit, a ajuns la casa Mariei, mama lui
Ioan, numit şi Marcu, unde erau adunaţi mulţi şi se rugau .
13 Şi pe când Petru bătea la uşa porţii, o servitoare pe nume
Roda a venit să asculte .
14 Şi când a recunoscut vocea lui Petru, de bucurie nu a des-
chis poarta, ci a alergat înăuntru şi a spus că Petru stătea în
picioare înaintea porţii .
15 Iar ei i-au spus: Eşti nebună . Dar ea a continuat să spună
că aşa este . Atunci ei au spus: Este îngerul lui .
16 Dar Petru continua să bată; şi, deschizând, l-au văzut şi
erau înmărmuriţi .
17  Dar  el,  făcându-le  semn  cu  mâna  să  tacă,  le-a  povestit
cum l-a scos Domnul din închisoare . Şi a spus: Arătaţi aces-
tea lui Iacov şi fraţilor . Şi a plecat şi s-a dus în alt loc .
18 Şi îndată ce s-a făcut ziuă, nu mică a fost tulburarea prin-
tre soldaţi, despre ce s-a întâmplat cu Petru .
19 Şi după ce Irod l-a căutat şi nu l-a găsit, a cercetat paznicii
şi a poruncit să fie ucişi . Şi a coborât din Iudeea la Cezareea
şi a rămas acolo .
20 ¶ Iar Irod era furios pe cei din Tir şi Sidon; dar au venit
la el într-un gând şi, făcându-şi prieten pe Blast, cameristul
împăratului, au cerut pace; pentru că ţara lor era hrănită din
ţara împăratului .
21  Şi  într-o  zi  anume,  Irod,  înveşmântat  în  haină  împără-
tească, şedea pe tronul său şi le ţinea un discurs .
22 Şi poporul a strigat: Vocea unui dumnezeu şi nu a unui
om .
23 Şi îndată, îngerul Domnului l-a lovit, pentru că nu a dat
lui Dumnezeu gloria; şi a fost mâncat de viermi şi şi-a dat
duhul .
24 Dar cuvântul lui Dumnezeu creştea şi se înmulţea .
25 Şi Barnaba şi Saul s-au întors din Ierusalim după ce şi-au
împlinit serviciul, şi au luat cu ei pe Ioan, numit şi Marcu .

CApitoLuL 13

ŞI  erau  în  biserica  ce  era  în  Antiohia,  anumiţi  profeţi  şi

învăţători, precum: Barnaba şi Simeon, chemat Niger, şi
Luciu din Cirene şi Manaen, care fusese crescut cu Irod, te-
trarhul, şi Saul .
2  Pe  când  serveau  ei  Domnului  şi  posteau,  Duhul  Sfânt  a
spus:  Puneţi-mi  deoparte  deopotrivă  pe  Barnaba  şi  Saul
pentru lucrarea la care i-am chemat .
3 Şi după ce au postit şi s-au rugat şi au pus mâinile peste ei,
i-au trimis .
4 ¶ Aşa că aceştia, fiind trimişi de Duhul Sfânt, au plecat la
Seleucia; şi de acolo au navigat până la Cipru .
5  Şi  când  au  ajuns  la  Salamis,  au  predicat  cuvântul  lui
Dumnezeu  în  sinagogile  iudeilor;  şi  îl  aveau  şi  pe  Ioan  ca

servitor .
6 Şi când traversau insula până la Pafos, au găsit un anumit
vrăjitor, un profet fals, un iudeu al cărui nume era Bar-Isus;
7 Care era cu proconsulul Sergius Paulus, un bărbat prevă-
zător; care a chemat pe Barnaba şi pe Saul şi dorea să audă
cuvântul lui Dumnezeu .
8 Dar Elima, vrăjitorul, (fiindcă aşa este numele lui prin in-
terpretare) li s-a împotrivit, căutând să întoarcă pe procon-
sul de la credinţă .
9  Atunci  Saul,  (care  este  şi  Pavel)  fiind  umplut  de  Duhul
Sfânt şi uitându-se cu atenţie la el,
10 A spus: O, tu plin de toată viclenia şi de toată ticăloşia, fiu
al diavolului, duşman a toată dreptatea, nu vei înceta tu să
perverteşti căile drepte ale Domnului?
11 Şi acum, iată, mâna Domnului este peste tine şi vei fi orb,
nevăzând soarele un timp . Şi îndată a căzut peste el ceaţă şi
întuneric; şi se învârtea căutând pe cineva să îl conducă de
mână .
12 Atunci, proconsulul, când a văzut ce s-a făcut, a crezut,
fiind înmărmurit de doctrina Domnului .
13 Şi după ce Pavel şi cei cu el au ridicat ancora din Pafos, au
venit la Perga, în Pamfilia; şi Ioan, plecând de la ei, s-a întors
la Ierusalim .
14 ¶ Şi după ce ei au plecat din Perga, au venit la Antiohia, în
Pisidia, şi au intrat în sinagogă în ziua de sabat şi au şezut .
15 Şi după citirea legii şi a profeţilor, conducătorii sinagogii
au trimis la ei, spunând: Bărbaţi şi fraţi, dacă este în voi vre-
un cuvânt de îndemnare pentru popor, spuneţi .
16 Atunci Pavel s-a sculat şi, făcând semn cu mâna, a spus:
Bărbaţi  ai  Israelului  şi  voi  care  vă  temeţi  de  Dumnezeu,
ascultaţi .
17 Dumnezeul acestui popor, al lui Israel, a ales pe taţii noştri
şi a înălţat poporul când locuiau ca străini în ţara Egiptului,
şi cu un braţ înalt i-a scos afară din acesta .
18 Şi pe timpul a aproape patruzeci de ani le-a suferit pur-
tările în pustie .
19 Şi după ce a nimicit şapte naţiuni în ţara Canaanului, le-a
împărţit ţara acelora prin loturi .
20 Şi după aceea, le-a dat judecători pe durata a aproape pa-
tru sute cincizeci de ani, până la Samuel, profetul .
21 Şi apoi au cerut un împărat; şi Dumnezeu le-a dat pe Saul,
fiul lui Chiş, un bărbat din tribul lui Beniamin, pe durata a
patruzeci de ani .
22 Şi după ce l-a înlăturat, l-a ridicat pentru ei pe David să
fie împăratul lor; căruia i-a şi adus mărturie şi a spus: L-am
găsit pe David, al lui Isai, un bărbat după inima mea, care va
împlini toată voia mea .
23 Din sămânţa acestuia, Dumnezeu, conform promisiunii,
a ridicat lui Israel un Salvator, pe Isus;
24 Când Ioan predicase, înaintea venirii lui, botezul pocăin-
ţei, întregului popor al lui Israel;
25 Şi pe când Ioan îşi împlinea drumul, spunea: Cine presu-
puneţi că sunt eu? Eu nu sunt el . Dar, iată, vine unul după
mine,  ale  cărui  sandale  din  picioare  nu  sunt  demn  să  le
dezleg .
26 Bărbaţi şi fraţi, fii din stirpea lui Avraam şi oricare dintre
voi care vă temeţi de Dumnezeu, vouă vă este trimis cuvân-
tul acestei salvări .
27 Fiindcă cei ce locuiesc în Ierusalim şi conducătorii lor nu
l-au cunoscut, şi vocile profeţilor care sunt citite în fiecare
sabat, le-au împlinit, condamnându-l .
28 Şi cu toate că nu au găsit nici un motiv de moarte în el,

623

Fapte  14

totuşi i-au cerut lui Pilat ca el să fie ucis .
29 Şi după ce au împlinit tot ce era scris despre el, l-au luat
jos de pe lemn şi l-au pus într-un mormânt .
30 Dar Dumnezeu l-a înviat dintre morţi;
31  El  a  fost  văzut  multe  zile  de  cei  ce  au  urcat  cu  el  din
Galileea la Ierusalim, care sunt martorii lui pentru popor .
32 Şi noi vă predicăm evanghelia, cum că promisiunea făcu-
tă pentru taţi,
33 A împlinit-o Dumnezeu faţă de noi, copiii lor, în aceea
că a înviat pe Isus, cum şi este scris în psalmul al doilea: Tu
eşti Fiul meu, astăzi te-am născut .
34 Iar pentru că l-a înviat dintre morţi, să nu se mai întoarcă
la putrezire, a spus astfel: Vouă vă voi da îndurările adevă-
rate ale lui David .
35 De aceea şi spune în alt psalm: Nu vei da Sfântului tău să
vadă putrezirea .
36 Fiindcă David, după ce a servit propriei sale generaţii prin
voia lui Dumnezeu, a adormit şi a fost adăugat lângă taţii săi
şi a văzut putrezirea;
37  Dar  el,  pe  care  Dumnezeu  l-a  înviat,  nu  a  văzut
putrezire .
38 Să vă fie cunoscut aşadar, bărbaţi şi fraţi, că prin acesta vă
este predicată iertarea păcatelor;
39  Şi  prin  el,  toţi  care  cred  sunt  declaraţi  drepţi  din  toate
lucrurile, din care nu puteţi fi declaraţi drepţi prin legea lui
Moise .
40 De aceea păziţi-vă ca nu cumva să vină peste voi ce este
spus în profeţi:
41 Priviţi dispreţuitorilor şi minunaţi-vă şi pieriţi; pentru că
eu lucrez o lucrare în zilele voastre, o lucrare pe care nicide-
cum nu o veţi crede, chiar dacă cineva v-o relatează .
42  ¶  Şi  după  ce  iudeii  au  plecat  din  sinagogă,  neamurile
l-au implorat ca aceste cuvinte să le fie predicate în sabatul
următor .
43 Şi după ce adunarea s-a împrăştiat, mulţi dintre iudeii şi
prozeliţii religioşi au urmat pe Pavel şi pe Barnaba, care ,vor-
bindu-le, i-au convins să continue în harul lui Dumnezeu .
44 Şi în următorul sabat, s-a adunat aproape întreaga cetate
să audă cuvântul lui Dumnezeu .
45 Dar când iudeii au văzut mulţimile, s-au umplut de invi-
die şi vorbeau împotriva celor spuse de Pavel, contrazicând
şi blasfemiind .
46 Atunci Pavel şi Barnaba au vorbit cutezător şi au spus: Era
necesar ca întâi să vă fie vorbit vouă cuvântul lui Dumnezeu;
dar, văzând că îl daţi la o parte şi vă judecaţi nedemni de via-
ţa veşnică, iată, ne întoarcem la neamuri .
47 Fiindcă aşa ne-a poruncit Domnul: Te-am pus să fii o lu-
mină a neamurilor, ca să fii pentru salvare până la marginile
pământului .
48 Şi când neamurile au auzit s-au bucurat şi glorificau cu-
vântul Domnului; şi toţi câţi au fost rânduiţi la viaţă eternă
au crezut .
49  Şi  cuvântul  Domnului  a  fost  proclamat  prin  toată
regiunea .
50 Dar iudeii au stârnit pe femeile religioase şi de vază şi pe
cei  mai  de  seama  bărbaţi  ai  cetăţii  şi  au  stârnit  persecuţie
împotriva lui Pavel şi Barnaba şi i-au scos din ţinuturile lor .
51 Dar ei şi-au scuturat praful de pe picioarele lor împotriva
lor şi au venit la Iconia .
52 Şi discipolii erau umpluţi cu bucurie şi cu Duhul Sfânt .

Capitolul 14

ŞI s-a întâmplat, în Iconia, că, amândoi au mers împreună

în sinagoga iudeilor şi au vorbit în aşa fel că o mare mul-

ţime, deopotrivă a iudeilor şi grecilor, a crezut .
2 Dar iudeii care nu credeau au întărâtat neamurile şi le-au
tulburat în rău minţile împotriva fraţilor .
3 Aşa că au rămas mult timp vorbind cutezător în Domnul,
care aducea mărturie cuvântului harului său şi dădea semne
şi minuni să se facă prin mâinile lor .
4 Dar mulţimea din cetate s-a împărţit; şi o parte ţinea cu
iudeii, şi o parte cu apostolii .
5  Şi  când  s-a  făcut  o  năvală,  deopotrivă  a  neamurilor  şi  a
iudeilor cu conducătorii lor, pentru a-i ocărî şi a-i împroşca
cu pietre,
6  Şi-au  dat  seama  şi  au  fugit  la  Listra  şi  Derbe,  cetăţi  din
Licaonia şi în regiunile din jur;
7 Şi predicau acolo evanghelia .
8  ¶  Şi  la  Listra  şedea  un  anumit  bărbat  neputincios  de  pi-
cioare, care niciodată nu a umblat, fiind olog din pântecele
mamei sale;
9 Acesta a auzit vorbind pe Pavel, care, privindu-l cu atenţie
şi pricepând că avea credinţă să fie vindecat,
10 A spus cu voce tare: Scoală-te drept pe picioarele tale . Şi
el a sărit şi a umblat .
11 Şi când a văzut mulţimea ce făcuse Pavel, şi-au înălţat vo-
cile, spunând în limba din Licaonia: Zeii au coborât la noi în
asemănarea oamenilor .
12 Şi l-au numit pe Barnaba, Jupiter, iar pe Pavel, Mercurius,
pentru că el era cel mai de seama vorbitor .
13 Atunci preotul lui Jupiter, care era înaintea cetăţilor lor,
a adus tauri şi ghirlande la porţi şi dorea să aducă sacrificii
cu poporul .
14 Când au auzit apostolii Barnaba şi Pavel, şi-au sfâşiat hai-
nele şi s-au repezit în mulţime, strigând,
15  Şi  spunând:  Domnilor,  de  ce  faceţi  acestea?  Şi  noi  sun-
tem oameni cu aceleaşi sentimente ca voi şi vă predicăm să
vă întoarceţi de la aceste deşertăciuni la Dumnezeul cel viu,
care a făcut cerul şi pământul şi marea şi toate lucrurile care
sunt în ele;
16 Care în timpurile trecute a lăsat toate naţiunile să umble
în căile lor .
17 Şi totuşi, nu s-a lăsat pe el însuşi fără mărturie, în aceea
că a făcut bine şi ne-a dat ploaie din cer şi timpuri roditoare,
umplându-ne inimile cu mâncare şi veselie .
18 Şi, cu aceste spuse, cu greu au potolit mulţimile ca să nu
le aducă sacrificii .
19 ¶ Dar au venit iudei din Antiohia şi Iconia, care au con-
vins mulţimile; şi, împroşcându-l cu pietre pe Pavel, l-au tâ-
rât afară din cetate, presupunând că a murit .
20 Totuşi, pe când discipolii stăteau împrejurul lui, s-a scu-
lat  şi  a  intrat  în  cetate;  şi  a  doua  zi  a  plecat  cu  Barnaba  la
Derbe .
21 Şi după ce au predicat evanghelia la acea cetate şi au învăţat
pe mulţi, s-au întors din nou la Listra şi Iconia şi Antiohia,
22 Întărind sufletele discipolilor, îndemnându-i să rămână
neclintiţi în credinţă şi spunând că prin multe necazuri tre-
buie noi să intrăm în împărăţia lui Dumnezeu .
23 Şi după ce le-au rânduit bătrâni în fiecare biserică şi s-au
rugat  cu  postire,  i-au  încredinţat  Domnului,  pe  care  l-au
crezut .
24 Şi după ce au trecut prin Pisidia, au venit la Pamfilia .
25 Şi după ce au predicat cuvântul în Perga, au coborât în

624

Fapte  16

Atalia .
26  Şi  de  acolo  au  navigat  spre  Antiohia,  de  unde  fuseseră
încredinţaţi harului lui Dumnezeu pentru lucrarea pe care
au împlinit-o .
27 Şi după ce au venit şi au adunat biserica, le-au istorisit tot
ce făcuse Dumnezeu cu ei şi cum a deschis neamurilor uşa
credinţei .
28 Şi au rămas acolo cu discipolii nu puţin timp .

CApitoLuL 15

ŞI  unii,  coborând  din  Iudeea,  învăţau  pe  fraţi:  Dacă  nu

sunteţi  circumcişi  după  obiceiul  lui  Moise,  nu  puteţi  fi

salvaţi .
2 De aceea după ce Pavel şi Barnaba au avut nu puţină disen-
siune şi dispută cu ei, au rânduit ca Pavel şi Barnaba şi alţi
câţiva dintre ei să urce la Ierusalim la apostoli şi bătrâni cu
această întrebare .
3 Şi fiind trimişi pe drum de biserică, au trecut prin Fenicia
şi Samaria, relatând convertirea neamurilor; şi făceau bucu-
rie mare tuturor fraţilor .
4 Şi când au ajuns la Ierusalim, au fost primiţi de biserică şi
apostoli şi bătrâni şi au istorisit toate lucrurile pe care le-a
făcut Dumnezeu cu ei .
5  Dar  s-au  ridicat  unii  din  secta  fariseilor  care  au  crezut,
spunând că: Era necesar să îi circumcidă şi să le poruncim
să ţină legea lui Moise .
6  ¶  Şi  apostolii  şi  bătrânii  s-au  adunat  să  cerceteze  despre
acest lucru .
7 Şi după ce a fost multă dispută, Petru s-a sculat şi le-a spus:
Bărbaţi şi fraţi, voi ştiţi că, din zilele de demult, Dumnezeu a
ales între noi, ca neamurile să audă prin gura mea cuvântul
evangheliei şi să creadă .
8 Şi Dumnezeu, care cunoaşte inimile, le-a adus mărturie,
dându-le Duhul Sfânt întocmai ca şi nouă;
9 Şi nici nu a pus o deosebire între noi şi ei, purificându-le
inimile prin credinţă .
10 Acum aşadar, de ce ispitiţi pe Dumnezeu, punând un jug
pe gâtul discipolilor pe care nici taţii noştri, nici noi nu am
fost în stare să îl purtăm?
11 Ci credem că prin harul Domnului Isus Cristos suntem
salvaţi, la fel ca ei .
12  Atunci  toată  mulţimea  a  tăcut  şi  a  dat  ascultare  lui
Barnaba şi Pavel care istoriseau ce miracole şi minuni lucra-
se Dumnezeu printre neamuri prin ei .
13  Şi  după  ce  au  tăcut,  Iacov  a  răspuns,  zicând:  Bărbaţi  şi
fraţi, ascultaţi-mă;
14  Simeon  a  istorisit  cum  întâi  Dumnezeu  a  cercetat  să  ia
dintre neamuri un popor pentru numele lui .
15 Şi cu aceasta sunt în acord cuvintele profeţilor; aşa cum
este scris:
16 După aceasta mă voi întoarce şi voi rezidi cortul căzut al
lui David; şi voi rezidi ruinele lui şi îl voi ridica;
17  Pentru  ca  rămăşiţa  oamenilor  să  caute  pe  Domnul  şi
toate neamurile peste care este chemat numele meu, spune
Domnul care face toate acestea .
18 Cunoscute sunt lui Dumnezeu toate faptele lui, de la în-
ceputul lumii .
19 De aceea concluzia mea este, să nu îi necăjim pe aceia care
dintre neamuri se întorc la Dumnezeu;
20 Ci să le scriem să se ferească de profanările idolilor şi de
curvie şi de animale sugrumate şi de sânge .
21  Fiindcă  Moise,  din  timpurile  de  demult,  are  în  fiecare

cetate pe cei care îl predică, fiind citit în sinagogi în fiecare
sabat .
22 ¶ Atunci li s-a părut cuvenit apostolilor şi bătrânilor, cu
întreaga biserică, să trimită la Antiohia bărbaţi aleşi dintre
ei, cu Pavel şi Barnaba; pe Iuda, numit şi Barsaba, şi Sila, băr-
baţi mai de seama între fraţi;
23  Şi  au  scris  astfel  prin  mâna  lor:  Apostolii  şi  bătrânii  şi
fraţii, salutare fraţilor care sunt dintre neamuri în Antiohia
şi Siria şi Cilicia;
24 Întrucât am auzit că unii care au ieşit dintre noi v-au tul-
burat prin cuvinte, întorcând pe dos sufletele voastre, spu-
nând: Să fiţi circumcişi şi să ţineţi legea; cărora nu le-am dat
vreo astfel de porunca;
25 Ni s-a părut cuvenit, fiind adunaţi într-un gând, să tri-
mitem  la  voi  bărbaţi  aleşi,  cu  preaiubiţii  noştri  Barnaba  şi
Pavel,
26 Oameni care şi-au riscat vieţile pentru numele Domnului
nostru Isus Cristos .
27 De aceea am trimis pe Iuda şi Sila, care vă vor spune şi ei,
cu gura, aceleaşi lucruri .
28 Fiindcă i s-a părut cuvenit Duhului Sfânt şi nouă, să nu
vă încărcăm cu nici o greutate mai mare decât aceste lucruri
necesare:
29 Să vă feriţi de cele sacrificate idolilor şi de sânge şi de ani-
male sugrumate şi de curvie; de care dacă vă păziţi, bine veţi
face . Fiţi sănătoşi .
30 Astfel, atunci când li s-a dat drumul, au venit la Antiohia;
şi după ce au adunat mulţimea, le-au dat epistola;
31 Iar ei, după ce au citit, s-au bucurat pentru mângâiere .
32 Şi Iuda şi Sila, fiind şi ei profeţi, îndemnau pe fraţi cu mul-
te cuvinte şi îi întăreau .
33 Şi după ce au întârziat un timp, au fost lăsaţi să plece în
pace, de la fraţi la apostoli .
34 Dar lui Sila i s-a părut cuvenit să mai rămână acolo .
35 Şi Pavel şi Barnaba au rămas în Antiohia, învăţând şi pre-
dicând cuvântul Domnului, şi cu mulţi alţii .
36 ¶ Dar după câteva zile, Pavel i-a spus lui Barnaba: Să mer-
gem acum din nou să vizităm pe fraţii noştri în fiecare cetate
în care am predicat cuvântul Domnului, să vedem ce fac .
37 Dar Barnaba voia să îl ia cu ei pe Ioan, chemat Marcu .
38 Dar Pavel considera că nu este bine să îl ia cu ei, pe cel care
s-a despărţit de ei din Pamfilia şi nu s-a dus cu ei în lucrare .
39 Şi cearta dintre ei a fost aşa de tăioasă, că s-au despărţit
unul de altul; şi aşa, Barnaba l-a luat pe Marcu şi au navigat
spre Cipru;
40 Iar Pavel l-a ales pe Sila şi au plecat, fiind încredinţaţi de
fraţi harului lui Dumnezeu .
41 Şi a trecut prin Siria şi Cilicia, întărind bisericile .

CApitoLuL 16

ATUNCI a ajuns la Derbe şi Listra; şi iată, acolo era un

anumit discipol numit Timotei, fiul unei femei iudeice

care credea; iar tatăl lui era grec;
2 Care avea o mărturie bună de la fraţii care erau în Listra
şi Iconia .
3 Pe el îl voia Pavel să meargă mai departe cu el; şi l-a luat
şi l-a circumcis din cauza iudeilor care erau în acele locuri;
fiindcă toţi ştiau că tatăl lui era grec .
4 Şi cum treceau prin cetăţi, le încredinţau să păzească ho-
tărârile  care  fuseseră  rânduite  de  apostolii  şi  bătrânii  care
erau în Ierusalim .
5 Atunci, bisericile au fost întărite în credinţă şi creşteau la

625

Fapte  17

număr în fiecare zi .
6 ¶ Şi după ce au străbătut Frigia şi regiunea Galatiei, au fost
opriţi de Duhul Sfânt să predice în Asia cuvântul .
7 După ce au venit la Misia, au încercat să meargă în Bitinia;
dar Duhul nu i-a lăsat .
8 Şi, trecând pe lângă Misia, au coborât la Troas .
9 Şi o viziune i-a apărut în noapte lui Pavel; un anumit băr-
bat  din  Macedonia  stătea  în  picioare,  chemându-l  şi  spu-
nând: Vino în Macedonia şi ajută-ne .
10 Şi după ce a văzut el viziunea, îndată am căutat să ajun-
gem în Macedonia, concluzionând noi că Domnul ne-a che-
mat să le predicăm evanghelia .
11 De aceea ridicând ancora din Troas, am navigat direct la
Samotracia, şi a doua zi la Neapolis;
12 Şi de acolo la Filipi, care este cea mai de seama cetate a
acelei părţi din Macedonia, o colonie; şi am fost în acea ceta-
te, rămânând câteva zile .
13 Şi în ziua de sabat ne-am dus afară din cetate, lângă râu,
unde era de obicei rugăciune; şi am stat jos şi am vorbit fe-
meilor care erau adunate .
14 Şi o anumită femeie, numită Lidia, vânzătoare de purpu-
ră din cetatea Tiatirei, care se închina lui Dumnezeu, ne-a
auzit;  a  cărei  inimă  Domnul  a  deschis-o  ca  să  dea  atenţie
lucrurilor vorbite de Pavel .
15 Şi după ce a fost botezată ea şi casa ei, ne-a implorat, spu-
nând: Dacă m-aţi judecat a fi credincioasă Domnului, intraţi
în casa mea şi rămâneţi . Şi ne-a constrâns .
16 ¶ Şi s-a întâmplat că, pe când mergeam noi la rugăciune,
ne-a întâlnit o tânără roabă, posedată de un duh al vrăjitori-
ei, care aducea domnilor ei mult câştig prin ghicire;
17  Aceasta,  îl  urma  pe  Pavel  şi  pe  noi  şi  striga,  spunând:
Aceşti oameni sunt robii Dumnezeului cel preaînalt, care ne
arată calea salvării .
18 Şi a făcut aceasta multe zile . Dar Pavel, fiind mâhnit, s-a
întors  şi  a  spus  duhului:  Îţi  poruncesc,  în  numele  lui  Isus
Cristos, să ieşi din ea . Şi a ieşit în aceeaşi oră .
19  Şi  când  domnii  ei  au  văzut  că  se  dusese  speranţa  câş-
tigului lor, au prins pe Pavel şi Sila şi i-au târât în piaţă la
conducători;
20 Şi i-au adus la magistraţi, spunând: Aceşti oameni, iudei
fiind, tulbură foarte mult cetatea noastră,
21 Şi învaţă obiceiuri care nu ne este permis de lege nici să le
primim, nici să le facem, romani fiind .
22 Şi mulţimea s-a ridicat împreună împotriva lor; şi magis-
traţii le-au smuls hainele şi au poruncit să îi bată .
23 Şi după ce au lăsat multe răni pe ei, i-au aruncat în închi-
soare, însărcinând pe temnicer să îi ţină în siguranţă .
24 Acesta, primind o astfel de însărcinare, i-a aruncat în în-
chisoarea interioară şi le-a strâns picioarele în butuci .
25 ¶ Şi la miezul nopţii, Pavel şi Sila se rugau şi cântau laude
lui Dumnezeu; şi prizonierii îi auzeau .
26  Şi  dintr-odată  a  fost  un  cutremur  mare,  aşa  încât  s-au
zguduit  temeliile  închisorii;  şi  îndată,  toate  uşile  s-au  des-
chis şi legăturile fiecăruia s-au dezlegat .
27 Şi temnicerul, trezindu-se din somnul său şi văzând uşile
închisorii deschise, a scos sabia şi intenţiona să se omoare,
presupunând că prizonierii fugiseră .
28 Dar Pavel a strigat cu voce tare, spunând: Nu îţi face nici
un rău; fiindcă toţi suntem aici .
29 Atunci el a cerut o lumină şi s-a repezit înăuntru şi a venit
tremurând şi a căzut înaintea lui Pavel şi Sila .
30  Şi  i-a  dus  afară  şi  a  spus:  Domnilor,  ce  trebuie  să  fac

pentru a fi salvat?
31 Iar ei au spus: Crede pe Domnul Isus Cristos şi vei fi salvat
tu şi casa ta .
32 Şi i-au vorbit cuvântul Domnului, lui şi tuturor care erau
în casa lui .
33 Şi el i-a luat în aceeaşi oră a nopţii şi le-a spălat rănile; şi
îndată a fost botezat, el şi toţi ai lui .
34 Şi după ce i-a dus în casa lui, le-a pus mâncare înainte şi
s-a bucurat, crezând în Dumnezeu cu toată casa lui .
35 ¶ Şi după ce s-a făcut ziuă, magistraţii au trimis lictorii,
spunând: Lăsaţi pe aceşti oameni să plece .
36 Şi temnicerul a spus cuvintele acestea lui Pavel: Magistraţii
au trimis să vă las să plecaţi; acum aşadar, plecaţi şi mergeţi
în pace .
37 Dar Pavel le-a spus: Ne-au bătut în public, necondamnaţi,
romani fiind, şi ne-au aruncat în închisoare; şi acum ne scot
pe ascuns? Nici vorbă; ci să vină ei înşişi pentru a ne condu-
ce afară .
38 Şi lictorii au spus aceste vorbe magistraţilor; şi s-au temut
când au auzit că sunt romani .
39 Şi au venit şi îi implorau; şi i-au condus afară şi îi rugau
să plece din cetate .
40 Şi au ieşit din închisoare şi au intrat la Lidia; şi după ce
i-au văzut pe fraţi, i-au mângâiat şi au plecat .

CApitoLuL 17

ŞI, după ce au trecut prin Amfipolis şi Apolonia, au venit

la Tesalonic, unde era o sinagogă a iudeilor;

2 Iar Pavel, după cum avea obiceiul, a intrat la ei, şi trei zile
de sabat a argumentat cu ei din scripturi,
3 Expunând şi afirmând că Cristos trebuia să sufere şi să în-
vie dintre morţi; şi spunând că: Acest Isus, pe care vi-l predic
eu, este Cristos .
4 Şi unii dintre ei au crezut şi s-au alăturat lui Pavel şi Sila;
şi dintre grecii religioşi o mare mulţime şi nu puţine dintre
femeile de seama .
5 Dar iudeii, care nu au crezut, împinşi de invidie, au luat cu
ei nişte însoţitori răi, de soi josnic, şi au strâns o mulţime şi
au pus toată cetatea în tulburare şi au asaltat casa lui Iason,
căutând să îi aducă la popor .
6 Şi, negăsindu-i, au târât pe Iason şi pe unii fraţi la magis-
traţii cetăţii, strigând: Aceştia care au întors lumea cu capul
în jos au venit şi aici;
7 Pe ei Iason i-a primit; şi toţi aceştia lucrează împotrivă ho-
tărârilor Cezarului, spunând că este un alt împărat, Isus .
8 Şi au tulburat mulţimea şi magistraţii cetăţii, când au auzit
acestea .
9 Şi după ce au luat garanţie de la Iason şi de la ceilalţi, le-au
dat drumul .
10 ¶ Iar fraţii au trimis îndată, în timpul nopţii, deopotrivă
pe Pavel şi Sila la Bereea; care, venind, au intrat în sinagoga
iudeilor .
11 Dar aceştia erau mai nobili decât cei din Tesalonic, în ace-
ea că au primit cuvântul cu toată promptitudinea minţii şi
cercetau în fiecare zi scripturile, dacă lucrurile acelea erau
aşa .
12 De aceea mulţi dintre ei au crezut; şi dintre femeile gre-
coaice onorabile, şi nu puţini dintre bărbaţi .
13 Dar când iudeii din Tesalonic au ştiut că şi în Bereea era
predicat de către Pavel cuvântul lui Dumnezeu, au venit şi
acolo şi au stârnit poporul .
14 Şi atunci, fraţii au trimis îndată pe Pavel ca şi cum ar fi

626

Fapte  18

mers  spre  mare;  dar  şi  Sila  şi  Timotei  au  rămas  amândoi
acolo .
15 Şi cei ce îl conduceau pe Pavel, l-au adus la Atena; şi, pri-
mind poruncă pentru Sila şi Timotei, ca să vină la el cu toată
graba, au plecat .
16 ¶ Şi, în timp ce Pavel îi aştepta la Atena, i s-a întărâtat du-
hul în el când a văzut cetatea cu totul dedată idolatriei .
17 De aceea se contrazicea în sinagogă cu iudeii şi cu cei reli-
gioşi şi în fiecare zi în piaţă cu cei ce îl întâlneau .
18 Atunci, l-au întâlnit unii filozofi dintre epicurieni şi din-
tre  stoici .  Şi  unii  spuneau:  Ce  doreşte  să  spună  guralivul
acesta? Iar alţii: Se pare că este proclamatorul unor dumne-
zei străini; pentru că le predica pe Isus şi învierea .
19 Şi l-au luat şi l-au adus în Areopag, spunând: Putem şti ce
este doctrina aceasta nouă, despre care vorbeşti?
20 Fiindcă aduci lucruri străine la urechile noastre; de aceea
intenţionăm să ştim ce voiesc să fie acestea .
21  (Fiindcă  toţi  atenienii  şi  străinii  care  erau  acolo  îşi  pe-
treceau timpul cu nimic altceva decât să spună, sau să audă
ceva nou .)
22 ¶ Atunci Pavel a stat în picioare în mijlocul Areopagului
şi a spus: Bărbaţi din Atena, îmi dau seama că în toate lu-
crurile voi sunteţi prea superstiţioşi .
23  Căci  cum  treceam  şi  priveam  la  lucrurile  voastre  de
închinare,  am  găsit  şi  un  altar  pe  care  era  inscripţionat:
DUMNEZEULUI NECUNOSCUT . Acestuia aşadar, voi vă în-
chinaţi ignorant, pe acesta vi-l predic eu .
24 Dumnezeu care a făcut lumea şi toate lucrurile în ea, fi-
indcă este Domnul cerului şi al pământului, nu locuieşte în
temple făcute prin mâini;
25 Nici nu este adorat cu mâini omeneşti, ca şi cum ar avea
nevoie de ceva, el care dă tuturor viaţă şi suflare şi toate;
26 Şi a făcut dintr-un singur sânge toate naţiunile oamenilor
să locuiască pe toată faţa pământului, şi a rânduit timpurile
dinainte hotărâte şi hotarele locuinţei lor;
27 Ca să îl caute pe Domnul, dacă, ar putea cumva să îl ca-
ute bâjbâind şi să îl găsească, deşi nu este departe de fiecare
dintre noi;
28 Fiindcă în el trăim şi ne mişcăm şi avem fiinţă; cum au
spus unii dintre poeţii voştri: Fiindcă şi noi suntem urmaşii
lui .
29 Fiind aşadar urmaşi ai lui Dumnezeu, nu ar trebui să gân-
dim că Dumnezeirea este asemenea aurului sau argintului,
sau pietrei, sculptată prin arta şi gândurile omului .
30 Şi Dumnezeu a trecut cu vederea aceste timpuri de igno-
ranţă; dar acum, porunceşte tuturor oamenilor de pretutin-
deni, să se pocăiască;
31 Pentru că a stabilit o zi în care el va judeca lumea în drep-
tate prin acel bărbat pe care l-a rânduit; prin care a dat asigu-
rare tuturor, prin aceea că l-a înviat dintre morţi .
32  ¶  Şi,  auzind  despre  învierea  din  morţi,  unii  şi-au  bătut
joc; şi alţii spuneau: Te vom asculta din nou despre aceasta .
33 Aşa că Pavel a plecat din mijlocul lor .
34 Totuşi unii bărbaţi s-au alipit de el şi au crezut, între care
şi Dionisie Areopagitul şi o femeie numită Damaris şi alţii
cu ei .

CApitoLuL 18

Corint;

iAR  după  acestea,  Pavel  a  plecat  din  Atena  şi  a  venit  la

2 Şi a găsit un anumit iudeu numit Aquila, născut în Pontus,
venit  de  curând  din  Italia  cu  soţia  sa  Priscila;  (deoarece

Claudius  poruncise  tuturor  iudeilor  să  plece  din  Roma)  şi
a venit la ei .
3 Şi pentru că era de acelaşi meşteşug, a rămas cu ei şi lucra,
fiindcă prin meseria lor erau făcători de corturi .
4 Şi el argumenta în sinagogă în fiecare sabat şi convingea pe
iudei şi pe greci .
5  Şi  când  au  coborât  deopotrivă  Sila  şi  Timotei  din
Macedonia, Pavel era constrâns în duh şi adeverea iudeilor
că Isus era Cristosul .
6 Şi când ei s-au împotrivit şi au blasfemiat, şi-a scuturat ha-
inele şi le-a spus: Sângele vostru să fie peste capetele voastre;
eu sunt curat; de acum încolo mă voi duce la neamuri .
7 ¶ Şi a plecat de acolo şi a intrat în casa unuia numit Iustus,
care  se  închina  lui  Dumnezeu,  a  cărui  casă  era  lipită  de
sinagogă .
8 Şi Crisp, mai marele sinagogii, a crezut pe Domnul cu toată
casa lui; şi mulţi dintre corinteni, auzind, au crezut şi au fost
botezaţi .
9 Atunci Domnul i-a spus lui Pavel, în timpul nopţii, printr-
o viziune: Nu te teme, dimpotrivă, vorbeşte şi nu tăcea;
10 Pentru că eu sunt cu tine şi nimeni nu te va prinde să îţi
facă rău; pentru că eu am mult popor în acea cetate .
11 Şi a rămas acolo un an şi şase luni, învăţând cuvântul lui
Dumnezeu între ei .
12 ¶ Şi pe când era Galio proconsul al Ahaiei, iudeii, într-un
gând, s-au ridicat împotriva lui Pavel şi l-au adus la scaunul
de judecată,
13  Spunând:  Acesta  incită  pe  oameni  să  se  închine  lui
Dumnezeu împotriva legii .
14 Şi pe când Pavel era gata să deschidă gura, Galio le-a spus
iudeilor: Dacă ar fi vorba într-adevăr despre vreun lucru de
nelegiuire,  sau  viclenie  nesăbuită,  iudeilor,  după  cuviinţă
v-aş îndura;
15 Dar dacă este o problemă de cuvinte şi nume şi de legea
voastră, vă priveşte; fiindcă eu nu intenţionez să fiu judecă-
tor al acestora .
16 Şi i-a alungat de la scaunul de judecată .
17 Atunci, toţi grecii l-au prins pe Sosten, mai marele sina-
gogii şi l-au bătut înaintea scaunului de judecată . Şi lui Galio
nu îi păsa de nimic din acestea .
18  ¶  Iar  Pavel  a  rămas  încă  multe  zile,  după  care  şi-a  luat
rămas  bun de la fraţi  şi a  navigat de acolo  în Siria şi cu el
Priscila  şi  Aquila;  după  ce  Pavel  şi-a  tuns  scurt  părul  în
Chencrea, fiindcă făcuse un jurământ .
19 Şi a venit la Efes şi i-a lăsat acolo; iar el a intrat în sinagogă
şi argumenta cu iudeii .
20  Dar,  cerându-i  să  rămână  mai  mult  timp  cu  ei,  nu  a
consimţit;
21 Ci şi-a luat rămas bun de la ei, spunând: Trebuie, neapă-
rat, să ţin această sărbătoare care vine, în Ierusalim; dar mă
voi întoarce la voi din nou, dacă Dumnezeu voieşte . Şi s-a
îmbarcat din Efes .
22 Şi după ce a debarcat la Cezareea şi a urcat şi a salutat bi-
serica, a coborât la Antiohia .
23 Şi după ce a petrecut ceva timp, a ieşit şi a traversat pe
rând ţinutul Galatiei şi al Frigiei, întărind pe toţi discipolii .
24 ¶ Iar un anumit iudeu, numit Apolo, născut la Alexandria,
un  bărbat  elocvent,  fiind  puternic  în  scripturi,  a  ajuns  la
Efes .
25  Acesta  era  învăţat  în  calea  Domnului;  şi  fiind  fervent
în  duh,  vorbea  şi  învăţa  cu  de-amănuntul  lucrurile  despre
Domnul, cunoscând doar botezul lui Ioan .

627

Fapte  20

26 Şi acesta a început să vorbească cutezător în sinagogă; şi
Aquila şi Priscila, auzindu-l, l-au luat la ei şi i-au arătat mai
exact calea lui Dumnezeu .
27 Şi când s-a gândit să treacă în Ahaia, fraţii au scris, în-
demnând pe discipoli să îl primească; acesta, înfăţişându-se,
a ajutat mult pe cei care crezuseră prin har .
28 Fiindcă el convingea pe iudei cu putere, public, arătând
prin scripturi că Isus este Cristos .

CApitoLuL 19

ŞI s-a întâmplat că, în timp ce Apolo era în Corint, Pavel,

traversând  ţinuturile  de  sus,  a  venit  la  Efes;  şi,  găsind

anumiţi discipoli,
2 Le-a spus: Aţi primit Duhul Sfânt de când aţi crezut? Iar ei
i-au spus: Nici măcar nu am auzit că ar fi vreun Duh Sfânt .
3 Iar el le-a spus: Atunci cu ce aţi fost botezaţi? Iar ei au spus:
Cu botezul lui Ioan .
4 Atunci Pavel a spus: Ioan într-adevăr a botezat cu botezul
pocăinţei, spunând poporului că ar trebui să îl creadă pe cel
ce vine după el, adică pe Cristos Isus .
5 Când au auzit, au fost botezaţi în numele Domnului Isus .
6 Şi după ce Pavel şi-a pus mâinile peste ei, Duhul Sfânt a
venit peste ei; şi vorbeau în limbi şi profeţeau .
7 Şi erau cam doisprezece bărbaţi cu totul .
8 ¶ Şi a intrat în sinagogă şi a vorbit cutezător pe durata a trei
luni, dezbătând şi convingând despre cele ale împărăţiei lui
Dumnezeu .
9 Dar când unii s-au împietrit şi nu au crezut, ci au vorbit de
rău calea aceea înaintea mulţimii, a plecat de la ei şi a separat
discipolii, dezbătând zilnic în şcoala unuia, Tiran .
10 Şi aceasta a ţinut pe durata a doi ani; aşa că toţi care lo-
cuiau în Asia au auzit cuvântul Domnului Isus, deopotrivă
iudei şi greci .
11  Şi  Dumnezeu  lucra  miracole  nemaipomenite  prin  mâi-
nile lui Pavel;
12 Aşa că au adus la bolnavi prosoape şi şorţuri de pe trupul
lui şi bolile se depărtau de ei, şi duhurile rele ieşeau din ei .
13 ¶ Atunci, unii din iudeii pribegi, exorcişti, au luat asupra
lor să cheme numele Domnului Isus peste cei ce aveau du-
huri rele, spunând: Vă conjurăm prin Isus, pe care îl predică
Pavel .
14 Şi erau şapte fraţi ai lui Sceva, un iudeu, mai marele preo-
ţilor, care au făcut astfel .
15  Iar  duhul  rău  a  răspuns  şi  a  zis:  Pe  Isus  îl  cunosc  şi  pe
Pavel îl ştiu; dar voi, cine sunteţi?
16 Şi omul în care era duhul rău, a sărit pe ei şi i-a învins, aşa
că au fugit afară din casă, goi şi răniţi .
17 Şi aceasta a fost cunoscută deopotrivă tuturor iudeilor şi
grecilor care locuiau în Efes; şi frică a căzut peste ei toţi şi
numele Domnului Isus era preamărit .
18 Şi mulţi care au crezut, au venit şi au mărturisit şi şi-au
arătat faptele .
19 Şi mulţi dintre cei care lucraseră artele magiei, au adus
cărţile la un loc şi le-au ars înaintea tuturor; şi au calculat
preţul lor şi au găsit că era de cincizeci de mii de arginţi .
20  Astfel  cuvântul  lui  Dumnezeu  a  crescut  cu  putere  şi  a
învins .
21  ¶  După  ce  s-au  terminat  acestea,  Pavel  s-a  hotărât  în
duhul, după ce traversase Macedonia şi Ahaia, să meargă
la Ierusalim, spunând: După ce voi fi fost acolo, trebuie să
văd şi Roma .
22 Astfel a trimis în Macedonia pe doi dintre cei ce îl serveau,

Timotei şi Erast; dar el a stat un timp în Asia .
23 Şi s-a făcut în acel timp nu mică tulburare despre calea
aceea .
24  Fiindcă  unul,  numit  Demetrie,  un  argintar,  care  făcea
temple  din  argint  pentru  Diana,  aducând  nu  puţin  câştig
meşterilor,
25 Pe care el i-a chemat împreună cu lucrătorii cu ocupaţii
asemănătoare şi a spus: Bărbaţilor, ştiţi că prin această mun-
că avem bogăţia noastră .
26 Mai mult, vedeţi şi auziţi că nu numai în Efes, ci aproape
în toată Asia, acest Pavel a convins şi a abătut mulţi oameni,
spunând că cei făcuţi prin mâini nu sunt dumnezei,
27 Aşa că, nu numai această meserie a noastră este în pericol
să fie făcută de nimic, dar şi templul marii zeiţe Diana va fi
dispreţuit şi măreţia ei de asemenea va fi nimicită, ea căreia
toată Asia şi lumea i se închină .
28 Iar când au auzit ei acestea s-au umplut de furie şi strigau,
spunând: Mare este Diana efesenilor .
29 Şi întreaga cetate s-a umplut de confuzie; şi, prinzând pe
Gaiu şi Aristarh, bărbaţi din Macedonia, parteneri de călă-
torie ai lui Pavel, s-au năpustit într-un gând în teatru .
30 Dar când Pavel a intenţionat să intre la popor, discipo-
lii nu l-au lăsat .
31 Şi de asemenea unii din mai marii Asiei, care erau prie-
tenii lui, au trimis la el, implorând să nu se expună el însuşi
în teatru .
32 Aşadar unii strigau ceva şi alţii altceva, fiindcă adunarea
era confuză şi cei mai mulţi nu ştiau de ce se adunaseră .
33 Şi l-au târât pe Alexandru afară din mulţime, iudeii îm-
pingându-l înainte . Şi Alexandru, făcând semn cu mâna, a
voit să se apere înaintea poporului .
34  Dar  când  şi-au  dat  seama  că  este  iudeu,  toţi  într-o  sin-
gură  voce  au  strigat  aproape  două  ore:  Mare  este  Diana
efesenilor .
35 Şi după ce cancelarul cetăţii a liniştit mulţimea, a spus:
Bărbaţi efeseni, cine este omul care nu ştie că cetatea efese-
nilor este închinătoare marii zeiţe Diana şi a chipului care a
căzut de la Jupiter .
36 Văzând aşadar că acestea nu pot fi negate, voi ar trebui să
staţi liniştiţi şi să nu faceţi nimic în grabă .
37 Fiindcă aţi adus aici pe aceşti bărbaţi, care nu sunt nici
jefuitori de biserici, nici blasfemiatori ai zeiţei voastre .
38 De aceea dacă Demetrie şi meşterii care sunt cu el au ceva
împotriva cuiva, judecata este deschisă şi sunt proconsuli; să
se acuze ei unul pe altul .
39 Dar dacă cereţi ceva referitor la alte lucruri, se va rezolva
în adunarea legiuită .
40  Fiindcă  suntem  de  asemenea  în  pericol  să  fim  acuzaţi
pentru tulburarea de azi, nefiind nici un motiv prin care să
putem da socoteală despre această îmbulzeală .
41 Şi după ce a spus astfel, a dat drumul adunării .

CApitoLuL 20

iAR după ce a încetat tumultul, Pavel a chemat la el pe dis-

cipoli şi i-a îmbrăţişat şi a ieşit să plece în Macedonia .
2  Iar  după  ce  a  traversat  părţile  acelea  şi  i-a  îndemnat  cu
multe cuvinte, a venit în Grecia,
3 Şi a rămas trei luni . Şi după ce iudeii au făcut complot îm-
potriva  lui,  pe  când  intenţiona  să  navigheze  spre  Siria,  s-a
hotărât să se întoarcă prin Macedonia .
4  Şi  l-au  însoţit  până  în  Asia,  Sopater  din  Bereea;  şi  din-
tre tesaloniceni, Aristarh şi Secundus; şi Gaiu din Derbe şi

628

Fapte  21

Timotei; iar din Asia, Tihic şi Trofim .
5 Aceştia, mergând înainte, ne-au aşteptat în Troas .
6 Iar noi am navigat din Filipi după zilele azimelor şi am ve-
nit la ei în Troas în cinci zile; unde am rămas şapte zile .
7 ¶ Şi în prima zi a săptămânii, când discipolii s-au adunat
să frângă pâinea, Pavel le-a predicat, pregătit să plece a doua
zi; şi a continuat cuvântul până la miezul nopţii .
8 Şi erau multe lumini în camera de sus, unde erau adunaţi .
9 Şi în fereastră a şezut un tânăr numit Eutih, fiind cufun-
dat într-un somn adânc; şi pe când Pavel predica îndelung,
s-a adâncit în somn şi a căzut jos de la al treilea etaj şi a fost
ridicat mort .
10 Iar Pavel a coborât şi s-a aplecat peste el şi, îmbrăţişându-
l, a spus: Nu vă tulburaţi; fiindcă viaţa lui este în el .
11 Şi după ce a urcat şi a frânt pâinea şi a mâncat şi a vorbit
timp îndelungat, până în zorii zilei, astfel a plecat .
12 Şi l-au adus pe tânăr viu şi nu puţin au fost mângâiaţi .
13 ¶ Iar noi ne-am dus înainte la corabie şi am navigat spre
Assos, vrând să îl luăm de acolo pe Pavel; fiindcă astfel rân-
duise el, el însuşi gândindu-se să meargă pe jos .
14 Şi când s-a întâlnit cu noi la Assos, l-am luat şi am venit
la Mitilene .
15 Şi de acolo am navigat şi în următoarea zi am ajuns faţă
în faţă cu Chios; şi în următoarea zi am ajuns la Samos şi am
rămas la Troghilion şi în următoarea zi am venit la Milet .
16 Fiindcă Pavel a decis să navigheze pe lângă Efes, pentru
că el a refuzat să întârzie în Asia; fiindcă se grăbea, dacă va fi
posibil, ca el să fie la Ierusalim de ziua cincizecimii .
17  ¶  Iar  din  Milet  a  trimis  la  Efes  şi  a  chemat  bătrânii
bisericii .
18 Şi după ce au venit la el, le-a spus: Ştiţi din prima zi de
când  am  venit  în  Asia,  cum  m-am  purtat  cu  voi  în  toate
timpurile,
19 Servind pe Domnul cu toată umilinţa minţii şi cu multe
lacrimi  şi  ispite,  care  mi  s-au  întâmplat  prin  comploturile
iudeilor;
20 Cum nu am ascuns nimic ce vă era de folos, ci v-am arătat
şi v-am învăţat public şi din casă în casă,
21 Adeverind deopotrivă iudeilor şi grecilor, pocăinţă spre
Dumnezeu şi credinţă spre Domnul nostru Isus Cristos .
22 Şi acum, iată, eu mă duc, legat în duhul, la Ierusalim, ne-
ştiind lucrurile care au să mi se întâmple acolo,
23  Decât  că  Duhul  Sfânt  adevereşte  în  fiecare  cetate,  spu-
nând că mă aşteaptă lanţuri şi nenorociri .
24 Dar nici unul dintre aceste lucruri nu mă mişcă, nici nu
consider a mea viaţă de preţ pentru mine însumi, aşa încât
să îmi termin alergarea cu bucurie şi serviciul pe care l-am
primit de la Domnul Isus, să adeveresc evanghelia harului
lui Dumnezeu .
25 Şi acum, iată, eu ştiu că voi toţi, printre care am umblat
predicând împărăţia lui Dumnezeu, nu veţi mai vedea faţa
mea .
26 De aceea vă iau ca mărturie în această zi, că eu sunt curat
de sângele tuturor .
27 Fiindcă nu m-am ferit niciodată să vă declar sfatul întreg
al lui Dumnezeu .
28 Aveţi aşadar grijă la voi înşivă şi la întreaga turmă peste
care  Duhul  Sfânt  v-a  făcut  supraveghetori,  să  păstoriţi  bi-
serica lui Dumnezeu, pe care a cumpărat-o cu propriul său
sânge .
29 Fiindcă ştiu aceasta, că după plecarea mea, vor intra prin-
tre voi lupi apăsători, necruţând turma .

30 Şi dintre voi înşivă se vor scula bărbaţi vorbind lucruri
perverse, să atragă discipoli după ei .
31 Vegheaţi aşadar şi amintiţi-vă, că timp de trei ani nu am
încetat să vă avertizez cu lacrimi, noapte şi zi, pe fiecare .
32 Şi acum fraţilor, vă încredinţez lui Dumnezeu şi cuvân-
tului harului său, care este în stare să vă edifice şi să vă dea o
moştenire printre toţi cei sfinţiţi .
33 Nu am poftit argintul sau aurul sau hainele nimănui .
34 Da, voi înşivă ştiţi că mâinile acestea au servit nevoilor
mele şi celor ce erau cu mine .
35 V-am arătat toate lucrurile; că, muncind astfel, ar trebui
să susţineţi pe cei slabi şi să vă amintiţi cuvintele Domnului
Isus,  cum  el  a  spus:  Este  mai  binecuvântat  a  da  decât  a
primi .
36 ¶ Şi după ce a vorbit astfel, el a îngenunchiat şi s-a rugat
cu ei toţi .
37 Iar ei toţi au plâns mult şi au căzut la gâtul lui Pavel şi îl
sărutau,
38 Întristându-se mai ales pentru cuvintele pe care le-a spus,
că nu vor mai vedea faţa lui . Şi l-au însoţit la corabie .

CApitoLuL 21

ŞI s-a întâmplat că, după ce ne-am smuls dintre ei şi am

ridicat ancora, am venit drept la Coos şi ziua următoare

la Rodos şi de acolo la Patara;
2 Şi, găsind o corabie care naviga la Fenicia, ne-am îmbarcat
şi am luat-o înainte .
3 Şi după ce am zărit Ciprul şi l-am lăsat în stânga, am navi-
gat la Siria şi am ancorat la Tir; fiindcă acolo corabia trebuia
să descarce încărcătura .
4  Şi  găsind  discipoli,  am  întârziat  acolo  şapte  zile;  aceştia
i-au spus lui Pavel prin Duhul, să nu urce la Ierusalim .
5 Şi când am împlinit acele zile, am plecat şi ne-am reluat că-
lătoria; şi toţi ne-au condus, cu soţii şi copii, până afară din
cetate; şi, îngenunchind pe ţărm, ne-am rugat .
6 Şi după ce ne-am îmbrăţişat unii pe alţii, am intrat în cora-
bie; iar ei s-au întors la ale lor .
7 Iar după ce am terminat noi călătoria pe mare, de la Tir
am ajuns la Ptolemaida şi am salutat fraţii şi am rămas cu
ei o zi .
8 ¶ Iar următoarea zi, noi care eram cu Pavel am plecat şi am
ajuns la Cezareea; şi am intrat în casa lui Filip, evanghelistul,
care era dintre cei şapte; şi am rămas cu el .
9 Şi acesta avea patru fiice fecioare, care profeţeau .
10 Iar pe când întârziam noi acolo multe zile, a coborât din
Iudeea un anumit profet, numit Agab .
11 Şi după ce a venit la noi şi a luat brâul lui Pavel şi şi-a legat
mâinile  şi  picioarele,  a  spus:  Astfel  spune  Duhul  Sfânt:  Pe
bărbatul al căruia este acest brâu, aşa îl vor lega la Ierusalim
iudeii şi îl vor preda în mâinile neamurilor .
12 Şi când am auzit acestea, deopotrivă noi şi cei de acolo,
l-am implorat să nu urce la Ierusalim .
13 Atunci Pavel a răspuns: Ce faceţi de plângeţi şi îmi frân-
geţi inima? Fiindcă eu sunt gata nu numai să fiu legat, dar să
şi mor la Ierusalim pentru numele Domnului Isus .
14  Şi,  nefiind  el  convins,  noi  am  încetat,  spunând:  Voia
Domnului să se facă .
15 ¶ Iar după acele zile, ne-am ridicat bagajele şi am urcat la
Ierusalim .
16 Şi au mers cu noi şi dintre discipolii din Cezareea şi au
adus cu ei pe unul Mnason din Cipru, un discipol bătrân, cu
care să găzduim .

629

Fapte  22

17  Şi  când  am  venit  la  Ierusalim,  fraţii  ne-au  primit  cu
bucurie .
18 Iar în ziua următoare, Pavel a intrat cu noi la Iacov; şi toţi
prezbiterii erau prezenţi .
19 Şi după ce i-a salutat, a istorisit fiecare lucru în parte pe
care  l-a  lucrat  Dumnezeu  printre  neamuri,  prin  serviciul
său .
20 Şi după ce au auzit, au glorificat pe Domnul şi i-au spus:
Vezi, frate, câte mii de iudei sunt care cred; şi toţi sunt zeloşi
pentru lege .
21  Şi  ei  sunt  instruiţi  despre  tine,  că  înveţi  toţi  iudeii  care
sunt  printre  neamuri  să  părăsească  pe  Moise,  spunând  că
ei nici nu ar trebui să circumcidă pe copiii lor, nici să umble
cuvenit obiceiurilor .
22 Ce este aşadar? Mulţimea trebuie neapărat să se adune;
fiindcă vor auzi că ai venit .
23 De aceea fă ceea ce îţi spunem: Noi avem patru bărbaţi
care au un jurământ asupra lor;
24 Ia-i şi purifică-te împreună cu ei şi cheltuieşte cu ei, ca să
îşi radă capetele; şi toţi să ştie că acele lucruri, despre care au
fost instruiţi în legătură cu tine, nu sunt nimic; ci, din con-
tră, şi tu însuţi umbli pios şi păzeşti legea .
25 Iar în legătură cu neamurile care cred, noi am scris şi am
hotărât ca ei să nu ţină asemenea lucru, ci doar să se păzeas-
că ei de cele sacrificate idolilor şi de sânge şi de animale su-
grumate şi de curvie .
26 Atunci Pavel a luat pe acei bărbaţi, şi în următoarea zi,
purificându-se împreună cu ei, a intrat în templu să declare
împlinirea  zilelor  purificării,  până  ce  va  fi  oferită  ofrandă
pentru fiecare dintre ei .
27 ¶ Şi când cele şapte zile erau aproape gata, iudeii care erau
din Asia, când l-au văzut în templu, au întărâtat toată mulţi-
mea şi au pus mâinile pe el,
28 Strigând: Bărbaţi israeliţi, ajutor! Acesta este omul care
învaţă  pretutindeni  pe  toţi  împotriva  poporului  şi  legii  şi
acestui loc; şi mai mult, a adus şi greci la templu şi a profanat
acest loc sfânt .
29  (Fiindcă,  mai  înainte,  îl  văzuseră  cu  el  în  cetate  pe
Trofim, un efesean pe care presupuneau că Pavel l-a adus în
templu .)
30 Şi toată cetatea a fost pusă în mişcare şi poporul fugea să
se adune; şi l-au luat pe Pavel şi l-au târât afară din templu;
şi îndată uşile au fost închise .
31 Şi pe când căutau să îl ucidă, a urcat vestea la căpetenia
cohortei că tot Ierusalimul era întărâtat;
32 Acesta îndată a luat soldaţi şi centurioni şi a fugit jos la
ei; şi când au văzut pe căpetenie şi pe soldaţi, au încetat să îl
bată pe Pavel .
33 Atunci, căpetenia s-a apropiat şi l-a luat, şi a poruncit să
fie legat cu două lanţuri; şi a întrebat cine este şi ce a făcut .
34 Şi în mulţime unii strigau ceva şi alţii altceva; şi, nepu-
tând să ştie ceva sigur din cauza tumultului, a poruncit să îl
ducă în fortăreaţă .
35 Şi când a ajuns pe trepte, a fost astfel: că era purtat de sol-
daţi din cauza violenţei poporului .
36  Fiindcă  mulţimea  poporului  îl  urmărea,  strigând:
Luaţi-l!
37 Şi pe când Pavel urma să fie dus în fortăreaţă, a spus că-
peteniei: Îmi este permis să îţi spun ceva? Iar el a spus: Ştii
greceşte?
38 Nu eşti tu atunci acel egiptean, care înainte de aceste zile
a  făcut  tulburare  şi  a  condus  afară  în  pustie  patru  mii  de

bărbaţi care erau asasini?
39 Iar Pavel a spus: Eu sunt un om, iudeu din Tarsul Ciliciei,
cetăţean al unei cetăţi nu fără însemnătate; şi, te implor, per-
mite-mi să vorbesc poporului .
40 Şi după ce i-a dat voie, Pavel a stat în picioare pe trepte şi
a făcut semn poporului cu mâna . Iar după ce s-a făcut mare
tăcere, le-a vorbit în limba ebraică, spunând:

CApitoLuL 22

de voi .

BăRBAŢI, fraţi şi taţi, ascultaţi acum apărarea mea faţă

2  (Iar  ei,  când  au  auzit  că  le  vorbeşte  în  limba  ebraică,  au
păstrat şi mai mare tăcere, iar el a spus):
3 ¶ Eu sunt într-adevăr bărbat iudeu, născut în Tarsul Ciliciei,
mai mult, crescut în această cetate la picioarele lui Gamaliel,
învăţat conform cu exactitatea legii taţilor şi i-am fost zelos
lui Dumnezeu, aşa cum sunteţi voi toţi în această zi .
4 Şi am persecutat această cale până la moarte, legând şi pu-
nând în închisori, deopotrivă bărbaţi şi femei .
5 Astfel şi înaltul preot îmi aduce mărturie şi toată aduna-
rea  bătrânilor,  de  la  care  am  şi  primit  scrisori  pentru  fraţi
şi m-am dus la Damasc să îi aduc pe cei de acolo legaţi, la
Ierusalim, pentru a fi pedepsiţi .
6  Dar  s-a  întâmplat,  în  călătoria  şi  apropierea  mea  de
Damasc, că pe la prânz, dintr-o dată a strălucit din cer o lu-
mină mare în jurul meu .
7 Şi am căzut la pământ şi am auzit o voce, spunându-mi:
Saule, Saule, pentru ce mă persecuţi?
8 Şi eu am răspuns: Cine eşti tu, Doamne? Iar el mi-a spus:
Eu sunt Isus din Nazaret, pe care tu îl persecuţi .
9 Iar cei ce erau cu mine au văzut într-adevăr lumina şi li s-a
făcut teamă; dar nu înţelegeau vocea celui ce îmi vorbea .
10  Iar  eu  am  spus:  Ce  să  fac,  Doamne?  Iar  Domnul  mi-a
spus:  Scoală-te  şi  du-te  în  Damasc;  şi  acolo  ţi  se  va  spune
despre toate câte îţi sunt rânduite să le faci .
11 Şi în timp ce nu vedeam de gloria acelei lumini, fiind con-
dus de mână de cei ce erau cu mine, am intrat în Damasc .
12 Iar unul, Anania, un bărbat evlavios conform legii, având
mărturie bună de la toţi iudeii care locuiau acolo,
13  A  venit  la  mine  şi  a  stat  în  picioare  şi  mi-a  spus:  Frate
Saul, primeşte vedere . Şi eu, în aceeaşi oră, am privit în sus
spre el .
14 Iar el a spus: Dumnezeul taţilor noştri te-a ales, ca să cu-
noşti  voia  lui  şi  să  vezi  pe  Cel  Drept  şi  să  auzi  vocea  gurii
lui .
15 Pentru că vei fi martorul lui înaintea tuturor oamenilor,
despre ce ai văzut şi auzit .
16 Şi acum, de ce întârzii? Scoală-te şi botează-te şi spală-ţi
păcatele, chemând numele Domnului .
17 Şi s-a întâmplat că, după ce eu am revenit la Ierusalim,
tocmai când mă rugam în templu, eu am fost în extaz;
18 Şi l-am văzut, spunându-mi: Grăbeşte-te şi ieşi repede din
Ierusalim; pentru că nu vor primi mărturia ta despre mine .
19 Şi eu am spus: Doamne, ei ştiu că am închis şi am bătut în
fiecare sinagogă pe cei ce te-au crezut pe tine;
20 Şi când a fost vărsat sângele martirului tău, Ştefan, stă-
team şi eu acolo în picioare şi încuviinţam moartea lui şi am
păzit hainele celor ce l-au ucis .
21 Iar el mi-a spus: Mergi, pentru că te voi trimite departe
de aici, la neamuri .
22 ¶ Iar ei l-au ascultat până la acest cuvânt şi şi-au ridicat
vocile, spunând: Ia de pe pământ pe unul ca acesta; fiindcă

630

Fapte  23

nu se cuvine să trăiască .
23 Dar pe când strigau şi azvârleau hainele şi aruncau praf
în aer,
24 Căpetenia a poruncit ca el să fie dus în fortăreaţă şi a po-
runcit să fie cercetat prin biciuire, ca să se lămurească din ce
cauză strigau astfel împotriva lui .
25 Dar pe când îl legau cu curele, Pavel i-a spus centurionu-
lui care stătea lângă el în picioare: Îţi este legiuit să biciuieşti
un om, un roman, şi necondamnat?
26 Când a auzit centurionul, a venit şi a anunţat căpetenia,
spunând: Fii atent la ce ai de gând să faci; fiindcă acest om
este roman .
27 Atunci căpetenia a venit şi i-a zis: Spune-mi, eşti roman?
Iar el a spus: Da .
28 Şi căpetenia a răspuns: Eu, cu o mare sumă de bani am
cumpărat  această  cetăţenie .  Iar  Pavel  a  spus:  Dar  eu  sunt
chiar născut cetăţean roman .
29 Atunci, îndată s-au îndepărtat de el cei ce ar fi trebuit să
îl cerceteze; iar căpeteniei îi era şi ei teamă după ce a aflat că
era roman şi pentru că îl legase .
30 Iar a doua zi, pentru că voia să ştie într-adevăr pentru ce
fusese acuzat de iudei, l-a dezlegat din legăturile sale şi a po-
runcit marilor preoţi şi întregului lor consiliu să vină; şi l-a
adus jos pe Pavel şi l-a pus înaintea lor .

CApitoLuL 23

iAR  Pavel,  privind  cu  atenţie  consiliul,  a  spus:  Bărbaţi  şi

fraţi, până în această zi, m-am purtat în toată buna con-

ştiinţă în faţa lui Dumnezeu .
2 Iar Anania, înaltul preot, a poruncit celor ce stăteau lângă
el în picioare să îl lovească peste gură .
3 Atunci Pavel i-a spus: Dumnezeu te va lovi, perete văruit;
fiindcă tu şezi să mă judeci după lege şi porunceşti să fiu bă-
tut, contrar legii?
4 Iar cei ce stăteau lângă el în picioare au spus: Îl insulţi pe
înaltul preot al lui Dumnezeu?
5 Atunci Pavel a spus: Fraţilor, nu am ştiut că era înaltul pre-
ot; fiindcă este scris: Să nu vorbeşti de rău pe conducătorul
poporului tău .
6 ¶ Dar când Pavel a înţeles că o parte erau saduchei şi cei-
lalţi farisei, a strigat în consiliu: Bărbaţi şi fraţi, eu sunt fari-
seu, fiul unui fariseu; din cauza speranţei şi a învierii morţi-
lor sunt eu judecat .
7 Iar după ce a vorbit astfel, s-a făcut o neînţelegere între fa-
risei şi saduchei; şi mulţimea a fost împărţită .
8 Fiindcă saducheii spun că nu este nici înviere, nici înger
sau duh; dar fariseii le mărturisesc pe amândouă .
9  Şi  s-a  ridicat  strigăt  mare;  şi  scribii,  care  erau  de  partea
fariseilor, s-au sculat şi se certau aprins, spunând: Nu găsim
nimic rău în acest om; dar dacă i-a vorbit un duh sau un în-
ger, să nu ne luptăm împotriva lui Dumnezeu .
10 Iar după ce s-a făcut o neînţelegere mare, căpetenia, te-
mându-se  ca  nu  cumva  Pavel  să  fie  rupt  în  bucăţi  de  ei,  a
poruncit  soldaţilor  să  coboare  şi  să  îl  smulgă  cu  forţa  din
mijlocul lor şi să îl aducă în fortăreaţă .
11 Iar noaptea următoare, Domnul a stat lângă el în picioa-
re şi a spus: Pavele, îndrăzneşte; fiindcă aşa cum ai adeverit
despre mine în Ierusalim, aşa trebuie să aduci mărturie şi la
Roma .
12 ¶ Iar după ce s-a făcut ziuă, unii dintre iudei s-au înhăitat
şi s-au legat cu blestem, spunând că nici nu vor mânca, nici
nu vor bea până nu îl vor fi ucis pe Pavel .

13  Şi  erau  mai  mulţi  de  patruzeci  cei  care  au  făcut  acest
complot .
14 Aceştia, venind la preoţii de seamă şi la bătrâni, au spus:
Ne-am legat cu blestem că nu vom gusta nimic până nu îl
vom ucide pe Pavel .
15 De aceea acum voi, împreună cu consiliul, spuneţi căpe-
teniei  ca  mâine  să  îl  aducă  jos  la  voi,  ca  şi  cum  aţi  dori  să
cercetaţi ceva mai amănunţit despre el; iar noi, înainte să se
apropie el, suntem gata să îl ucidem .
16 Dar fiul surorii lui Pavel, după ce a auzit despre cursa lor,
a venit şi a intrat în fortăreaţă şi i-a spus lui Pavel .
17 Atunci Pavel a chemat la el pe unul dintre centurioni şi a
spus: Du pe tânărul acesta la căpetenie, fiindcă are să îi po-
vestească ceva .
18 Aşa că l-a luat şi l-a dus la căpetenie şi a spus: Prizonierul
Pavel m-a chemat la el şi m-a rugat să aduc la tine pe acest
tânăr, care are să îţi vorbească ceva .
19 Atunci, căpetenia l-a luat de mână şi l-a tras deoparte în
ascuns şi l-a întrebat: Ce este aceasta ce ai să îmi spui?
20 Iar el a spus: Iudeii s-au înţeles să îţi ceară ca mâine să îl
aduci jos pe Pavel, în consiliu, ca şi cum ar dori să cerceteze
mai amănunţit ceva despre el .
21 Dar tu nu te lăsa convins de ei; fiindcă mai mult de patru-
zeci de bărbaţi dintre ei îi întind o cursă, aceştia s-au legat
cu blestem ca nici să nu mănânce, nici să nu bea, până nu îl
vor ucide; şi acum, ei sunt gata, aşteptând o promisiune de
la tine .
22 Atunci căpetenia a lăsat pe tânăr să plece şi i-a poruncit:
Să nu spui nimănui că mi-ai arătat acestea .
23 Şi a chemat la el doi centurioni, spunând: Pregătiţi două
sute de soldaţi să meargă la Cezareea, şi şaptezeci de călăreţi
şi două sute de lăncieri la ora a treia din noapte .
24 Şi daţi-le animale, ca să îl pună pe Pavel deasupra şi să îl
ducă teafăr la Felix, guvernatorul .
25 Şi a scris o scrisoare, cuprinzând acestea:
26  Claudius  Lisias  către  preaonorabilul  guvernator  Felix,
salutări .
27 Acest bărbat a fost prins de iudei şi ar fi fost ucis de ei;
atunci, am venit cu armată şi l-am salvat, înţelegând că era
roman .
28 Dar voind să cunosc cauza pentru care l-au acuzat, l-am
coborât în consiliul lor;
29 Şi, l-am găsit acuzat despre întrebări din legea lor, dar nea-
vând nimic care să îl acuze demn de moarte sau de lanţuri .
30  Şi  când  mi  s-a  spus  cum  iudeii  întindeau  o  cursă  pen-
tru  acest  bărbat,  îndată  l-am  trimis  la  tine  şi  am  poruncit
şi  acuzatorilor  lui  să  spună  înaintea  ta  cele  împotriva  lui .
Sănătate .
31 Atunci soldaţii, aşa cum li se poruncise, l-au luat pe Pavel
şi l-au adus pe timpul nopţii la Antipatris .
32 Iar a doua zi, au lăsat călăreţii să meargă cu el şi s-au în-
tors la fortăreaţă;
33 Iar aceştia, după ce au venit la Cezareea şi au dat epistola
guvernatorului, l-au prezentat şi pe Pavel înaintea lui .
34 Şi după ce guvernatorul a citit, l-a întrebat din ce provin-
cie era . Şi a priceput că este din Cilicia;
35 Te voi asculta pe îndelete, a spus el, când vor veni şi acu-
zatorii tăi . Şi a poruncit să fie păzit în sala de judecată a lui
Irod .

631

Fapte  25

CApitoLuL 24

ŞI după cinci zile, Anania, înaltul preot, a coborât cu bă-

trânii şi cu un anumit orator, numit Tertul, care l-au în-

ştiinţat pe guvernator împotriva lui Pavel .
2 Şi după ce a fost chemat, Tertul a început să acuze, spu-
nând: Văzând că prin tine ne bucurăm de multă pace şi că
au fost făcute lucrări bune pentru această naţiune prin pre-
vederea ta,
3  Le  primim  întotdeauna  şi  în  toate  locurile,  preanobile
Felix, cu toată mulţumirea .
4  Dar  ca  nu  cumva  să  te  mai  reţin,  te  rog  să  ne  asculţi  pe
scurt cu bunăvoinţa ta .
5 Fiindcă l-am găsit pe acest bărbat corupător, instigator la
revoltă printre toţi iudeii din întreaga lume şi un conducător
al partidei nazarinenilor;
6  Care  a  încercat  de  asemenea  să  profaneze  templul;  şi  pe
care  l-am  prins  şi  voiam  să  îl  judecăm  conform  cu  legea
noastră .
7 Dar căpetenia Lisias a venit şi l-a luat cu mare violenţă din
mâinile noastre,
8 Şi a poruncit acuzatorilor lui să vină înaintea ta . Dacă îl vei
cerceta, tu însuţi vei putea afla de la el despre toate lucrurile
de care îl acuzăm noi .
9 Şi iudeii au aprobat şi ei, spunând că aşa stau lucrurile .
10 ¶ Atunci Pavel,  după ce guvernatorul i-a făcut  semn  să
vorbească, a răspuns: Deoarece ştiu că de mulţi ani ai fost
judecător  al  acestei  naţiuni,  cu  atât  mai  bucuros  răspund
pentru mine însumi;
11 Ca să poţi înţelege, că nu sunt decât douăsprezece zile de
când am urcat să mă închin la Ierusalim .
12 Şi nu m-au găsit în templu dezbătând cu cineva, nici fă-
când agitaţie a mulţimii, nici în sinagogi, nici în cetate;
13 Nici nu pot dovedi lucrurile de care acum mă acuză .
14 Dar îţi mărturisesc aceasta, că după calea pe care ei o nu-
mesc  erezie,  aşa  mă  închin  Dumnezeului  taţilor  mei,  cre-
zând toate care sunt scrise în lege şi în profeţi;
15 Şi spre Dumnezeu am speranţă, pe care şi ei înşişi o au,
că  va  fi  o  înviere  a  morţilor,  deopotrivă  a  celor  drepţi  şi
nedrepţi .
16 Şi în aceasta mă deprind pe mine însumi, să am întotdeau-
na o conştiinţă fără poticnire, către Dumnezeu şi oameni .
17 Şi, după mulţi ani, am venit să aduc naţiunii mele milos-
tenii şi ofrande .
18 După care anumiţi iudei din Asia m-au găsit purificat în
templu, nici cu mulţime, nici cu tumult .
19 Aceştia ar trebui să se înfăţişeze aici înaintea ta şi să acu-
ze, dacă au ceva împotriva mea .
20 Sau să spună aceştia dacă au găsit în mine vreo nelegiuire,
în timp ce am stat în picioare înaintea consiliului,
21  Cu  excepţia  acestei  singure  voci,  că  am  strigat  stând  în
picioare printre ei: În legătură cu învierea morţilor sunt eu
judecat astăzi de voi .
22 ¶ Iar după ce Felix a auzit acestea, având o mai bună cu-
noaştere despre acea cale, i-a amânat şi a spus: Când va co-
borî Lisias, căpetenia, voi hotărî cele despre voi .
23 Şi a poruncit unui centurion să îl ţină pe Pavel şi să îi lase
libertate şi să nu oprească pe nici unul dintre ai lui să îl ser-
vească, sau să vină la el .
24 Şi după câteva zile, când Felix a venit cu soţia lui, Drusila,
care  era  iudeică,  a  trimis  după  Pavel  şi  l-a  ascultat  despre
credinţa în Cristos .
25  Dar  pe  când  el  discuta  despre  dreptate  şi  înfrânare  şi

judecata care va veni, lui Felix i s-a făcut teamă şi a răspuns:
Acum du-te; când voi avea ocazie cuvenită, te voi chema .
26 În acelaşi timp aştepta de asemenea că Pavel îi va da bani,
ca să îl elibereze; de aceea a trimis adeseori după el şi vorbea
cu el .
27 Dar după doi ani a venit succesorul lui, Porcius Festus; şi
Felix, voind să arate favoare iudeilor, l-a lăsat pe Pavel legat .

CApitoLuL 25

ŞI, când Festus a venit în provincie, după trei zile a urcat

de la Cezareea la Ierusalim .

2 Atunci, înaltul preot şi mai marele iudeilor l-au înştiinţat
împotriva lui Pavel şi l-au implorat,
3  Cerând  o  favoare  împotriva  lui,  ca  să  trimită  după  el  la
Ierusalim, pregătind o cursă pe drum să îl ucidă .
4 Dar Festus a răspuns că Pavel ar trebui ţinut în Cezareea şi
că el însuşi intenţionează să plece în scurt timp într-acolo .
5 Aşa că a spus: Aceia care pot, să se coboare cu mine şi să
acuze pe acest bărbat, dacă este ceva rău în el .
6  Şi  după  ce  a  întârziat  mai  mult  de  zece  zile  printre  ei,  a
coborât la Cezareea; şi a doua zi, şezând pe scaunul de jude-
cată, a poruncit să fie adus Pavel .
7 Şi după ce a venit el, iudeii care au coborât de la Ierusalim
au  stat  în  picioare  împrejur  şi  au  adus  plângeri  multe  şi
grele  împotriva  lui  Pavel,  pe  care  nu  au  fost  în  stare  să  le
dovedească .
8 În timp ce el se apăra: Nu am păcătuit deloc, nici împotriva
legii iudeilor, nici împotriva templului, nici chiar împotriva
Cezarului .
9 Dar Festus, voind să facă o favoare iudeilor, i-a răspuns lui
Pavel şi a spus: Eşti de acord să urci la Ierusalim şi acolo să
fii judecat despre acestea înaintea mea?
10 Atunci Pavel a spus: Stau în picioare la scaunul de jude-
cată al Cezarului, unde ar trebui să fiu judecat; nu am făcut
nimic rău iudeilor, aşa cum şi ştii foarte bine .
11 Dar dacă sunt nedrept, sau am făcut ceva demn de moar-
te, nu mă feresc să mor; dar dacă nu este nimic din acestea
de care ei mă acuză, nimeni nu mă poate da lor . Apelez la
Cezar .
12 Atunci Festus, după ce s-a înţeles cu consiliul, a răspuns:
La Cezar ai apelat? La Cezar vei merge .
13 ¶ Iar după câteva zile, împăratul Agripa şi Bernice au ve-
nit la Cezareea să îl salute pe Festus .
14 Iar după ce au rămas acolo multe zile, Festus a prezentat
împăratului cele ale lui Pavel, spunând: Este aici un anumit
bărbat lăsat în lanţuri de Felix;
15 Despre care, când am fost eu la Ierusalim, preoţii de sea-
mă şi bătrânii iudeilor m-au încunoştinţat, cerând judecată
împotriva lui .
16  Acestora  le-am  răspuns:  Nu  este  obiceiul  romanilor  să
dea la moarte pe nici un om, înainte ca cel care este acuzat
să fie faţă în faţă cu acuzatorii şi să aibă ocazia să se apere
referitor la acuzaţia adusă împotriva lui .
17 De aceea când au venit aici, fără nici o întârziere, a doua
zi am şezut pe scaunul de judecată şi am poruncit să fie adus
bărbatul .
18 Împotriva  căruia acuzatorii după  ce au  stat  în picioare,
nu au adus nici o acuzaţie din acelea pe care le presupuneam
eu;
19 Ci aveau anumite cercetări împotriva lui despre propria
lor superstiţie şi despre unul Isus, care a murit, despre care
Pavel afirmă că este viu .

632

Fapte  27

20  Şi  îndoindu-mă  de  acest  mod  de  cercetări,  am  întrebat
dacă era dispus să meargă la Ierusalim, şi acolo să fie judecat
despre acestea .
21 Dar după ce Pavel a apelat să fie ţinut pentru examinarea
lui Augustus, am poruncit ca el să fie ţinut până îl voi trimite
la Cezar .
22  Atunci,  Agripa  i-a  spus  lui  Festus:  Aş  dori  chiar  eu  în-
sumi să îl aud pe acest om . Iar el a spus: Mâine îl vei auzi .
23 Şi a doua zi, când Agripa a venit şi Bernice, cu mare pom-
pă, şi au intrat în locul audierii cu căpeteniile şi cu bărba-
ţii  conducători  ai  cetăţii,  la  porunca  lui  Festus  a  fost  adus
Pavel .
24 Şi Festus a spus: Împărate Agripa şi toţi bărbaţii care sun-
teţi prezenţi cu noi, îl vedeţi pe acesta, despre care toate mul-
ţimile iudeilor au stăruit de mine, deopotrivă la Ierusalim şi
aici, strigând că nu ar mai trebui să trăiască .
25 Dar când am înţeles că nu a făcut nimic demn de moarte
şi chiar el însuşi a cerut recurs la Augustus, am hotărât să îl
trimit .
26 Despre el nu am nimic sigur să scriu domnului meu . De
aceea l-am adus în faţă, înaintea voastră şi mai ales înaintea
ta, împărate Agripa, ca după ce se va fi făcut cercetare, să am
ceva să scriu .
27 Fiindcă mi se pare iraţional să trimit un prizonier şi să nu
arăt acuzaţiile împotriva lui .

CApitoLuL 26

iAR  Agripa  i-a  spus  lui  Pavel:  Îţi  este  permis  să  vorbeşti

pentru  tine  însuţi .  Atunci  Pavel  a  întins  mâna  şi  s-a

apărat:
2 Mă consider fericit, împărate Agripa, pentru că voi putea
să mă apăr astăzi, înaintea ta, în legătură cu toate despre care
sunt acuzat de iudei;
3  Mai  ales  ştiindu-te  a  fi  expert  în  toate  obiceiurile  şi  dis-
cuţiile  dintre  iudei;  ca  urmare,  te  implor  să  mă  asculţi  cu
răbdare .
4 Felul meu de viaţă din tinereţe, care a fost de la început în
naţiunea mea la Ierusalim, îl cunosc toţi iudeii;
5 Care m-au cunoscut de la început, dacă ei doresc să aducă
mărturie, că am trăit conform cu partida cea mai strictă a
religiei noastre, ca fariseu .
6  Şi  acum  stau  în  picioare  şi  sunt  judecat  pentru  speranţa
promisiunii făcută de Dumnezeu taţilor noştri;
7 La care, cele douăsprezece triburi ale noastre, servind ne-
încetat lui Dumnezeu noapte şi zi, speră să ajungă . Despre
această speranţă sunt acuzat, împărate Agripa, de iudei .
8 De ce pare un lucru de necrezut pentru voi, că Dumnezeu
înviază morţii?
9 Într-adevăr, eu m-am gândit în mine însumi, că ar trebui
să  fac  multe  lucruri  potrivnice  faţă  de  numele  lui  Isus  din
Nazaret .
10 Lucru pe care l-am şi făcut în Ierusalim; şi pe mulţi din-
tre sfinţi i-am închis în închisoare, primind autoritate de la
preoţii de seamă; şi, fiind ei ucişi, îmi dădeam votul împo-
triva lor .
11 Şi deseori i-am pedepsit în fiecare sinagogă şi i-am con-
strâns să blasfemieze; şi, fiind peste măsură de turbat împo-
triva lor, i-am persecutat chiar şi în cetăţile străine .
12 ¶ După care, pe când mă duceam la Damasc cu autoritate
şi împuternicire de la preoţii de seamă,
13 La miezul zilei, împărate, am văzut pe cale o lumină din
cer, mai mare ca strălucirea soarelui, strălucind în jurul meu

şi a celor care călătoreau cu mine .
14 Şi după ce am căzut toţi la pământ, am auzit o voce vor-
bindu-mi şi spunând în limba ebraică: Saule, Saule, de ce mă
persecuţi? Greu îţi este să dai cu călcâiul în ţepuşe .
15 Iar eu am spus: Cine eşti tu, Doamne? Şi el a spus: Eu sunt
Isus, pe care tu îl persecuţi .
16 Scoală-te dar şi stai pe picioarele tale; căci cu acest scop
m-am arătat ţie, să te fac un servitor şi un martor deopotrivă
a cele ce ai văzut şi a acelora în care mă voi arăta ţie;
17 Eliberându-te din poporul şi dintre neamurile spre care
acum te trimit,
18 Să le deschizi ochii, să îi întorci de la întuneric la lumină
şi din puterea lui Satan la Dumnezeu, ca să primească iertare
de păcate şi moştenire printre cei sfinţiţi prin credinţa care
este în mine .
19 După care, împărate Agripa, nu am fost neobedient vizi-
unii cereşti;
20 Ci am arătat mai întâi celor din Damasc şi Ierusalim şi
prin  toate  ţinuturile  Iudeei  şi  neamurilor,  să  se  pocăiască
şi să se întoarcă la Dumnezeu şi să facă lucrări cuvenite de
pocăinţă .
21 Pentru acestea, iudeii m-au prins în templu şi au încercat
să mă ucidă .
22  De  aceea  obţinând  ajutor  de  la  Dumnezeu,  continuu
până în această zi, aducând mărturie deopotrivă celor mici
şi mari, nespunând nimic altceva decât cele ce ziceau profe-
ţii şi Moise că se vor întâmpla:
23 Căci Cristosul trebuie să sufere, că el va fi cel dintâi al învi-
erii dintre morţi şi să arate lumină poporului şi neamurilor .
24 ¶ Şi pe când el se apăra astfel, Festus a spus cu voce tare:
Pavele, ţi-ai ieşit din minţi; multă învăţătură te face nebun .
25 Dar el a spus: Nu sunt nebun, preanobile Festus; ci vor-
besc deschis cuvintele adevărului şi sobrietăţii .
26 Fiindcă împăratul ştie despre acestea, înaintea căruia şi
vorbesc cutezător; fiindcă sunt convins că nimic din acestea
nu îi sunt ascunse; fiindcă aceasta nu s-a făcut într-un colţ .
27 Crezi tu, împărate Agripa, pe profeţi? Ştiu că tu crezi .
28 Atunci Agripa i-a spus lui Pavel: Aproape mă convingi să
fiu creştin .
29 Iar Pavel a spus: Aş fi voit pentru Dumnezeu, ca nu numai
tu, ci şi toţi cei ce mă aud astăzi, să fie aproape şi chiar mai
mult decât sunt eu, exceptând aceste lanţuri .
30 Şi după ce a vorbit astfel, împăratul s-a sculat şi guverna-
torul şi Bernice şi cei ce şedeau cu ei;
31  Şi  după  ce  s-au  retras,  vorbeau  între  ei,  spunând:  Acest
om nu face nimic demn de moarte sau de lanţuri .
32 Atunci Agripa i-a spus lui Festus: Acest om ar fi putut fi
eliberat dacă nu ar fi apelat la Cezar .

CApitoLuL 27

iAR când s-a hotărât să navigăm spre Italia, pe Pavel şi pe

alţi  prizonieri  i-au  predat  unui  centurion  numit  Iulius,

din cohorta lui Augustus .
2 Şi, îmbarcându-ne într-o corabie de la Adramit, am ridi-
cat ancora, intenţionând să navigăm pe lângă coastele Asiei;
Aristarh, un macedonean din Tesalonic, fiind cu noi .
3 Şi a doua zi am aruncat ancora la Sidon . Şi Iulius îl trata
omeneşte pe Pavel şi i-a permis să meargă la prietenii săi să
primească îngrijire .
4 Şi după ce am ridicat ancora de acolo, am navigat la adă-
postul Ciprului, pentru că vânturile erau potrivnice .
5  Şi  după  ce  am  trecut  de  marea  Ciliciei  şi  Pamfiliei,  am

633

Fapte  28

ajuns la Mira, o cetate din Licia .
6 Şi acolo, centurionul a găsit o corabie din Alexandria, na-
vigând spre Italia; şi ne-a urcat în ea .
7 Şi navigând încet mai multe zile şi ajungând cu greu lân-
gă  Cnidus,  vântul  nelăsându-ne,  am  navigat  la  adăpostul
Cretei, lângă Salmona;
8  Şi,  trecând  cu  greu  aceasta,  am  ajuns  într-un  loc  numit
Limanuri Bune; aproape de care era cetatea Lasaia .
9 Şi, trecând mult timp şi navigarea fiind de acum periculoa-
să, pentru că postul trecuse deja, Pavel i-a avertizat,
10  Şi  le-a  spus:  Domnilor,  pricep  că  această  călătorie  va  fi
cu vătămare şi multă pagubă, nu doar pentru încărcătură şi
corabie, dar şi pentru vieţile noastre .
11 Cu toate acestea, centurionul s-a încrezut în căpetenia va-
sului şi în proprietarul corăbiei mai mult decât în cele spuse
de Pavel .
12 ¶ Iar pentru că limanul nu era bun pentru iernat, cei mai
mulţi  s-au  înţeles  să  plece  şi  de  acolo,  dacă  ar  fi  posibil  să
ajungă cumva să ierneze la Fenix, un liman din Creta şi care
este orientat spre sud-vest şi nord-vest .
13 Iar când vântul de sud a suflat uşor, presupunând că şi-au
atins scopul, ridicând ancora, au navigat aproape de Creta .
14 Dar nu după mult timp s-a ridicat împotriva acesteia un
vânt violent, numit Euroclidon .
15 Iar când corabia a fost apucată şi nu putea face faţă vântu-
lui, ne-am lăsat purtaţi de ea .
16  Şi,  trecând  repede  pe  lângă  o  anume  insulă  numită,
Clauda, cu greu am fost în stare să fim stăpâni ai bărcii;
17  Pe  care,  după  ce  au  ridicat-o,  au  folosit  ajutoare,  încin-
gând corabia; şi, temându-se ca nu cumva să fie aruncaţi în
bancurile de nisip, au strâns pânzele şi astfel au fost purtaţi .
18  Iar  noi,  fiind  puternic  bătuţi  de  furtună,  a  doua  zi  au
aruncat încărcătura peste bord;
19 Şi a treia zi, noi cu mâinile noastre am aruncat uneltele
corăbiei .
20 Şi după ce nu s-a arătat mai multe zile nici soare nici stele,
şi nu mică era furtuna peste noi, ni s-a dus atunci toată spe-
ranţa că vom fi salvaţi .
21 ¶ Iar după o îndelungată abstinenţă, Pavel a stat în picioa-
re în mijlocul lor şi a spus: Domnilor, trebuia să mă fi ascul-
tat şi să nu fi ridicat ancora din Creta şi să câştigaţi această
vătămare şi pagubă .
22 Şi acum, vă îndemn să fiţi cu voie bună; fiindcă nu va fi
pierderea vieţii nici unuia dintre voi, decât a corăbiei .
23 Fiindcă azi noapte a stat în picioare lângă mine îngerul
Dumnezeului al căruia sunt şi căruia îi servesc,
24 Spunând: Nu te teme, Pavele, tu trebuie să fii adus în faţa
Cezarului; şi iată, Dumnezeu ţi-a dăruit pe toţi care călăto-
resc cu tine .
25 Prin urmare, domnilor, fiţi cu voie bună; fiindcă îl cred pe
Dumnezeu, că va fi chiar aşa cum mi s-a spus .
26 Totuşi, noi trebuie să fim aruncaţi pe o anumită insulă .
27 Şi când a venit a paisprezecea noapte, fiind aruncaţi în sus
şi în jos în Adriatica, spre miezul nopţii, marinarii au presu-
pus că se apropie de o coastă;
28 Şi au măsurat adâncimea apei şi au găsit douăzeci de stân-
jeni; şi după ce s-au dus puţin mai departe, au măsurat din
nou şi au găsit cincisprezece stânjeni .
29 Atunci, temându-se ca nu cumva să fim aruncaţi pe stânci,
au azvârlit patru ancore din pupa şi doreau să se facă ziuă .
30 Dar în timp ce marinarii plănuiau să fugă din corabie, după
ce au coborât barca pe mare, sub pretext că intenţionează să

arunce ancore din prora,
31 Pavel a spus centurionului şi soldaţilor: Dacă aceştia nu
rămân în corabie, voi nu puteţi fi salvaţi .
32 Atunci, soldaţii au tăiat frânghiile bărcii şi au lăsat-o să
cadă .
33 Şi până să se facă ziuă, Pavel implora pe toţi să ia mânca-
re, spunând: Astăzi este a paisprezecea zi de când aşteptaţi şi
continuaţi postind, fără să luaţi nimic .
34 De aceea vă îndemn să luaţi mâncare; fiindcă aceasta este
pentru sănătatea voastră; fiindcă nici un fir de păr nu va că-
dea de pe capul nici unuia dintre voi .
35 Iar după ce a spus astfel, a luat pâine şi a adus mulţumiri
lui Dumnezeu în prezenţa tuturor; şi după ce a frânt-o, a în-
ceput să mănânce .
36 Atunci toţi au fost cu voie bună şi au luat şi ei mâncare .
37 Şi eram de toţi în corabie două sute şaptezeci şi şase de
suflete .
38 Şi, săturându-se cu mâncare, au uşurat corabia şi au arun-
cat grâul în mare .
39 Iar pe când se făcea ziuă, nu au recunoscut pământul; dar
au văzut un anumit golf cu o plajă, pe care intenţionau, dacă
era posibil, să împingă corabia .
40 Şi după ce au ridicat ancorele, s-au încredinţat mării şi au
dezlegat funiile de la pana cârmei şi au înălţat pânza princi-
pală în vânt şi au ţinut-o spre ţărm .
41 Şi, căzând pe un loc unde se întâlneau două mări, au eşu-
at corabia; şi prora s-a înfipt tare şi a rămas nemişcată, dar
pupa era sfărâmată de violenţa valurilor .
42 Iar voia soldaţilor era să ucidă prizonierii, ca nu cumva
vreunul să înoate şi să fugă .
43 Dar centurionul, intenţionând să îl salveze pe Pavel, i-a
oprit de la scopul lor; şi a poruncit ca cei ce pot să înoate să
se arunce primii în mare şi să ajungă pe uscat;
44 Şi restul, unii pe scânduri şi unii pe sfărâmăturile de la
corabie .  Şi  aşa  s-a  întâmplat  că  toţi  au  scăpat  în  siguranţă
pe uscat .

CApitoLuL 28

Melita .

ŞI după ce au scăpat, atunci au aflat că insula se numeşte

2 Şi barbarii ne-au arătat nu puţină bunăvoinţă; fiindcă au
aprins un foc şi ne-au primit pe toţi, din cauza ploii care că-
dea şi din cauza frigului .
3 Şi când Pavel strânsese o grămadă de vreascuri şi le pusese
pe foc, a ieşit o viperă din căldură şi s-a prins de mâna lui .
4 Şi barbarii, când au văzut jivina atârnată de mâna lui, au
spus între ei: Fără îndoială, acest om este un ucigaş pe care,
deşi a scăpat din mare, dreptatea nu îl lasă să trăiască .
5 Şi el a scuturat jivina în foc şi nu a simţit nici un rău .
6  Dar  se  aşteptau  ca  el  să  înceapă  să  se  umfle  sau  să  cadă
mort dintr-o dată; dar după ce au aşteptat mult şi au văzut
că nici un fel de vătămare nu i se întâmplă, şi-au schimbat
părerea şi au spus că el era un dumnezeu .
7 Iar în aceleaşi ţinuturi erau stăpânirile celui mai de seama
om al insulei, al cărui nume era Publius; care ne-a primit şi
ne-a găzduit prietenos trei zile .
8 Şi s-a întâmplat că tatăl lui Publius zăcea bolnav cu febră şi
scurgere de sânge; la care a intrat Pavel şi s-a rugat şi şi-a pus
mâinile pe el şi l-a vindecat .
9 De aceea după ce a fost făcută aceasta, şi alţii de pe insulă
care aveau boli au venit şi au fost vindecaţi;
10 Care ne-au şi onorat cu multe onoruri; şi când am plecat,

634

Romani  1

ne-au încărcat cu cele ce au fost necesare .
11  ¶  Iar  după  trei  luni,  ne-am  îmbarcat  într-o  corabie  din
Alexandria,  care  iernase  pe  insulă,  al  cărei  însemn  era
Castor şi Pollux .
12 Şi, aruncând ancora la Siracuza, am rămas trei zile .
13 Şi de acolo ne-am dus pe ocolite şi am ajuns la Regium;
şi după o zi s-a pornit vântul de sud şi a doua zi am ajuns la
Puteoli,
14 Unde am găsit fraţi şi am fost rugaţi să rămânem cu ei
şapte zile; şi aşa ne-am dus spre Roma .
15 Şi de acolo, când au auzit fraţii despre noi, au ieşit în întâm-
pinarea noastră până la forumul lui Apius şi la Trei Taverne;
pe care Pavel, când i-a văzut, a mulţumit lui Dumnezeu şi a
prins curaj .
16 Iar când am ajuns la Roma, centurionul a dat pe prizoni-
eri căpeteniei gărzii; dar lui Pavel i s-a permis să locuiască
aparte cu un soldat care îl păzea .
17 ¶ Şi s-a întâmplat că, după trei zile, Pavel a chemat la un
loc  pe  mai  marii  iudeilor;  iar  după  ce  s-au  adunat  ei,  le-a
spus: Bărbaţi şi fraţi, deşi nu am făcut nimic împotriva po-
porului, sau a obiceiurilor taţilor noştri, totuşi din Ierusalim
am fost predat prizonier în mâinile romanilor .
18 Care, după ce m-au cercetat, au intenţionat să mă elibe-
reze, pentru că nu era nici o acuzaţie de moarte în mine .
19 Dar după ce iudeii au vorbit împotrivă, am fost constrâns
să apelez la Cezar; nu că aş avea ceva de care să acuz naţiu-
nea mea .
20 De aceea pentru această cauză v-am chemat, să vă văd şi
să vă vorbesc; fiindcă din cauza speranţei lui Israel sunt legat
cu acest lanţ .

21  Şi  i-au  spus:  Noi  nici  nu  am  primit  scrisori  din  Iudeea
despre tine, nici vreunul dintre fraţii care au venit nu ne-a
arătat sau a vorbit ceva rău despre tine .
22 Dar considerăm cuvenit să auzim de la tine ce părere ai;
fiindcă în legătură cu această partidă, ne este bine cunoscut
că pretutindeni se vorbeşte împotrivă .
23 ¶ Iar după ce au stabilit pentru el o zi, au venit mulţi la
el  în  locuinţa  lui;  cărora  le  arăta  şi  adeverea  împărăţia  lui
Dumnezeu,  convingându-i  în  legătură  cu  Isus,  deopotrivă
din legea lui Moise şi din profeţi, de dimineaţa până seara .
24 Şi unii au crezut spusele, iar unii nu au crezut .
25 Şi, neînţelegându-se între ei, s-au dus, după ce Pavel le-a
spus o vorbă: Bine a vorbit Duhul Sfânt prin profetul Isaia
către taţii noştri,
26 Spunând: Du-te la aceşti oameni şi spune-le: Auzind veţi
auzi şi nicidecum nu veţi înţelege; şi văzând veţi vedea şi ni-
cidecum nu veţi pricepe;
27 Fiindcă inima acestui popor s-a îngroşat, şi urechile lor
sunt tocite la auzire şi şi-au închis ochii; ca nu cumva să vadă
cu ochii şi să audă cu urechile şi să înţeleagă cu inima şi să se
întoarcă şi să îi vindec .
28  De  aceea  să  vă  fie  cunoscut  că,  salvarea  lui  Dumnezeu
este trimisă neamurilor şi ele o vor asculta .
29 Şi după ce el a spus acestea, iudeii au plecat şi au avut o
discuţie mare între ei .
30 ¶ Iar Pavel a locuit doi ani întregi în propria lui casă în-
chiriată şi primea bine pe toţi ce intrau la el,
31 Predicând împărăţia lui Dumnezeu şi predând cele des-
pre Domnul Isus Cristos cu toată cutezanţa şi fără piedici .

… Romani …

Capitolul 1

pAVEL, rob al lui Isus Cristos, chemat să fie apostol, pus

deoparte pentru evanghelia lui Dumnezeu,

2  (Pe  care  a  promis-o  înainte  prin  profeţii  săi  în  sfintele
scripturi),
3  Despre  Fiul  său  Isus  Cristos,  Domnul  nostru,  care  con-
form cărnii a fost făcut din sămânţa lui David;
4 Şi declarat Fiul lui Dumnezeu cu putere, conform duhului
sfinţeniei, prin învierea dintre morţi;
5  Prin  el  noi  am  primit  har  şi  apostolie,  pentru  obedienţa
faţă de credinţă printre toate naţiunile, pentru numele lui;
6 Printre care sunteţi şi voi cei chemaţi ai lui Isus Cristos;
7 Tuturor celor din Roma, preaiubiţi ai lui Dumnezeu, che-
maţi sfinţi: Har vouă şi pace de la Dumnezeu Tatăl nostru şi
Domnul Isus Cristos .
8  ¶  Întâi,  mulţumesc  Dumnezeului  meu  prin  Isus  Cristos
pentru voi toţi, deoarece credinţa voastră este declarată în
toată lumea .
9 Fiindcă martor îmi este Dumnezeu, pe care îl servesc cu
duhul meu în evanghelia Fiului său, cum neîncetat vă men-
ţionez întotdeauna în rugăciunile mele,

10 Cerând, dacă ar fi posibil acum în sfârşit să vin la voi, să
am o călătorie bună prin voia lui Dumnezeu .
11 Fiindcă doresc mult să vă văd, ca să vă împart vreun dar
spiritual, ca voi să fiţi întăriţi;
12  Şi  aceasta  este  ca  să  fiu  mângâiat  împreună  cu  voi  prin
credinţa împărtăşită deopotrivă de voi şi de mine .
13 Dar nu voiesc să nu ştiţi, fraţilor, că deseori am plănuit să
vin la voi, (dar am fost împiedicat până acum), ca să am vre-
un rod şi printre voi, aşa ca printre celelalte neamuri .
14 Sunt  dator  deopotrivă grecilor  şi barbarilor; deopotrivă
înţelepţilor şi neînţelepţilor .
15 Astfel, cu tot ce am în mine, sunt gata să vă predic evan-
ghelia şi vouă, celor din Roma .
16 ¶ Fiindcă nu îmi este ruşine de evanghelia lui Cristos; fi-
indcă ea este puterea lui Dumnezeu pentru salvarea fiecăru-
ia care crede; întâi a iudeului şi de asemenea a grecului .
17 Fiindcă în aceasta este dreptatea lui Dumnezeu revelată
din credinţă la credinţă; aşa cum este scris: Iar cel drept va
trăi prin credinţă .
18  ¶  Fiindcă  furia  lui  Dumnezeu  este  revelată  din  cer  îm-
potriva a toată neevlavia şi nedreptatea oamenilor care ţin

635

Romani  3

adevărul în nedreptate .
19  Pentru  că  ceea  ce  se  poate  cunoaşte  despre  Dumnezeu
este arătat în ei; fiindcă Dumnezeu le-a arătat lor .
20 Fiindcă lucrurile invizibile ale lui de la creaţia lumii sunt
văzute  clar,  fiind  înţelese  prin  lucrurile  făcute,  deopotrivă
puterea lui eternă şi Dumnezeirea; aşa că ei sunt fără scuză;
21  Întrucât,  cunoscându-l  pe  Dumnezeu,  nu  l-au  glorifi-
cat ca Dumnezeu, nici nu au fost mulţumitori; ci au deve-
nit deşerţi în închipuirile lor şi inima lor nepricepută a fost
întunecată .
22 Susţinând că sunt înţelepţi, au devenit proşti,
23  Şi  au  schimbat  gloria  Dumnezeului  nemuritor  într-o
icoană făcută asemenea cu omul muritor şi cu păsări şi fiare
cu patru picioare şi cu lucruri târâtoare .
24 ¶ De aceea Dumnezeu i-a şi predat necurăţiei prin poftele
inimilor lor, să îşi dezonoreze trupurile între ei înşişi;
25  Care  au  schimbat  adevărul  lui  Dumnezeu  într-o  min-
ciună  şi  s-au  închinat  şi  au  servit  creaturii  mai  mult  de-
cât  Creatorului,  care  este  binecuvântat  pentru  totdeauna .
Amin .
26 Din această cauză Dumnezeu i-a predat poftelor dezono-
rante;  fiindcă  şi  femeile  lor  au  schimbat  folosirea  naturală
într-aceea care este împotriva naturii;
27 Şi tot astfel şi bărbaţii, părăsind folosirea firească a femeii,
au ars în pofta lor unii pentru alţii; bărbaţi cu bărbaţi înfăp-
tuind ce este scârbos şi primind în ei înşişi răsplata cuvenită
pentru rătăcirea lor .
28 Şi tot aşa cum nu au căutat să păstreze pe Dumnezeu în
cunoaşterea lor, Dumnezeu i-a predat unei minţi desfrânate,
să facă acele lucruri care nu sunt cuvenite;
29 Fiind umpluţi de toată nedreptatea, curvia, răutatea, lă-
comia, răzbunarea; plini de invidie, ucidere, ceartă, înşelă-
ciune, purtări rele; şoptitori,
30 Defăimători, urâtori de Dumnezeu, insultători, mândri,
lăudăroşi,  născocitori  de  lucruri  rele,  neobedienţi  faţă  de
părinţi,
31  Fără  înţelegere,  călcători  de  legământ,  fără  afectivitate
naturală, neînduplecaţi, nemiloşi;
32 Care, ştiind judecata lui Dumnezeu, că cei ce fac astfel de
lucruri sunt demni de moarte, nu numai că le fac, dar şi au
plăcere în cei ce le comit .

CApitoLuL 2

DE  aceea,  omule,  eşti  de  nescuzat,  oricine  ai  fi  care  ju-

deci; fiindcă în ceea ce judeci pe altul, te condamni pe

tine însuţi; fiindcă tu care judeci, faci aceleaşi lucruri .
2 Dar suntem siguri că judecata lui Dumnezeu este conform
adevărului împotriva celor ce fac astfel de lucruri .
3 Şi gândeşti aceasta, omule, care judeci pe cei ce fac astfel
de lucruri şi pe care le faci şi tu, că vei scăpa de judecata lui
Dumnezeu?
4 Sau dispreţuieşti bogăţiile bunătăţii lui şi a îngăduinţei şi
a îndelungii răbdări, neştiind că bunătatea lui Dumnezeu te
conduce la pocăinţă?
5  Dar  după  împietrirea  ta  şi  inima  nepocăită,  îţi  strângi
furie pentru ziua furiei şi a revelaţiei dreptei judecăţi a lui
Dumnezeu;
6 Care va întoarce fiecărui om conform faptelor lui;
7 Celor care prin răbdare în facerea binelui caută glorie  şi
onoare şi nemurire, viaţă eternă;
8 Dar celor certăreţi şi care nu ascultă de adevăr, ci ascultă
de nedreptate, indignare şi furie,

9 Necaz şi chin peste fiecare suflet de om care lucrează răul,
întâi al iudeului şi de asemenea al neamurilor .
10 Dar glorie şi onoare şi pace fiecăruia care lucrează binele,
întâi iudeului şi de asemenea neamurilor .
11 Deoarece la Dumnezeu nu este părtinire .
12 Căci atâţi câţi au păcătuit fără lege, vor şi pieri fără lege; şi
atâţi câţi au păcătuit în lege, vor fi judecaţi prin lege;
13  (Fiindcă  nu  auditorii  legii  sunt  drepţi  înaintea  lui
Dumnezeu, ci înfăptuitorii legii vor fi declaraţi drepţi .
14 De aceea când neamurile, care nu au legea, fac prin natu-
ră lucrurile cuprinse în lege, acestea, neavând legea, îşi sunt
lor lege;
15 Acestea arată lucrarea legii scrisă în inimile lor, conştiinţa
lor aducând mărturie şi gândurile lor acuzându-se sau altfel,
apărându-se unele pe altele),
16  În  ziua  când  Dumnezeu  va  judeca  secretele  oamenilor
prin Isus Cristos, conform evangheliei mele .
17 ¶ Iată, tu, te numeşti iudeu şi te odihneşti în lege şi te fă-
leşti cu Dumnezeu,
18 Şi îi ştii voia şi aprobi lucruri nespus mai bune, fiind în-
văţat din lege;
19 Şi eşti sigur că tu însuţi eşti călăuză orbilor, lumină celor
ce sunt în întuneric,
20 Educator al celor fără minte, învăţător al pruncilor, având
forma cunoaşterii şi a adevărului în lege;
21 Tu dar, care înveţi pe altul, pe tine însuţi nu te înveţi? Tu
care predici: Să nu furi; furi?
22 Tu care spui: Să nu comiţi adulter; comiţi adulter? Tu care
deteşti idolii, faci sacrilegiu?
23 Tu care te făleşti cu legea, dezonorezi pe Dumnezeu prin
încălcarea legii?
24 Fiindcă prin voi este blasfemiat numele lui Dumnezeu în-
tre neamuri, aşa cum este scris .
25 Fiindcă circumcizia, într-adevăr, este de folos, dacă îm-
plineşti legea; dar dacă eşti călcător de lege, circumcizia ta a
devenit necircumcizie .
26 De aceea dacă necircumcisul ţine dreptatea legii, necir-
cumcizia lui nu i se va socoti pentru circumcizie?
27  Şi  necircumcizia  care  este  prin  natură,  dacă  împlineşte
legea, nu te va judeca pe tine, care prin litera legii şi prin cir-
cumcizie calci legea?
28  Fiindcă  iudeu  nu  este  cel  în  afară;  nici  circumcizie
cea pe dinafară, în carne;
29 Ci iudeu este cel în lăuntru; şi circumcizie este aceea a ini-
mii, în duhul, nu în literă; a cărui laudă nu este de la oameni,
ci de la Dumnezeu .

Capitolul 3

circumciziei?

CE  avantaj  are  atunci  iudeul,  sau  care  este  folosul

2 Este mare oricum; mai întâi de toate, fiindcă într-adevăr,
lor le-au fost încredinţate oracolele lui Dumnezeu .
3  Şi  ce  dacă  unii  nu  au  crezut?  Necredinţa  lor  va  desfiinţa
credinţa lui Dumnezeu?
4  Nicidecum!  Ci  Dumnezeu  să  fie  adevărat  şi  fiecare  om
mincinos; aşa cum este scris: Ca să poţi fi declarat drept în
cuvintele tale şi să învingi când eşti judecat .
5  Dar  dacă  nedreptatea  noastră  arată  dreptatea
lui
Dumnezeu,  ce  vom  spune?  Este  nedrept  Dumnezeu  care
varsă furie? (Vorbesc ca un om) .
6  Nicidecum;  fiindcă  atunci  cum  va  judeca  Dumnezeu
lumea?

636

Romani  5

7  Căci  dacă  prin  minciuna  mea  adevărul  lui  Dumnezeu  a
abundat mai mult pentru gloria lui, de ce totuşi sunt de ase-
menea judecat eu ca păcătos?
8 Şi nu, (aşa cum suntem defăimaţi şi aşa cum afirmă unii că
spunem noi): Să facem rele, ca să vină bune? A căror dam-
nare este justă .
9  ¶  Ce  atunci?  Suntem  mai  buni  decât  ei?  Nu,  nicidecum;
fiindcă noi am dovedit înainte, deopotrivă pe iudei şi pe nea-
muri, că toţi sunt sub păcat,
10  Aşa  cum  este  scris:  Nu  este  nici  unul  drept,  nici  unul
măcar .
11 Nu este nici unul care înţelege, nu este nici unul care îl
caută pe Dumnezeu .
12 Toţi s-au abătut, toţi împreună au devenit inutili; nu este
nici unul care face bine, nu este nici unul măcar .
13 Gâtul lor este un mormânt deschis; cu limbile lor au folo-
sit înşelăciune; veninul de aspidă este sub buzele lor;
14 A căror gură este plină de blestem şi amărăciune;
15 Picioarele lor sunt iuţi să verse sânge;
16 Distrugere şi nefericire sunt în căile lor;
17 Şi nu au ştiut calea păcii;
18 Nu este teamă de Dumnezeu înaintea ochilor lor .
19 Ştim însă că oricâte spune legea, le spune celor sub lege; ca
fiecare gură să fie astupată şi toată lumea să devină vinovată
înaintea lui Dumnezeu .
20  De  aceea  prin  faptele  legii  nici  o  carne  nu  va  fi  decla-
rată  dreaptă  înaintea  lui;  fiindcă  prin  lege  este  cunoştinţa
păcatului .
21 ¶ Dar acum dreptatea lui Dumnezeu, fără lege, este ară-
tată, fiind adeverită prin lege şi profeţi;
22 Chiar dreptatea lui Dumnezeu, care este prin credinţa lui
Isus Cristos pentru toţi şi peste toţi cei ce cred; fiindcă nu
este diferenţă;
23  Fiindcă  toţi  au  păcătuit  şi  nu  ajung  la  gloria  lui
Dumnezeu;
24  Fiind  declaraţi  drepţi  în  dar  datorită  harului  său,  prin
răscumpărarea care este în Cristos Isus;
25 Pe care Dumnezeu l-a pus în faţă să fie ispăşire prin cre-
dinţa  în  sângele  lui,  să  declare  dreptatea  lui,  pentru  trece-
rea  cu  vederea  a  păcatelor  din  trecut,  prin  îngăduinţa  lui
Dumnezeu;
26 Să declare dreptatea lui în acest timp; ca el să fie just şi
justificatorul celui ce crede în Isus .
27 Unde este atunci fala? Este exclusă . Prin ce lege? A fapte-
lor? Nu, ci prin legea credinţei .
28  De  aceea  concludem  că  un  om  este  declarat  drept  prin
credinţă, fără faptele legii .
29  Este  el  doar  Dumnezeul  iudeilor?  Nu  şi  al  neamurilor?
Da, şi al neamurilor;
30  Văzând  că  este  un  singur  Dumnezeu  care  va  declara
drept  din  credinţă  pe  cel  circumcis  şi  prin  credinţă  pe  cel
necircumcis .
31  Desfiinţăm  atunci  legea  prin  credinţă?  Nicidecum;  ci
confirmăm legea .

CApitoLuL 4

conform cărnii?

AŞADAR, ce vom spune că a găsit Avraam, tatăl nostru,

2 Căci, dacă Avraam a fost declarat drept din fapte, are cu ce
să se fălească; dar nu înaintea lui Dumnezeu .
3 Fiindcă ce spune scriptura? Avraam a crezut pe Dumnezeu
şi aceasta i s-a socotit pentru dreptate .

4 Dar celui ce lucrează, plata nu i se socoteşte conform haru-
lui, ci conform datoriei .
5 Dar celui ce nu lucrează, ci îl crede pe cel ce declară drept
pe cel neevlavios, credinţa lui i se socoteşte pentru dreptate .
6 După cum şi David vorbeşte despre binecuvântarea omu-
lui, căruia Dumnezeu îi atribuie dreptatea fără fapte,
7 Spunând: Binecuvântaţi sunt aceia ale căror nelegiuiri sunt
iertate şi ale căror păcate sunt acoperite .
8  Binecuvântat  este  omul  căruia  Domnul  nu  îi  va  imputa
păcatul .
9 ¶ Atunci, vine această binecuvântare numai peste cel cir-
cumcis, sau şi peste cel necircumcis? Fiindcă spunem că lui
Avraam credinţa i s-a socotit pentru dreptate .
10 Dar cum i s-a socotit? Când era în circumcizie sau în ne-
circumcizie? Nu în circumcizie, ci în necircumcizie .
11 Şi a primit semnul circumciziei, un sigiliu al dreptăţii cre-
dinţei pe care o avea fiind în necircumcizie; ca el să fie tatăl
tuturor celor ce cred, cu toate că nu sunt în circumcizie; ca
să li se atribuie şi lor dreptatea;
12 Şi să fie tatăl circumciziei nu doar celor din circumcizie,
ci şi celor ce umblă în paşii credinţei tatălui nostru Avraam,
pe când era în necircumcizie .
13  ¶  Fiindcă  promisiunea  că  el  va  fi  moştenitor  al  lumii
nu era dată lui Avraam sau seminţei sale prin lege, ci prin
dreptatea credinţei .
14 Căci dacă moştenitori sunt cei din lege, credinţa este ză-
dărnicită şi promisiunea este desfiinţată;
15 Fiindcă legea lucrează furie; căci unde nu este lege, nu este
nici încălcare a legii .
16 ¶ Din această cauză este din credinţă, ca să fie conform
harului; pentru ca promisiunea să fie sigură întregii seminţe;
nu numai celei ce este din lege, dar şi celei ce este din credin-
ţa lui Avraam, care este tatăl nostru al tuturor,
17 (Aşa cum este scris: Te-am făcut tatăl multor naţiuni), în
faţa celui pe care l-a crezut, adică Dumnezeu, care dă viaţă
morţilor şi cheamă cele ce nu sunt ca şi cum ar fi .
18 El care împotriva speranţei a crezut în speranţă, ca el să
devină tatăl multor naţiuni, conform cu ceea ce i se spusese:
Aşa va fi sămânţa ta .
19 Şi, nefiind slab în credinţă, nu a luat în considerare pro-
priul său trup deja mort, având aproape o sută de ani, nici
starea moartă a pântecelui Sarei;
20 Şi nu a ezitat la promisiunea lui Dumnezeu, prin necredin-
ţă; ci a fost întărit în credinţă, dând glorie lui Dumnezeu;
21 Şi, fiind deplin convins că, ce a promis, a fost în stare să
şi facă .
22 Şi de aceea aceasta i s-a atribuit lui pentru dreptate;
23 Dar nu numai pentru el a fost scris că i s-a atribuit;
24 Ci şi pentru noi, cărora de asemenea ni se va atribui, dacă
îl  credem  pe  cel  ce  a  înviat  dintre  morţi  pe  Isus  Domnul
nostru;
25  Care  a  fost  predat  din  cauza  greşelilor  noastre  şi  a  fost
înviat pentru justificarea noastră .

CApitoLuL 5

DE aceea, fiind declaraţi drepţi prin credinţă, avem pace

cu Dumnezeu prin Domnul nostru Isus Cristos;
2  Prin  care  de  asemenea  avem  accesul  prin  credinţă  la
acest har, în care stăm şi ne bucurăm în speranţa gloriei lui
Dumnezeu .
3 Şi nu numai, dar ne lăudăm şi în necazuri, ştiind că neca-
zul lucrează răbdare,

637

Romani  7

4 Şi răbdarea, experienţă; iar experienţa, speranţă;
5  Şi  speranţa  nu  face  de  ruşine;  pentru  că  dragostea  lui
Dumnezeu  se  varsă  în  inimile  noastre  prin  Duhul  Sfânt,
care ne este dat .
6 Fiindcă, pe când eram noi încă fără putere, la timpul cuve-
nit Cristos a murit pentru cei neevlavioşi .
7 Căci cu greu ar muri vreunul pentru un om drept; totuşi
pentru un om bun, cumva ar cuteza cineva să moară .
8 Dar Dumnezeu îşi demonstrează dragostea faţă de noi, în
aceea  că,  pe  când  eram  noi  încă  păcătoşi,  Cristos  a  murit
pentru noi .
9 Aşadar cu atât mai mult, fiind acum declaraţi drepţi prin
sângele lui, vom fi salvaţi de la furie prin el .
10 Căci, dacă, duşmani fiind, am fost împăcaţi cu Dumnezeu
prin  moartea  Fiului  său,  cu  atât  mai  mult,  fiind  împăcaţi,
vom fi salvaţi prin viaţa lui .
11  Şi  nu  numai,  dar  ne  şi  bucurăm  în  Dumnezeu  prin
Domnul  nostru  Isus  Cristos,  prin  care  am  primit  acum
împăcarea .
12 ¶ Din această cauză, aşa cum printr-un singur om a intrat
păcatul în lume şi moartea prin păcat; şi astfel moartea a tre-
cut asupra tuturor oamenilor, pentru că toţi au păcătuit;
13 (Fiindcă până la lege păcatul era în lume; dar păcatul nu
este imputat când nu este lege .
14 Cu toate acestea moartea a domnit de la Adam până la
Moise, chiar şi asupra celor ce nu păcătuiseră după asemă-
narea încălcării lui Adam, care este imaginea celui ce avea
să vină .
15 Dar nu precum greşeala, aşa este şi darul! Căci, dacă prin
greşeala unuia mulţi sunt morţi, cu mult mai mult harul lui
Dumnezeu şi darul prin har, care este printr-un singur om,
Isus Cristos, a abundat pentru mulţi .
16 Şi darul nu este ca printr-unul care a păcătuit . Fiindcă ju-
decata a fost prin unul spre condamnare, dar darul este din
multe greşeli spre justificare .
17 Căci dacă prin greşeala unuia moartea a domnit prin unul;
cu mult mai mult, cei ce primesc abundenţă de har şi din da-
rul dreptăţii vor domni în viaţă prin unul, Isus Cristos) .
18 Aşadar, precum prin greşeala unuia a venit judecată peste
toţi oamenii la condamnare, tot aşa, prin dreptatea unuia,
darul a venit peste toţi oamenii pentru justificarea vieţii .
19  Fiindcă  după  cum  prin  neobedienţa  unui  om,  mulţi  au
fost făcuţi păcătoşi, tot aşa, prin obedienţa unuia, mulţi vor
fi făcuţi drepţi .
20 Mai mult, legea a intrat ca greşeala să abunde . Dar unde
păcatul a abundat, harul a abundat şi mai mult;
21 Pentru ca, precum păcatul a domnit pentru moarte, tot
aşa  harul  să  domnească  prin  dreptate  pentru  viaţă  eternă
prin Isus Cristos Domnul nostru .

CApitoLuL 6

abunde harul?

ATUNCI,  ce  vom  spune?  Să  continuăm  în  păcat  ca  să

2 Nicidecum . Noi, care am murit faţă de păcat, cum să mai
trăim în el?
3 Nu ştiţi că toţi câţi am fost botezaţi în Isus Cristos, am fost
botezaţi în moartea lui?
4 De aceea suntem îngropaţi cu el prin botez în moarte; pen-
tru ca, aşa cum Cristos a fost înviat dintre morţi prin glo-
ria Tatălui, chiar aşa şi noi ar trebui să umblăm în înnoirea
vieţii .
5 Căci dacă am fost sădiţi împreună în asemănarea morţii

sale, vom fi şi în asemănarea învierii sale .
6 Ştiind aceasta, că omul nostru cel vechi este crucificat cu
el, pentru ca trupul păcatului să fie nimicit, ca de acum îna-
inte noi să nu mai servim păcatului .
7 Fiindcă cel mort este eliberat de păcat .
8 Şi dacă suntem morţi împreună cu Cristos, credem că vom
şi trăi cu el,
9 Ştiind că Cristos, fiind înviat dintre morţi, nu mai moare;
moartea nu mai are domnie asupra lui .
10 Fiindcă în aceea că a murit, a murit pentru păcat o singu-
ră dată; dar în aceea că trăieşte, trăieşte pentru Dumnezeu .
11  Tot  aşa  şi  voi  înşivă,  socotiţi-vă  a  fi  morţi  într-adevăr
faţă  de  păcat,  dar  vii  pentru  Dumnezeu  prin  Cristos  Isus
Domnul nostru .
12 De aceea nu lăsaţi păcatul să domnească în trupul vostru
muritor, ca ascultaţi de acesta în poftele lui .
13 Nici nu predaţi membrele voastre ca unelte ale nedrep-
tăţii, pentru păcat; ci predaţi-vă pe voi înşivă lui Dumnezeu
ca cei vii dintre morţi, şi membrele voastre lui Dumnezeu ca
unelte ale dreptăţii .
14 Fiindcă păcatul nu va avea domnie asupra voastră; fiindcă
nu sunteţi sub lege, ci sub har .
15 ¶ Ce atunci? Să păcătuim pentru că nu suntem sub lege,
ci sub har? Nicidecum .
16 Nu ştiţi că aceluia cui vă predaţi robi pentru a-i da ascul-
tare, aceluia îi sunteţi robi, căruia îi daţi ascultare; fie ai pă-
catului pentru moarte, fie ai obedienţei pentru dreptate?
17 Dar mulţumiri fie lui Dumnezeu, pentru că aţi fost robii
păcatului, dar aţi ascultat din inimă de acea formă de doc-
trină, care v-a fost dată .
18 Fiind astfel eliberaţi de păcat, aţi devenit robii dreptăţii .
19 Vorbesc omeneşte din cauza neputinţei cărnii voastre; fi-
indcă aşa cum aţi predat membrele voastre roabe necurăţiei
şi nelegiuirii, pentru nelegiuire, tot aşa, acum predaţi mem-
brele voastre roabe ale dreptăţii pentru sfinţenie .
20 Fiindcă atunci când eraţi robii păcatului, eraţi liberi faţă
de dreptate .
21 Şi ce roade aveaţi atunci în acele lucruri de care acum sun-
teţi ruşinaţi? Fiindcă sfârşitul acelor lucruri este moartea .
22  Dar  acum,  fiind  eliberaţi  de  păcat  şi  devenind  robii  lui
Dumnezeu, aveţi rodul vostru pentru sfinţenie iar sfârşitul,
viaţă veşnică .
23  Fiindcă  plata  păcatului  este  moartea;  dar  darul  lui
Dumnezeu  este  viaţa  eternă  prin  Isus  Cristos  Domnul
nostru .

CApitoLuL 7

NU ştiţi, fraţilor, (fiindcă vorbesc celor ce cunosc legea)

că legea are domnie asupra omului cât timp trăieşte?
2 Fiindcă femeia care are soţ este legată de soţ prin lege cât
timp trăieşte el; dar dacă soţul moare, este dezlegată de legea
soţului .
3 Aşadar, dacă în timp ce soţul trăieşte, ea se căsătoreşte cu
alt bărbat, va fi numită adulteră; dar dacă soţul ei moare, este
liberă de acea lege; aşa că nu este adulteră, deşi este căsăto-
rită cu alt bărbat .
4  De  aceea,  fraţii  mei,  şi  voi  aţi  devenit  morţi  faţă  de  lege
prin trupul lui Cristos; ca voi să fiţi căsătoriţi cu altul, toc-
mai  cu  cel  înviat  dintre  morţi,  ca  să  aducem  rod  pentru
Dumnezeu .
5  Fiindcă  pe  când  eram  în  carne,  pasiunile  păcatelor,  care
erau  prin  lege,  lucrau  în  membrele  noastre,  să  aducă  rod

638

Romani  8

pentru moarte .
6  Dar  acum,  suntem  dezlegaţi  de  lege,  fiind  morţi  în  ceea
ce eram ţinuţi; ca noi să servim în înnoirea duhului şi nu în
vechimea literei .
7  ¶  Ce  vom  spune  atunci?  Este  legea  păcat?  Nicidecum .
Dimpotrivă, păcatul nu l-am cunoscut decât prin lege; fiind-
că  nu  aş  fi  cunoscut  pofta,  dacă  legea  nu  ar  fi  spus:  Să  nu
pofteşti .
8  Dar  păcatul,  prinzând  ocazie  prin  poruncă,  a  lucrat  în
mine tot felul de pofte; fiindcă fără lege păcatul era mort .
9 Iar eu odinioară eram viu fără lege; dar când a venit po-
runca, păcatul a reînviat şi eu am murit .
10 Şi porunca, cea pentru viaţă, eu am aflat-o ca fiind pentru
moarte .
11 Fiindcă păcatul, prinzând ocazie prin poruncă, m-a înşe-
lat şi prin ea m-a ucis .
12 De aceea legea este sfântă, şi porunca sfântă şi dreaptă şi
bună .
13  ¶  Atunci  ce  este  bun  s-a  făcut  moarte  pentru  mine?
Nicidecum . Dar păcatul, ca să pară păcat, lucrează moarte
în mine prin ce este bun; ca păcatul prin poruncă să devină
peste măsură de păcătos .
14 Deoarece ştim că legea este spirituală; dar eu sunt carnal,
vândut sub păcat .
15 ¶ Fiindcă ce lucrez nu încuviinţez; fiindcă ce doresc aceea
nu fac; dar ce urăsc aceea fac .
16  Atunci,  dacă  fac  ce  nu  voiesc,  încuviinţez  legea  că  este
bună .
17 Aşadar acum nu mai sunt eu cel ce  lucrează aceasta, ci
păcatul care locuieşte în mine .
18 Deoarece ştiu că în mine (adică în carnea mea) nu locu-
ieşte nimic bun; fiindcă a voi îmi este la îndemână, dar cum
să lucrez ce este bine, nu găsesc .
19 Fiindcă binele, pe care îl voiesc, nu îl fac; ci răul, pe care
nu îl voiesc, acela îl fac .
20 Acum dacă fac ce nu voiesc, nu mai sunt eu cel ce lucrează
aceasta, ci păcatul care locuieşte în mine .
21 Găsesc atunci o lege că, în timp ce voiesc  să fac  binele,
răul îmi este la îndemână .
22  Fiindcă  după  omul  dinăuntru  mă  desfăt  în  legea  lui
Dumnezeu;
23 Dar văd o altă lege în membrele mele, războindu-se îm-
potriva legii minţii mele şi înrobindu-mă legii păcatului care
este în membrele mele .
24 O, ce om nenorocit sunt eu . Cine mă va elibera din trupul
acestei morţi?
25 Mulţumesc lui Dumnezeu prin Isus Cristos Domnul nos-
tru . Aşadar, cu mintea, eu însumi servesc legii lui Dumnezeu;
dar cu carnea, legii păcatului .

CApitoLuL 8

AŞADAR,  acum  nu  este  condamnare  pentru  cei  în

Cristos Isus, care umblă nu conform cărnii, ci conform

Duhului .
2 Fiindcă legea Duhului vieţii în Cristos Isus m-a eliberat de
legea păcatului şi a morţii .
3 Fiindcă ce nu putea face legea, întrucât era slabă prin car-
ne, Dumnezeu, trimiţând pe propriul său Fiu în asemăna-
rea  cărnii  păcătoase  şi  pentru  păcat,  a  condamnat  păcatul
în carne;
4 Pentru ca dreptatea legii să fie împlinită în noi, care um-
blăm nu conform cărnii, ci conform Duhului .

5 Fiindcă cei ce sunt conform cărnii gândesc lucrurile căr-
nii; dar cei conform Duhului gândesc lucrurile Duhului .
6 Fiindcă a gândi carnal este moarte; dar a gândi spiritual,
viaţă şi pace .
7  Pentru  că  mintea  carnală  este  duşmănie  împotriva  lui
Dumnezeu; fiindcă nu este supusă legii lui Dumnezeu şi nici
nu poate fi .
8 Aşa că cei ce sunt în carne nu pot plăcea lui Dumnezeu .
9 Dar voi nu sunteţi în carne, ci în Duhul, dacă într-adevăr
Duhul lui Dumnezeu locuieşte în voi . Iar dacă cineva nu are
Duhul lui Cristos, acesta nu este al lui .
10 Şi dacă Cristos este în voi, trupul este mort din cauza pă-
catului; dar Duhul este viaţă din cauza dreptăţii .
11 Dar dacă Duhul celui ce l-a înviat pe Isus dintre morţi lo-
cuieşte în voi, cel ce l-a înviat pe Cristos dintre morţi, de ase-
menea, va da viaţă trupurilor voastre muritoare prin Duhul
său care locuieşte în voi .
12 ¶ Aşadar fraţilor suntem datori, nu cărnii, pentru a trăi
conform cărnii .
13 Căci dacă trăiţi conform cărnii, veţi muri; dar dacă voi
prin Duhul ucideţi faptele trupului, veţi trăi .
14  Fiindcă  toţi  câţi  sunt  conduşi  de  Duhul  lui  Dumnezeu,
aceştia sunt fiii lui Dumnezeu .
15 Fiindcă nu aţi primit duhul robiei din nou spre frică; ci aţi
primit Duhul adopţiei fiilor, prin care strigăm: Abba, Tată!
16 Duhul însuşi aduce mărturie cu duhul nostru că suntem
copiii lui Dumnezeu;
17 Şi dacă suntem copii, atunci şi moştenitori; moştenitori ai
lui Dumnezeu şi comoştenitori cu Cristos; dacă într-adevăr
suferim împreună cu el, ca să şi fim glorificaţi împreună;
18 ¶ Întrucât socotesc că suferinţele din acest timp nu sunt
demne de a fi comparate cu gloria care va fi revelată în noi .
19 Fiindcă arzătoarea anticipare a creaturii aşteaptă revela-
rea fiilor lui Dumnezeu .
20 Căci creatura a fost supusă deşertăciunii nu de voie, ci din
cauza celui ce a supus-o în speranţă,
21  Deoarece  creatura  însăşi  de  asemenea  va  fi  elibera-
tă  din  robia  putrezirii  în  glorioasa  libertate  a  copiilor  lui
Dumnezeu .
22 Deoarece ştim că toată creaţia împreună geme şi împreu-
nă suferă durerile naşterii până acum .
23 Şi nu numai ei, dar şi noi înşine, care avem primele roade
ale Duhului, chiar noi gemem în noi înşine aşteptând adop-
ţia fiilor, care este răscumpărarea trupului nostru .
24 Fiindcă suntem salvaţi prin speranţă; dar speranţa văzută
nu este speranţă; fiindcă ce vede cineva, de ce să şi spere?
25 Dar dacă sperăm pentru ceea ce nu vedem, aşteptăm cu
răbdare .
26 Tot astfel Duhul de asemenea ajută infirmităţilor noastre;
fiindcă  nu  ştim  pentru  ce  să  ne  rugăm  cum  ar  trebui;  dar
Duhul însuşi mijloceşte pentru noi cu gemete de nespus .
27  Şi  cel  care  cercetează  inimile  ştie  care  este  mintea
Duhului, pentru că mijloceşte pentru sfinţi conform voii lui
Dumnezeu .
28  Şi  ştim  că  toate  lucrurile  lucrează  împreună  pentru  bi-
nele  celor  ce  iubesc  pe  Dumnezeu,  celor  chemaţi  conform
scopului său .
29 Pentru că pe aceia pe care i-a cunoscut dinainte, i-a şi pre-
destinat să fie făcuţi conform chipului Fiului său, ca el să fie
întâiul născut între mulţi fraţi .
30 Mai mult, pe cei care i-a predestinat, pe aceia i-a şi che-
mat; şi pe care i-a chemat, i-a şi declarat drepţi; şi pe care i-a

639

Romani  10

declarat drepţi, i-a şi glorificat .
31 ¶ Ce vom spune atunci faţă de acestea? Dacă Dumnezeu
este pentru noi, cine poate fi împotriva noastră?
32 El care nu a cruţat pe propriul său Fiu, ci l-a predat pen-
tru noi toţi, cum nu ne va dărui de asemenea toate lucrurile
cu el?
33  Cine  va  pune  ceva  în  socoteală  aleşilor  lui  Dumnezeu?
Dumnezeu este cel care declară drept .
34  Cine  este  cel  ce  condamnă?  Cristos  este  cel  ce  a  murit;
da,  mai  mult,  a  şi  fost  înviat,  cel  ce  şi  este  la  dreapta  lui
Dumnezeu, care de asemenea mijloceşte pentru noi .
35  Cine  ne  va  separa  de  dragostea  lui  Cristos?  Necaz,  sau
strâmtorare, sau persecuţie, sau foamete, sau goliciune, sau
pericol, sau sabie?
36 Aşa cum este scris: Din cauza ta suntem ucişi cât este ziua
de lungă; suntem socotiţi ca oi pentru măcel .
37  Nu,  în  toate  acestea  suntem  mai  mult  decât  cuceritori
prin cel ce ne-a iubit .
38 Fiindcă sunt convins că nici moarte, nici viaţă, nici în-
geri,  nici  principalităţi,  nici  puteri,  nici  cele  prezente,  nici
cele viitoare,
39 Nici înălţime, nici adâncime, nici o altă creatură, nu va
fi în stare să ne separe de dragostea lui Dumnezeu, care este
în Cristos Isus Domnul nostru .

CApitoLuL 9

SPUN adevărul în Cristos, nu mint, conştiinţa mea de ase-

menea aducându-mi mărturie în Duhul Sfânt,

2  Că  am  mare  întristare  şi  mâhnire  neîncetată  în  inima
mea .
3 Fiindcă aş fi dorit să fiu eu însumi anatema de la Cristos
pentru fraţii mei, rudele mele conform cărnii,
4 Care sunt israeliţi, a cărora este adopţia şi gloria şi legă-
mintele şi darea legii şi serviciul divin şi promisiunile;
5 Ai cărora sunt taţii şi din care conform cărnii este Cristos,
care  este  peste  toate,  Dumnezeu  binecuvântat  pentru  tot-
deauna . Amin .
6 ¶ Dar nu ca şi cum cuvântul lui Dumnezeu a fost fără efect .
Fiindcă nu toţi cei din Israel, sunt Israel;
7 Nici nu sunt toţi copii pentru că sunt sămânţa lui Avraam;
ci: În Isaac ţi se va numi sămânţa .
8 Căci aşa este: Cei ce sunt copiii cărnii, aceştia nu sunt co-
piii lui Dumnezeu; ci copiii promisiunii sunt socotiţi pentru
sămânţă .
9 Fiindcă acesta este cuvântul promisiunii: La timpul acesta
voi veni şi Sara va avea un fiu .
10 Şi nu numai; tot aşa şi când Rebeca a rămas însărcinată
printr-unul singur, prin tatăl nostru Isaac,
11 (Copiii, în adevăr, nefiind încă născuţi, nici făcând ceva
bine sau rău, ca scopul lui Dumnezeu, conform alegerii, să
rămână nu din fapte, ci din cel care cheamă),
12 I-a fost spus că: Cel mai mare va servi celui mai mic .
13  Aşa  cum  este  scris:  Am  iubit  pe  Iacob,  dar  am  urât  pe
Esau .
14  Atunci  ce  vom  spune?  Este  nedreptate  la  Dumnezeu?
Nicidecum .
15 Fiindcă el îi spune lui Moise: Voi avea milă de cine voi avea
milă; şi voi avea compasiune de cine voi avea compasiune .
16 Aşadar, nu este de la cine voieşte, nici de la cine aleargă, ci
de la Dumnezeu care arată milă .
17  Fiindcă  scriptura  spune  lui  Faraon:  Chiar  pentru  acest
scop te-am ridicat, ca să arăt în tine puterea mea şi pentru ca

numele meu să fie declarat peste tot pământul .
18  Aşadar  el  are  milă  de  cine  voieşte  şi  pe  cine  voieşte
împietreşte .
19  Atunci  îmi  vei  spune:  De  ce  mai  găseşte  vină?  Fiindcă
cine s-a împotrivit voii lui?
20 Dar mai degrabă: Cine eşti tu, omule, care contrazici pe
Dumnezeu? Va spune lucrul format celui care l-a format: De
ce m-ai făcut astfel?
21 Nu are olarul putere peste lut, din acelaşi amestec să facă
un vas pentru onoare şi altul pentru dezonoare?
22 Şi ce dacă Dumnezeu, voind să arate furie şi să îşi facă
cunoscută puterea, a îndurat cu multă îndelungă răbdare
vasele furiei pregătite pentru distrugere;
23 Şi ca să facă cunoscute bogăţiile gloriei sale peste vasele
milei, pe care le-a pregătit dinainte pentru glorie,
24 Adică pe noi, pe care ne-a chemat nu numai dintre iudei,
ci şi dintre neamuri?
25 Aşa cum spune şi în Osea: Îl voi chema poporul meu pe
cel ce nu era poporul meu; şi preaiubită pe cea care nu era
preaiubită .
26 Şi se va întâmpla în locul unde li se spunea: Voi nu sunteţi
poporul meu; acolo vor fi chemaţi fiii Dumnezeului cel viu .
27  Isaia,  de  asemenea,  strigă  despre  Israel:  Dacă  numă-
rul copiilor lui Israel ar fi ca nisipul mării, o rămăşiţă va fi
salvată .
28  Fiindcă  va  termina  lucrarea  şi  o  va  scurta  în  dreptate;
pentru că Domnul va face o lucrare scurtă pe pământ .
29 Şi aşa cum a spus Isaia înainte: Dacă Domnul Savaot nu
ne-ar fi lăsat o sămânţă, am fi fost ca Sodoma şi ne-am fi ase-
mănat cu Gomora .
30 ¶ Ce vom spune atunci? Că neamurile, care nu urmăreau
dreptate, au ajuns la dreptate, adică dreptatea care este din
credinţă;
31 Dar Israel, care urmărea legea dreptăţii, nu a ajuns la le-
gea dreptăţii .
32 De ce? Pentru că nu au căutat-o prin credinţă, ci prin fap-
tele legii . Fiindcă s-au împiedicat de acea piatră de cădere;
33 Aşa cum este scris: Iată, eu pun în Sion o piatră de căde-
re şi o stâncă de poticnire; şi oricine îl crede pe el, nu va fi
ruşinat .

CApitoLuL 10

FRAŢILOR,  dorinţa  inimii  mele  şi  rugăciunea  către

Dumnezeu pentru Israel este ca ei să fie salvaţi .

2 Fiindcă le aduc mărturie că au zel pentru Dumnezeu, dar
nu conform cunoaşterii .
3 Căci fiind ignoranţi despre dreptatea lui Dumnezeu şi că-
utând să îşi stabilească propria lor dreptate, nu s-au supus
dreptăţii lui Dumnezeu .
4 Căci Cristos este sfârşitul legii pentru dreptate pentru toţi
cei ce cred .
5 Fiindcă Moise descrie dreptatea care este din lege că: Omul
care face acele lucruri va trăi prin ele .
6  Dar  dreptatea  care  este  din  credinţă  vorbeşte  astfel:  Nu
spune în inima ta: Cine va urca în cer? (Adică, să îl coboare
pe Cristos),
7 Sau: Cine va coborî în adânc? (Adică, să îl aducă pe Cristos
din nou dintre morţi) .
8 Dar ce spune? Cuvântul este aproape de tine, chiar în gura
ta  şi  în  inima  ta;  acesta  este  cuvântul  credinţei  pe  care  îl
predicăm .
9  Aşadar,  dacă  mărturiseşti  cu  gura  ta  pe  Domnul  Isus  şi

640

Romani  12

crezi  în  inima  ta  că  Dumnezeu  l-a  înviat  dintre  morţi,  vei
fi salvat .
10  Căci  cu  inima  omul  crede  pentru  dreptate;  şi  cu  gura
mărturisirea este făcută pentru salvare .
11  Fiindcă  scriptura  spune:  Oricine  îl  crede  pe  el  nu  va  fi
ruşinat .
12 Căci nu este diferenţă între iudeu şi grec; fiindcă acelaşi
Domn al tuturor este bogat pentru toţi care îl cheamă .
13 Fiindcă oricine va chema numele Domnului va fi salvat .
14 Dar cum vor chema pe cel în care nu au crezut? Şi cum
vor crede în cel despre care nu au auzit? Şi cum vor auzi fără
predicator?
15  Şi  cum  vor  predica  dacă  nu  sunt  trimişi?  Aşa  cum  este
scris: Cât de frumoase sunt picioarele celor ce predică evan-
ghelia păcii şi aduc evanghelia lucrurilor bune .
16 Dar nu toţi au ascultat de evanghelia . Fiindcă Isaia spune:
Doamne, cine a crezut predicarea noastră?
17 Astfel credinţa vine prin auzire, iar auzirea prin cuvântul
lui Dumnezeu .
18 Dar eu spun: Nu au auzit ei? Da, într-adevăr, sunetul lor
a  mers  pe  tot  pământul  şi  cuvintele  lor  până  la  marginile
lumii .
19 Dar eu spun: Nu a ştiut Israel? Întâi, Moise spune: Eu vă
voi provoca la gelozie prin cei ce nu sunt naţiune, vă voi mâ-
nia printr-o naţiune fără pricepere .
20 Iar Isaia este foarte cutezător şi spune: Am fost găsit de
cei  ce  nu  m-au  căutat;  am  fost  făcut  cunoscut  celor  ce  nu
întrebau de mine .
21 Dar lui Israel îi spune: Toată ziua mi-am întins mâinile
spre un popor neobedient şi împotrivitor cu vorba .

CApitoLuL 11

SPUN  atunci:  A  lepădat  Dumnezeu  pe  poporul  său?

Nicidecum .  Fiindcă  şi  eu  sunt  israelit  din  sămânţa  lui

Avraam, din tribul lui Beniamin .
2 Dumnezeu nu a lepădat pe poporul său, pe care l-a cunos-
cut  dinainte .  Nu  ştiţi  ce  spune  scriptura  despre  Ilie?  Cum
mijloceşte la Dumnezeu împotriva lui Israel, spunând:
3 Doamne, i-au ucis pe profeţii tăi şi au surpat altarele tale;
şi am fost lăsat eu singur şi îmi caută viaţa .
4 Dar ce îi zice răspunsul lui Dumnezeu? Mi-am lăsat şap-
te mii de bărbaţi care nu au plecat genunchiul înaintea lui
Baal .
5 Aşadar, tot astfel şi în timpul de acum este o rămăşiţă con-
form alegerii harului .
6  Şi  dacă  este  din  har,  atunci  nu  mai  este  din  fapte;  altfel,
harul nu mai este har . Dar dacă este din fapte, atunci nu mai
este har; altfel, fapta nu mai este faptă .
7 Atunci ce? Israel nu a obţinut ceea ce caută; dar alegerea a
obţinut-o, iar ceilalţi au fost orbiţi,
8 (După cum este scris: Dumnezeu le-a dat duhul de ador-
mire,  ochi  ca  să  nu  vadă  şi  urechi  ca  să  nu  audă),  până  în
ziua aceasta .
9 Şi David spune: Masa să le fie o cursă şi ca o capcană şi ca
o piatră de poticnire şi o răsplătire pentru ei;
10 Să li se întunece ochii şi să nu vadă; şi îndoaie-le spatele
întotdeauna .
11 ¶ Spun  atunci:  S-au  poticnit  ca  să  cadă?  Nicidecum .  Ci
prin căderea lor salvarea a venit neamurilor, ca să îi provoa-
ce pe ei la gelozie;
12 Dacă însă căderea lor este bogăţia lumii, şi paguba lor este
bogăţia neamurilor, cu cât mai mult plinătatea lor?

13  Fiindcă  vorbindu-vă  vouă,  neamurilor,  întrucât  eu  sunt
apostolul neamurilor, îmi preamăresc serviciul;
14 Dacă ar fi posibil cumva să îi provoc la gelozie pe cei ce
sunt carnea mea şi să salvez pe unii dintre ei .
15 Căci dacă lepădarea lor înseamnă împăcarea lumii, ce va
fi primirea lor, decât viaţă dintre morţi?
16 Dar dacă primul rod este sfânt, de asemenea este şi alua-
tul; şi dacă rădăcina este sfântă, ramurile de asemenea .
17 Iar dacă unele ramuri sunt rupte, şi tu, fiind un măslin
sălbatic, ai fost altoit printre ele, şi împreună cu ele te împăr-
tăşeşti din rădăcina şi grăsimea măslinului,
18 Nu te făli faţă de ramuri . Dar dacă te făleşti, nu tu ţii ră-
dăcina, ci rădăcina te ţine pe tine .
19  Vei  spune  atunci:  Ramurile  au  fost  rupte  ca  eu  să  fiu
altoit .
20 Bine, din cauza necredinţei au fost rupte, iar tu stai în pi-
cioare prin credinţă . Nu te îngâmfa, ci teme-te;
21  Căci  dacă  Dumnezeu  nu  a  cruţat  ramurile  naturale,  fii
atent ca nu cumva să nu te cruţe nici pe tine .
22 Iată atunci bunătatea şi severitatea lui Dumnezeu; severi-
tate peste cei ce au căzut, dar bunătate peste tine, dacă con-
tinui în bunătate; altfel şi tu vei fi tăiat .
23 Şi ei, de asemenea, dacă nu vor rămâne în necredinţă, vor
fi altoiţi; fiindcă Dumnezeu este în stare să îi altoiască din
nou .
24 Căci dacă tu ai fost tăiat din măslinul prin natură sălba-
tic, şi împotriva naturii ai fost altoit într-un măslin bun, cu
cât mai mult aceştia, care sunt ramuri naturale, vor fi altoiţi
în propriul lor măslin?
25  ¶  Fiindcă  nu  vă  voiesc  neştiutori,  fraţilor,  despre  acest
mister, ca nu cumva să fiţi înţelepţi în îngâmfările voastre;
pentru că orbire s-a făcut în parte lui Israel, până va intra
plinătatea neamurilor .
26  Şi  astfel  tot  Israelul  va  fi  salvat;  aşa  cum  este  scris:
Salvatorul  va  veni  din  Sion  şi  va  îndepărta  neevlavia  de  la
Iacob;
27  Fiindcă  acesta  este  legământul  meu  pentru  ei,  când  voi
înlătura păcatele lor .
28 Referitor la evanghelie, sunt duşmani din cauza voastră,
dar referitor la alegere, sunt preaiubiţi din cauza taţilor .
29  Fiindcă  darurile  şi  chemarea  lui  Dumnezeu  sunt
irevocabile .
30  Fiindcă  aşa  cum  şi  voi  odinioară  nu  l-aţi  crezut  pe
Dumnezeu, totuşi aţi primit milă acum prin necredinţa lor;
31 Tot aşa şi aceştia nu au crezut acum, pentru ca prin mila
voastră să obţină şi ei milă .
32 Fiindcă Dumnezeu i-a închis împreună pe toţi în necre-
dinţă, ca el să arate milă tuturor .
33 ¶ O, adâncul bogăţiilor, deopotrivă ale înţelepciunii şi cu-
noaşterii lui Dumnezeu! Cât de nepătrunse sunt judecăţile
lui şi peste putinţă de găsit căile lui!
34 Fiindcă cine a cunoscut mintea Domnului? Sau cine a fost
sfătuitorul lui?
35 Sau cine i-a dat întâi, şi să îi fie răsplătit?
36 Pentru că din el şi prin el şi pentru el sunt toate . A lui fie
gloria pentru totdeauna . Amin .

CApitoLuL 12

DE aceea vă implor, fraţilor, prin îndurările lui Dumnezeu,

să prezentaţi trupurile voastre un sacrificiu viu, sfânt,

plăcut lui Dumnezeu, ceea ce este servirea voastră logică .
2 Şi nu vă conformaţi acestei lumi; ci fiţi transformaţi prin

641

Romani  14

înnoirea  minţii  voastre,  pentru  a  dovedi  care  este  voia  lui
Dumnezeu, cea bună şi plăcută şi desăvârşită .
3 ¶ Fiindcă prin harul care îmi este dat, spun fiecăruia care
este printre voi, să nu gândească mai măreţ decât ar trebui
să gândească; ci să gândească cumpătat, aşa cum Dumnezeu
a împărţit fiecăruia măsura credinţei .
4 Fiindcă aşa cum avem multe membre într-un trup, dar nu
toate membrele au acelaşi serviciu,
5 Tot aşa şi noi, fiind mulţi, suntem un trup în Cristos şi fie-
care suntem membre unii altora .
6  Având  aşadar  daruri  care  diferă  conform  harului  care
ne  este  dat;  fie  profeţia,  să  profeţim  conform  cu  măsura
credinţei;
7  Sau  serviciu,  în  servire;  sau  cel  ce  învaţă  pe  alţii,  în
învăţătură;
8 Sau cel ce îndeamnă, în îndemnare; cel ce dă, în simplitate;
cel ce conduce, cu sârguinţă; cel ce arată milă, cu bucurie;
9 ¶ Dragostea să fie neprefăcută . Detestaţi ceea ce este rău;
lipiţi-vă de bine .
10  Iubiţi-vă  unii  pe  alţii  cu  dragoste  frăţească,  în  onoare
dând întâietate altuia .
11 Nu leneşi în muncă; fervenţi în duh; servind Domnului;
12 Bucurându-vă în speranţă; răbdând în necaz; continuând
stăruitor în rugăciune;
13 Luând parte la nevoile sfinţilor; urmărind ospitalitatea .
14 Binecuvântaţi pe cei ce vă persecută; binecuvântaţi şi nu
blestemaţi .
15  Bucuraţi-vă  cu  cei  ce  se  bucură  şi  plângeţi  cu  cei  ce
plâng .
16 Fiţi cu aceeaşi minte unii pentru alţii . Nu gândiţi lucruri
înalte, ci coborâţi la cei umili . Nu fiţi înţelepţi în îngâmfările
voastre .
17 Nu răsplătiţi nimănui rău pentru rău . Îngrijiţi-vă de lu-
cruri oneste înaintea tuturor oamenilor .
18  Dacă  este  posibil,  cât  ţine  de  voi,  trăiţi  în  pace  cu  toţi
oamenii .
19 Preaiubiţilor, nu vă răzbunaţi, ci daţi loc furiei, fiindcă este
scris: Pedeapsa este a mea; eu voi răsplăti, spune Domnul .
20 De aceea dacă flămânzeşte duşmanul tău, dă-i să mănân-
ce; dacă însetează, dă-i să bea; căci făcând astfel, vei îngră-
mădi cărbuni aprinşi pe capul lui .
21 Nu fi învins de rău, ci învinge răul prin bine .

CApitoLuL 13

FIECARE suflet să se supună puterilor mai înalte . Fiindcă

nu  este  putere  decât  de  la  Dumnezeu;  şi  puterile  care

sunt, sunt rânduite de Dumnezeu .
2 De aceea oricine se opune autorităţii, se împotriveşte rân-
duielii lui Dumnezeu; şi cei ce se împotrivesc îşi vor primi
damnarea lor .
3 Deoarece conducătorii nu sunt de temut pentru fapte bune,
ci pentru cele rele . Doreşti aşadar să nu te temi de putere? Fă
binele şi vei avea laudă de la aceasta;
4 Fiindcă îţi este servitorul lui Dumnezeu pentru bine . Dar
dacă faci răul, teme-te; fiindcă nu poartă sabia în zadar; fi-
indcă este servitorul lui Dumnezeu, un răzbunător pentru
furie asupra celui ce face răul .
5 De aceea trebuie să fiţi supuşi nu doar din cauza furiei, ci
şi din cauza conştiinţei .
6  Fiindcă  din  această  cauză  şi  plătiţi  taxe;  fiindcă  ei  sunt
servitorii lui Dumnezeu, ocupându-se neîncetat tocmai cu
acest lucru .

7 De aceea daţi tuturor drepturile cuvenite; cui taxă, taxă;
cui vamă, vamă; cui frică, frică; cui onoare, onoare .
8 Să nu datoraţi nimănui nimic, ci să vă iubiţi unii pe alţii;
fiindcă cel ce iubeşte pe altul a împlinit legea .
9 Fiindcă: Să nu comiţi adulter, să nu ucizi, să nu furi, să nu
aduci mărturie falsă, să nu pofteşti; şi orice altă poruncă este
cuprinsă în acest cuvânt şi anume: Să iubeşti pe aproapele
tău ca pe tine însuţi .
10 Dragostea nu lucrează răul aproapelui; de aceea dragostea
este împlinirea legii .
11  Şi  aceasta,  ştiind  timpul,  că  acum  este  ora  să  ne  trezim
din somn; căci acum salvarea noastră este mai aproape decât
atunci când am crezut .
12 Noaptea este mult înaintată, iar ziua este aproape; de ace-
ea să lepădăm faptele întunericului şi să ne îmbrăcăm cu ar-
mura luminii .
13  Să  umblăm  onest,  ca  în  timpul  zilei;  nu  în  îmbuibări  şi
beţii, nu în curvie şi desfrânare, nu în ceartă şi invidie .
14 Ci îmbrăcaţi-vă cu Domnul Isus Cristos şi nu purtaţi grijă
de lucruri carnale, pentru a-i împlini poftele .

CApitoLuL 14

îndoielnice .

pRIMIŢI-L pe cel slab în credinţă, dar nu pentru dispute

2 Fiindcă unul crede că poate mânca de toate; altul, care este
slab, mănâncă verdeţuri .
3 Cel ce mănâncă să nu dispreţuiască pe cel ce nu mănâncă;
şi cel ce nu mănâncă să nu judece pe cel ce mănâncă; fiindcă
Dumnezeu l-a primit .
4 Cine eşti tu care judeci pe servitorul altuia? Pentru pro-
priul său stăpân stă în picioare sau cade . Da, el va fi ţinut în
picioare; fiindcă Dumnezeu este în stare să îl facă să stea în
picioare .
5 Unul judecă o zi mai presus decât alta; dar altul judecă toa-
te zilele la fel . Fiecare să fie deplin convins în mintea lui .
6 Cel ce respectă ziua, o respectă pentru Domnul; şi cel ce nu
respectă ziua, pentru Domnul nu o respectă . Cel ce mănân-
că,  mănâncă  pentru  Domnul;  fiindcă  aduce  mulţumiri  lui
Dumnezeu; şi cel ce nu mănâncă, pentru Domnul nu mă-
nâncă şi aduce mulţumiri lui Dumnezeu .
7 Fiindcă nici unul dintre noi nu trăieşte pentru el însuşi, şi
nimeni nu moare pentru el însuşi .
8  Căci  dacă  trăim,  pentru  Domnul  trăim,  şi  dacă  murim,
pentru Domnul murim; aşadar deopotrivă şi dacă trăim şi
dacă murim, ai Domnului suntem .
9 Căci pentru aceasta Cristos deopotrivă a murit şi s-a sculat
şi a trăit din nou, ca să fie Domn deopotrivă al morţilor şi
al viilor .
10 Dar de ce judeci tu pe fratele tău? Sau de ce faci tu de ni-
mic pe fratele tău? Fiindcă toţi vom sta în picioare înaintea
scaunului de judecată al lui Cristos .
11 Fiindcă este scris: Aşa cum eu trăiesc, spune Domnul, mie
mi se va pleca fiecare genunchi şi fiecare limbă va mărturisi
lui Dumnezeu .
12 Aşadar, fiecare dintre noi va da socoteală despre el însuşi
lui Dumnezeu .
13 ¶ De aceea să nu ne mai judecăm unii pe alţii; ci mai bine,
judecaţi aceasta: nimeni să nu pună piatră de cădere sau oca-
zie de poticnire în calea fratelui .
14  Ştiu  şi  sunt  convins  prin  Domnul  Isus,  că  nimic  nu  este
necurat în sine; dar pentru cel ce consideră vreun lucru a fi
necurat, pentru acela este necurat .

642

Romani  16

15 Dar dacă fratele tău se mâhneşte din cauza mâncării tale,
tu nu mai umbli conform dragostei creştine . Nu nimici cu
mâncarea ta pe acela pentru care a murit Cristos .
16 Aşadar nu lăsaţi binele vostru să fie vorbit de rău;
17 Fiindcă împărăţia lui Dumnezeu nu este mâncare şi bău-
tură, ci dreptate şi pace şi bucurie în Duhul Sfânt .
18 Fiindcă cel ce în acestea serveşte lui Cristos, este plăcut lui
Dumnezeu şi aprobat de oameni .
19  Aşadar,  să  urmărim  cele  ale  păcii  şi  cele  ale  edificării
unuia de către altul .
20 Nu distruge lucrarea lui Dumnezeu din cauza mâncării .
Într-adevăr,  toate  lucrurile  sunt  pure;  dar  este  rău  pentru
acel om care mănâncă spre poticnire .
21 Bine este să nu mănânci carne, nici să nu bei vin, nici să
nu faci ceva prin care fratele tău se împiedică, sau este potic-
nit, sau este făcut slab .
22  Ai  credinţă?  Să  o  ai  pentru  tine  însuţi  înaintea  lui
Dumnezeu . Ferice de cel ce nu se condamnă pe el însuşi în
acel lucru pe care îl permite .
23 Iar cel ce se îndoieşte, dacă mănâncă, este damnat, pentru
că nu mănâncă din credinţă; fiindcă tot ce nu este din cre-
dinţă este păcat .

CApitoLuL 15

DAR noi, cei puternici, suntem datori să purtăm nepu-

tinţele celor slabi şi să nu ne plăcem nouă înşine .
2  Fiecare  dintre  noi  să  placă  aproapelui  pentru  bine,  spre
edificare .
3 Fiindcă până şi Cristos nu şi-a plăcut lui însuşi, ci aşa cum
este scris: Ocările celor ce te-au ocărât au căzut peste mine .
4 Fiindcă toate câte au fost scrise înainte, au fost scrise pen-
tru învăţătura noastră, ca noi prin răbdarea şi mângâierea
scripturilor să avem speranţă .
5 Iar Dumnezeul răbdării şi al mângâierii să vă dea să fiţi cu
aceeaşi minte unii faţă de alţii, conform lui Cristos Isus;
6 Ca voi, cu o minte şi cu o gură să glorificaţi pe Dumnezeu
şi Tatăl Domnului nostru Isus Cristos .
7  De  aceea  primiţi-vă  unii  pe  alţii,  aşa  cum  ne-a  primit  şi
Cristos pe noi, pentru gloria lui Dumnezeu .
8  Şi  spun  că  Isus  Cristos  a  fost  un  servitor  al  circumciziei
pentru adevărul lui Dumnezeu, pentru a confirma promisi-
unile făcute taţilor;
9 Şi ca neamurile să glorifice pe Dumnezeu pentru mila lui;
aşa  cum  este  scris:  Din  această  cauză  ţie  îţi  voi  mărturisi
printre neamuri şi voi cânta numelui tău .
10  Şi  din  nou  spune:  Bucuraţi-vă  voi  neamuri  cu  poporul
lui .
11  Şi  din  nou:  Lăudaţi  pe  Domnul  voi  toate  neamurile;  şi
aclamaţi-l toate popoarele .
12 Şi din nou, Isaia spune: Va fi o rădăcină a lui Isai şi unul
se va scula să domnească peste neamuri: în el se vor încrede
neamurile .
13 ¶ Şi Dumnezeul speranţei să vă umple de toată bucuria şi
pacea în a crede, pentru ca voi să abundaţi în speranţă prin
puterea Duhului Sfânt .
14 Şi eu însumi, de asemenea, sunt convins despre voi, fraţii
mei, că şi voi sunteţi plini de bunătate, umpluţi cu toată cu-
noaşterea, în stare să vă şi avertizaţi unii pe alţii .
15  Totuşi,  fraţilor,  v-am  scris  mai  cutezător,  în  parte  ca  să
vă  aduc  aminte,  din  cauza  harului  care  mi-a  fost  dat  de
Dumnezeu,
16  Ca  eu  să  fiu  servitorul  lui  Isus  Cristos  pentru  neamuri,

servind  evanghelia  lui  Dumnezeu,  pentru  ca  oferirea  nea-
murilor să fie bine primită, fiind sfinţită prin Duhul Sfânt .
17 Eu am aşadar cu ce să mă fălesc în Isus Cristos, în cele ce
se referă la Dumnezeu .
18 Fiindcă nu voi cuteza să vorbesc deloc despre cele pe care
Cristos nu le-a lucrat prin mine, spre obedienţa neamurilor,
prin cuvânt şi faptă,
19 Prin puterea semnelor şi minunilor, prin puterea Duhului
lui Dumnezeu; aşa că, de la Ierusalim şi în jur, până în Iliria,
eu am predicat pe deplin evanghelia lui Cristos .
20  Da,  aşa  m-am  străduit  să  predic  evanghelia,  nu  acolo
unde Cristos fusese menţionat, ca nu cumva să zidesc peste
temelia altui om;
21 Ci aşa cum este scris: Aceia cărora nu li s-a spus despre el,
îl vor vedea; şi cei ce nu au auzit vor înţelege .
22 Din care cauză am şi fost împiedicat mult să vin la voi .
23  Dar  acum,  fiindcă  nu  mai  am  loc  în  aceste  ţinuturi,  şi
având în aceşti mulţi ani o mare dorinţă să vin la voi,
24 Dacă vreodată voi merge în Spania, voi veni la voi, fiindcă
sper să vă văd în călătoria mea şi să fiu condus de voi până
acolo, după ce mai întâi voi fi puţin îndestulat cu prezenţa
voastră .
25 Dar acum, mă duc la Ierusalim să servesc sfinţilor .
26 Fiindcă cei din Macedonia şi Ahaia au binevoit să facă o
anume strângere de ajutoare pentru sfinţii săraci, care sunt
în Ierusalim;
27 Într-adevăr, au binevoit şi le sunt datori . Căci dacă nea-
murile au fost făcute părtaşe la lucrurile lor spirituale, este şi
datoria neamurilor să le servească în cele carnale .
28 Aşadar, după ce voi împlini aceasta şi le voi sigila acest
rod, voi trece pe la voi spre Spania .
29 Şi sunt sigur, când voi veni la voi, că voi veni în plinătatea
binecuvântării evangheliei lui Cristos .
30  Dar  vă  implor,  fraţilor,  datorită  Domnului  nostru  Isus
Cristos şi datorită dragostei Duhului, să vă străduiţi împre-
ună cu mine în rugăciunile către Dumnezeu pentru mine;
31 Ca să fiu scăpat de cei din Iudeea care nu cred, şi pentru
ca serviciul pe care îl am pentru Ierusalim să fie bine primit
de sfinţi;
32 Ca să vin la voi cu bucurie prin voia lui Dumnezeu şi să
fiu înviorat cu voi .
33 Şi Dumnezeul păcii fie cu voi toţi . Amin .

CApitoLuL 16

ŞI vă recomand pe Fivi, sora noastră, care este servitoare a

bisericii care este în Chenchreea;

2 Ca să o primiţi în Domnul, aşa cum se cuvine sfinţilor, şi
să o ajutaţi în orice lucru ar avea nevoie de voi; fiindcă şi ea a
fost sprijinitoarea multora şi de asemenea a mea .
3 Salutaţi pe Priscila şi pe Aquila, ajutoarele mele în Cristos
Isus,
4  Care  şi-au  riscat  gâtul  pentru  viaţa  mea;  cărora  le  aduc
mulţumire nu numai eu, dar şi toate bisericile neamurilor .
5  Tot  aşa,  salutaţi  biserica  ce  este  în  casa  lor .  Salutaţi  pe
Epenet, preaiubitul meu, care este primul rod al Ahaiei pen-
tru Cristos .
6 Salutaţi pe Maria, care a muncit mult pentru noi .
7  Salutaţi  pe  Andronic  şi  pe  Iunia,  rudele  mele  şi  părtaşii
mei de închisoare, care sunt cu vază printre apostoli, care de
asemenea au fost în Cristos înaintea mea .
8 Salutaţi pe Amplias, preaiubitul meu în Domnul .
9 Salutaţi pe Urban, ajutorul nostru în Cristos, şi pe Stache,

643

1 Corinteni  1

preaiubitul meu .
10 Salutaţi pe Apele, aprobat în Cristos . Salutaţi pe cei din
casa lui Aristobul .
11 Salutaţi pe Ierodion, ruda mea . Salutaţi pe cei din casa lui
Narcis care sunt în Domnul .
12 Salutaţi pe Trifena şi Trifosa, care muncesc în Domnul .
Salutaţi  pe  Persida,  preaiubita,  care  a  muncit  mult  în
Domnul .
13 Salutaţi pe Ruf, cel ales în Domnul, şi pe mama lui, şi a
mea .
14 Salutaţi pe Asincrit, pe Flegon, pe Hermas, pe Patroba, pe
Hermes şi pe fraţii care sunt cu ei .
15 Salutaţi pe Filolog şi pe Iulia, pe Nereu şi pe sora lui, pe
Olimp şi pe toţi sfinţii care sunt cu ei .
16 Salutaţi-vă unii pe alţii cu o sărutare sfântă . Bisericile lui
Cristos vă salută .
17 ¶ Dar fraţilor, vă implor să însemnaţi pe cei ce fac dezbi-
nări şi poticniri contrare doctrinei pe care voi aţi învăţat-o,
şi ocoliţi-i .
18 Fiindcă cei ce sunt astfel nu servesc Domnului nostru Isus
Cristos, ci pântecelui lor; şi prin cuvinte bine alese şi vorbiri
plăcute, înşeală inimile celor creduli .

19 Fiindcă obedienţa voastră este cunoscută printre toţi . De
aceea mă bucur de voi; dar totuşi doresc să fiţi înţelepţi refe-
ritor la ce este bine şi inocenţi referitor la rău .
20 Şi Dumnezeul păcii va zdrobi complet pe Satan sub pi-
cioarele  voastre  în  curând .  Harul  Domnului  nostru  Isus
Cristos fie cu voi . Amin .
21 ¶ Vă salută Timotei, conlucrătorul meu; şi Luciu şi Iason
şi Sosipater, rudele mele .
22 Vă salut în Domnul, eu Terţiu, cel ce a scris epistola.
23 Vă salută Gaiu, gazda mea şi a întregii biserici . Vă salută
Erast, vistiernicul cetăţii şi fratele Quart .
24  Harul  Domnului  nostru  Isus  Cristos  fie  cu  voi  toţi .
Amin .
25 Iar aceluia care poate să vă întărească conform evangheli-
ei mele şi predicării lui Isus Cristos, conform revelaţiei mis-
terului care a fost ţinut ascuns de la începerea lumii,
26  Dar  acum  este  arătat  şi  prin  scripturile  profeţilor,  con-
form poruncii Dumnezeului cel veşnic, făcut cunoscut pen-
tru toate naţiunile, pentru obedienţa faţă de credinţă,
27  A  singurului  Dumnezeu  înţelept  fie  gloria,  prin  Isus
Cristos, pentru totdeauna . Amin .

… 1 Corinteni …

Capitolul 1

pAVEL, chemat să fie apostol al lui Isus Cristos prin voia

lui Dumnezeu, şi fratele Sosten,

2  Bisericii  lui  Dumnezeu  care  este  în  Corint,  celor  sfinţiţi
în Cristos Isus, chemaţi să fie sfinţi, cu toţi cei ce cheamă în
fiecare  loc  numele  lui  Isus  Cristos,  Domnul  nostru,  Domn
deopotrivă al lor şi al nostru;
3  Har  vouă  şi  pace  de  la  Dumnezeu  Tatăl  nostru  şi  de  la
Domnul Isus Cristos!
4 ¶ Mulţumesc Dumnezeului meu totdeauna în legătură cu
voi,  pentru  harul  lui  Dumnezeu  care  vă  este  dat  prin  Isus
Cristos .
5 Pentru că în toate sunteţi îmbogăţiţi prin el, în toată cu-
vântarea şi toată cunoaşterea .
6 Aşa cum mărturia lui Cristos a fost confirmată în voi,
7 Astfel încât nu vă lipseşte nici un dar, aşteptând venirea
Domnului nostru Isus Cristos;
8 Care de asemenea vă va confirma până la sfârşit, ireproşa-
bili în ziua Domnului nostru Isus Cristos .
9  Credincios  este  Dumnezeu,  prin  care  aţi  fost  chemaţi  la
părtăşia Fiului său Isus Cristos, Domnul nostru .
10 ¶ Acum vă implor, fraţilor, prin numele Domnului nos-
tru Isus Cristos, ca voi toţi să vorbiţi acelaşi lucru şi să nu fie
dezbinări între voi, ci să fiţi desăvârşit uniţi în aceeaşi minte
şi în aceeaşi judecată .
11  Fiindcă  mi-a  fost  făcut  cunoscut  despre  voi,  fraţii  mei,
prin cei ai Cloei, că printre voi sunt certuri .
12  Acum  spun  aceasta,  pentru  că  fiecare  dintre  voi  spune:
Eu sunt al lui Pavel; şi eu al lui Apolo; şi eu al lui Chifa; şi eu

al lui Cristos .
13 Este Cristos împărţit? A fost Pavel crucificat pentru voi?
Sau în numele lui Pavel aţi fost botezaţi?
14 Mulţumesc lui Dumnezeu că nu am botezat pe nici unul
dintre voi, afară de Crisp şi de Gaiu;
15 Ca nu cumva să spună cineva că am botezat în propriul
meu nume .
16 Şi am botezat şi casa lui Stefana; încolo, nu ştiu dacă am
botezat pe altcineva .
17  Căci  Cristos  m-a  trimis  nu  să  botez,  ci  să  predic  evan-
ghelia; nu cu înţelepciunea vorbirii, ca nu cumva crucea lui
Cristos să fie făcută fără efect .
18 ¶ Fiindcă predicarea crucii este nebunie celor ce pier, dar
nouă care suntem salvaţi, ne este puterea lui Dumnezeu .
19 Fiindcă este scris: Voi nimici înţelepciunea înţelepţilor şi
voi zădărnici înţelegerea celor prudenţi .
20 Unde este înţeleptul? Unde este scribul? Unde este certă-
reţul acestei lumi? Nu a făcut Dumnezeu prostească înţelep-
ciunea acestei lumi?
21 Fiindcă, întrucât, în înţelepciunea lui Dumnezeu, lumea
prin înţelepciune nu a cunoscut pe Dumnezeu, Dumnezeu a
binevoit să salveze prin nebunia predicării pe cei ce cred .
22 Fiindcă iudeii cer un semn şi grecii caută înţelepciune,
23 Dar noi predicăm pe Cristos crucificat; pentru iudei po-
ticnire iar pentru greci nebunie;
24  Dar  pentru  cei  chemaţi,  deopotrivă  iudei  şi  greci,
pe  Cristos,  puterea  lui  Dumnezeu  şi  înţelepciunea  lui
Dumnezeu .
25 Pentru că prostia lui Dumnezeu este mai înţeleaptă decât

644

1 Corinteni  4

oamenii; şi slăbiciunea lui Dumnezeu este mai puternică de-
cât oamenii .
26 Fiindcă vedeţi chemarea voastră, fraţilor, că nu sunt mul-
ţi  înţelepţi  conform  cărnii,  nici  mulţi  puternici,  nici  mulţi
nobili chemaţi .
27 Dar Dumnezeu a ales lucrurile prosteşti ale lumii ca să
facă de ruşine pe cei înţelepţi; şi Dumnezeu a ales lucrurile
slabe ale lumii ca să facă de ruşine pe cele tari .
28 Şi lucrurile josnice ale lumii şi cele dispreţuite, Dumnezeu
le-a  ales;  şi  cele  care  nu  sunt,  ca  să  nimicească  pe  cele  ce
sunt;
29 Aşa ca nici o carne să nu se laude înaintea lui .
30 Dar datorită lui sunteţi voi în Cristos Isus, care este făcut
de la Dumnezeu pentru noi înţelepciune şi dreptate şi sfinţi-
re şi răscumpărare;
31 Pentru ca, după cum este scris: Cel ce se laudă, să se laude
în Domnul .

CApitoLuL 2

ŞI eu, fraţilor, când am venit la voi, nu am venit cu superi-

oritatea vorbirii sau a înţelepciunii, vestindu-vă mărturia

lui Dumnezeu .
2 Fiindcă am decis să nu ştiu printre voi altceva decât pe Isus
Cristos şi pe el crucificat .
3  Şi  eu  am  fost  cu  voi  în  slăbiciune  şi  în  teamă  şi  în  mare
tremur .
4 Şi cuvântul meu şi predicarea mea nu au fost prin cuvin-
tele  amăgitoare  ale  înţelepciunii  omeneşti,  ci  în  arătarea
Duhului şi a puterii;
5 Aşa încât credinţa voastră să nu fie în înţelepciunea oame-
nilor, ci în puterea lui Dumnezeu .
6 ¶ Oricum, vorbim înţelepciune printre cei desăvârşiţi; to-
tuşi  nu  înţelepciunea  acestei  lumi,  nici  a  prinţilor  acestei
lumi care ajung la nimicire,
7  Ci  vorbim  înţelepciunea  lui  Dumnezeu  într-un  mister,
chiar acea înţelepciune ascunsă, pe care Dumnezeu a rându-
it-o înainte de lume pentru gloria noastră;
8 Înţelepciune pe care nu a cunoscut-o nici unul dintre prin-
ţii acestei lumi; căci, dacă ar fi cunoscut, nu ar fi crucificat
pe Domnul gloriei .
9 Dar aşa cum este scris: Ochiul nu a văzut nici urechea nu
a auzit, şi nici la inima omului nu au urcat cele pregătite de
Dumnezeu pentru cei ce îl iubesc .
10  Dar  Dumnezeu  ni  le-a  revelat  prin  Duhul  său;  fiindcă
Duhul cercetează toate, chiar adâncimile lui Dumnezeu .
11  Fiindcă  cine  dintre  oameni  ştie  lucrurile  omului,  de-
cât  duhul  omului,  care  este  în  el?  Chiar  aşa,  lucrurile  lui
Dumnezeu nimeni nu le ştie decât Duhul lui Dumnezeu .
12 Şi noi nu am primit duhul lumii, ci duhul care este din
Dumnezeu,  ca  să  ştim  lucrurile  care  ne-au  fost  dăruite  de
Dumnezeu .
13 Acele lucruri pe care le şi vorbim, nu în cuvintele pe care
le  învaţă  înţelepciunea  omenească,  ci  în  cele  pe  care  le  în-
vaţă  Duhul  Sfânt,  comparând  lucrurile  spirituale  cu  cei
spirituali .
14  Dar  omul  natural  nu  primeşte  lucrurile  Duhului  lui
Dumnezeu, fiindcă sunt nebunie pentru el; nici nu le poate
cunoaşte, pentru că ele sunt judecate spiritual .
15  Dar  cel  spiritual  judecă  toate  lucrurile,  iar  el  însuşi  nu
este judecat de nimeni .
16  Fiindcă  cine  a  cunoscut  mintea  Domnului,  ca  să  îi  dea
învăţătură? Noi însă avem mintea lui Cristos .

CApitoLuL 3

 ŞI eu, fraţilor, nu v-am putut vorbi ca unora spirituali, ci ca

unora carnali, ca unor prunci în Cristos .

2 V-am dat lapte să beţi şi nu mâncare, fiindcă până acum nu
eraţi în stare să purtaţi aceasta, şi nici chiar acum nu sunteţi
în stare,
3  Fiindcă  tot  carnali  sunteţi;  fiindcă  de  vreme  ce  între  voi
este invidie şi ceartă şi dezbinări, nu sunteţi voi carnali şi nu
umblaţi voi conform oamenilor?
4 Deoarece când unul spune: Eu sunt al lui Pavel; şi altul: Eu
sunt al lui Apolo; nu sunteţi voi carnali?
5 Cine atunci este Pavel şi cine Apolo, decât servitori prin
care aţi crezut chiar aşa cum a dat Domnul fiecăruia?
6 Eu am sădit, Apolo a udat; dar Dumnezeu a dat creşterea .
7 Aşa că nici cel ce sădeşte nu este ceva, nici cel ce udă, ci
Dumnezeu care dă creşterea .
8 Şi cel ce sădeşte şi cel ce udă una sunt; şi fiecare va primi
propria lui răsplată conform cu propria lui muncă .
9  Fiindcă  noi  suntem  conlucrători  cu  Dumnezeu;  sunteţi
câmpul lui Dumnezeu, clădirea lui Dumnezeu .
10 ¶ Conform cu harul lui Dumnezeu care îmi este dat, ca
un meşter zidar înţelept, am pus temelia, şi altul zideşte dea-
supra . Dar fiecare să ia seama cum zideşte deasupra .
11 Fiindcă nimeni nu poate pune altă temelie decât cea pusă,
care este Isus Cristos .
12 Şi dacă cineva zideşte pe această temelie: aur, argint, pie-
tre preţioase, lemn, fân, paie;
13  Lucrarea  fiecăruia  va  fi  arătată;  fiindcă  ziua  aceea  o  va
face cunoscută, pentru că va fi revelată prin foc; şi focul va
încerca lucrarea fiecăruia, cum este .
14 Dacă lucrarea pe care cineva a zidit-o deasupra rămâne,
va primi răsplată .
15 Dacă lucrarea cuiva va fi arsă, va suferi pierdere; dar el
însuşi va fi salvat, însă aşa ca prin foc .
16  Nu  ştiţi  că  sunteţi  templul  lui  Dumnezeu  şi  Duhul  lui
Dumnezeu locuieşte în voi?
17 Dacă cineva strică templul lui Dumnezeu, pe el îl va ni-
mici  Dumnezeu;  fiindcă  templul  lui  Dumnezeu  este  sfânt,
templu care sunteţi voi .
18 Nimeni să nu se înşele pe el însuşi . Dacă cuiva dintre voi
i se pare că este înţelept în această lume, să se facă prost, ca
să fie înţelept .
19  Fiindcă  înţelepciunea  acestei  lumi  este  prostie  înaintea
lui Dumnezeu . Căci este scris: El prinde pe înţelepţi în vi-
cleniile lor .
20 Şi din nou: Domnul cunoaşte gândurile celor înţelepţi, că
sunt deşarte .
21 De aceea nimeni să nu se laude cu oameni . Fiindcă toate
sunt ale voastre;
22 Fie Pavel, fie Apolo, fie Chifa, fie lumea, fie viaţa, fie moar-
tea, fie cele prezente, fie cele viitoare; toate sunt ale voastre;
23  Şi  voi  sunteţi  ai  lui  Cristos,  şi  Cristos  este  al  lui
Dumnezeu .

CApitoLuL 4

AŞA să ne socotească un om, ca servitori ai lui Cristos şi

administratori ai misterelor lui Dumnezeu .

2 Şi mai mult, se cere între administratori ca un om să fie
găsit credincios .
3 Dar pentru mine este ceva foarte mic să fiu judecat de voi
sau de judecata omului; mai mult, nici eu nu mă judec .
4  Fiindcă  nu  ştiu  nimic  prin  mine  însumi;  totuşi  nu  prin

645

1 Corinteni  6

aceasta  sunt  declarat  drept;  dar  cel  ce  mă  judecă  este
Domnul .
5 De aceea nu judecaţi nimic înainte de vreme, până când
vine Domnul, care deopotrivă va scoate la lumină lucruri-
le ascunse ale întunericului şi va arăta sfaturile inimilor; şi
atunci fiecare va avea laudă de la Dumnezeu .
6  ¶  Iar  acestea,  fraţilor,  le-am  transpus  la  mine  însumi  şi
Apolo pentru voi, ca să învăţaţi prin noi să nu gândiţi despre
oameni peste ceea ce este scris, ca nu cumva unul dintre voi
să se îngâmfe de partea unuia împotriva altuia .
7 Fiindcă cine te face diferit? Şi ai ceva ce nu ai primit? Iar
dacă ai primit, de ce te lauzi ca şi cum nu ai fi primit?
8 Sunteţi deja sătui, sunteţi deja bogaţi, aţi domnit ca împă-
raţi fără noi; şi aş dori ca voi să domniţi, ca şi noi să domnim
împreună cu voi,
9 Fiindcă gândesc că Dumnezeu ne-a prezentat pe noi, apos-
tolii, ultimii, ca rânduiţi la moarte; pentru că suntem făcuţi
un spectacol lumii şi îngerilor şi oamenilor .
10 Noi suntem proşti pentru Cristos, dar voi sunteţi înţelepţi
în Cristos; noi suntem slabi, dar voi sunteţi tari; voi sunteţi
onorabili, dar noi suntem dispreţuiţi .
11  Chiar  până  în  această  oră,  deopotrivă  flămânzim  şi  în-
setăm şi suntem goi şi loviţi cu pumnii şi nu avem locuinţă
sigură;
12 Şi muncim, lucrând cu mâinile noastre; fiind ocărâţi, bi-
necuvântăm; fiind persecutaţi, răbdăm;
13 Fiind defăimaţi, ne rugăm; suntem făcuţi ca gunoiul lu-
mii, lepădătura tuturor până în această zi .
14 Nu vă scriu acestea ca să vă ruşinez, ci ca pe fiii mei prea-
iubiţi vă avertizez .
15 Fiindcă deşi aveţi zece mii de educatori în Cristos, totuşi
nu aveţi mai mulţi părinţi; fiindcă în Cristos Isus eu v-am
născut prin evanghelie .
16 De aceea vă implor, fiţi urmaşi ai mei .
17 Din această cauză vi l-am trimis pe Timotei, care este fiul
meu preaiubit şi credincios în Domnul, care vă va aduce în
amintire  căile  mele,  care  sunt  în  Cristos,  aşa  cum  îi  învăţ
pretutindeni în fiecare biserică .
18 Dar unii sunt îngâmfaţi, ca şi cum nu aş veni la voi .
19 Dar voi veni în curând la voi, dacă Domnul voieşte; şi voi
cunoaşte nu cuvintele celor îngâmfaţi, ci puterea .
20 Fiindcă împărăţia lui Dumnezeu nu este în cuvânt, ci în
putere .
21 Ce voiţi? Să vin la voi cu un toiag, sau în dragoste şi în
duhul blândeţii?

CApitoLuL 5

pRETUTINDENI se aude că printre voi este curvie; şi o

astfel de curvie cum nici chiar printre neamuri nu este

menţionată, încât unul să aibă pe soţia tatălui său .
2  Şi  voi  sunteţi  îngâmfaţi  şi  nu  aţi  jelit  în  schimb,  pentru
ca  cel  ce  a  făcut  această  faptă  să  fie  dat  afară  din  mijlocul
vostru .
3 ¶ Fiindcă eu, într-adevăr, ca absent în trup dar prezent în
duh, am judecat deja ca fiind prezent, pe acela care a înfăp-
tuit astfel acest lucru,
4 În numele Domnului nostru Isus Cristos, când vă adunaţi,
voi şi duhul meu cu puterea Domnului nostru Isus Cristos,
5 Să îl predaţi pe unul ca acesta lui Satan pentru nimicirea
cărnii, ca duhul să îi fie salvat în ziua Domnului Isus .
6 Fala voastră nu este bună . Nu ştiţi că puţină dospeală dos-
peşte tot aluatul?

7 De aceea curăţaţi dospeala veche, ca să fiţi un aluat nou,
aşa nedospiţi cum sunteţi . Căci de fapt Cristos, paştele nos-
tru, a fost sacrificat pentru noi .
8 De aceea să ţinem sărbătoarea nu cu dospeală veche, nici
cu dospeala răutăţii şi stricăciunii, ci cu azimele sincerităţii
şi ale adevărului .
9 V-am scris în epistolă să nu vă însoţiţi cu curvari;
10 Şi nu neapărat cu curvarii acestei lumi, sau cu cei lacomi,
sau cu jecmănitori, sau cu idolatri, fiindcă atunci ar trebui să
ieşiţi din lume .
11  Dar  acum  v-am  scris  să  nu  vă  însoţiţi  cu  vreunul  care,
măcar că este numit frate, este curvar, sau lacom, sau ido-
latru, sau defăimător, sau beţiv, sau jecmănitor; cu unul ca
acesta nici măcar nu mâncaţi .
12 Fiindcă ce am eu să judec şi pe cei de afară? Nu îi judecaţi
voi pe cei dinăuntru?
13 Dar pe cei de afară, îi judecă Dumnezeu . De aceea daţi
afară pe acel om rău dintre voi .

CApitoLuL 6

CUTEAZă vreunul dintre voi, având un lucru împotriva

altuia, să meargă la judecată înaintea celor nedrepţi şi

nu înaintea sfinţilor?
2  Nu  ştiţi  că  sfinţii  vor  judeca  lumea?  Şi  dacă  lumea  va  fi
judecată  de  voi,  sunteţi  voi  nedemni  să  judecaţi  cele  mai
neînsemnate?
3 Nu ştiţi că noi vom judeca pe îngeri? Cu cât mai mult cele
ce ţin de viaţa aceasta?
4 Dacă într-adevăr aveţi judecăţi pentru lucrurile care ţin de
viaţa aceasta, voi să puneţi să judece pe aceia care sunt cel
mai puţin stimaţi în biserică .
5 Spre ruşinea voastră vorbesc . Astfel, nu este nimeni înţe-
lept printre voi? Nici măcar unul care să poată judeca între
fraţii săi?
6 Ci frate se judecă cu frate, şi acest lucru înaintea celor ce
nu cred .
7 De aceea acum este absolut o vină printre voi, pentru că vă
judecaţi unul cu altul . De ce nu suferiţi mai degrabă nedrep-
tate? De ce nu suferiţi mai degrabă să fiţi escrocaţi?
8  Dimpotrivă,  voi  nedreptăţiţi  şi  escrocaţi,  şi  acestea  pe
fraţi!
9  ¶  Nu  ştiţi  că  cei  nedrepţi  nu  vor  moşteni  împărăţia  lui
Dumnezeu? Nu vă amăgiţi: nici curvarii, nici idolatrii, nici
adulterii, nici cei ce se abuzează cu bărbaţi, nici sodomiţii,
10 Nici hoţii, nici lacomii, nici beţivii, nici defăimătorii, nici
jecmănitorii, nu vor moşteni împărăţia lui Dumnezeu .
11 Şi astfel eraţi unii dintre voi; dar sunteţi spălaţi, dar sun-
teţi sfinţiţi, dar sunteţi declaraţi drepţi în numele Domnului
Isus şi prin Duhul Dumnezeului nostru .
12  Toate  îmi  sunt  legiuite,  dar  nu  toate  sunt  de  folos;  toa-
te  îmi  sunt  legiuite,  dar  eu  nu  voi  fi  adus  sub  puterea  nici
unuia .
13  Mâncărurile  sunt  pentru  pântece,  şi  pântecele  pentru
mâncăruri;  dar  Dumnezeu  le  va  nimici  deopotrivă  şi  pe
acesta şi pe acelea . Şi trupul nu este pentru curvie, ci pentru
Domnul; şi Domnul pentru trup .
14 Şi Dumnezeu a înviat şi pe Domnul şi ne va învia şi pe noi
prin puterea sa .
15 Nu ştiţi că trupurile voastre sunt membrele lui Cristos?
Voi lua atunci membrele lui Cristos şi le voi face membrele
unei curve? Nicidecum!
16 Ce? Nu ştiţi că cel alipit de o curvă este un singur trup cu

646

1 Corinteni  8

ea? Fiindcă cei doi, spune el, vor fi o singură carne .
17 Dar cel alipit de Domnul este un singur duh cu el .
18 Fugiţi de curvie . Fiecare păcat ce îl face un om este în afa-
ra  trupului;  dar  cel  ce  curveşte  păcătuieşte  împotriva  pro-
priului trup .
19 Ce? Nu ştiţi că trupul vostru este templul Duhului Sfânt
care  este  în  voi,  pe  care  îl  aveţi  de  la  Dumnezeu  şi  voi  nu
sunteţi ai voştri?
20 Fiindcă sunteţi cumpăraţi cu un preţ; de aceea glorificaţi
pe Dumnezeu în trupul vostru şi în duhul vostru, care sunt
ale lui Dumnezeu .

CApitoLuL 7

ŞI despre cele ce mi-aţi scris: este bine pentru om să nu se

atingă de femeie .

2 Totuşi, ca să evite curvia, fiecare bărbat să aibă soţia lui, şi
fiecare femeie să aibă propriul ei soţ .
3 Soţul să dea soţiei bunăvoinţa conjugală datorată; şi tot aşa
şi soţia, soţului .
4  Soţia  nu  are  putere  asupra  propriului  ei  trup,  ci  soţul;  şi
la fel, nici soţul nu are putere asupra propriului său trup, ci
soţia .
5 Să nu vă privaţi unul de celălalt, decât doar prin înţelegere
pentru un timp, ca să vă dăruiţi postului şi rugăciunii; şi să
vă împreunaţi din nou ca nu cumva să vă ispitească Satan
din cauza lipsei voastre de autocontrol .
6 Dar spun aceasta prin permisiune, nu prin poruncă .
7 Fiindcă aş voi ca toţi oamenii să fie întocmai ca mine . Dar
fiecare are propriul lui dar din Dumnezeu, unul într-un fel,
şi altul altfel .
8 De aceea le spun celor necăsătoriţi şi văduvelor: Este bine
pentru ei dacă rămân întocmai ca mine .
9 Dar dacă nu se pot înfrâna, să se căsătorească; fiindcă este
mai bine să se căsătorească decât să ardă .
10 ¶ Iar celor căsătoriţi le poruncesc nu eu, ci Domnul: Soţia
să nu se despartă de soţ .
11 Dar chiar dacă se desparte, să rămână necăsătorită sau să
se împace cu soţul ei; şi soţul să nu divorţeze de soţia lui .
12 Dar celorlalţi le spun eu, nu Domnul: Dacă vreun frate
are o soţie ce nu crede, şi ea se mulţumeşte să locuiască cu el,
să nu divorţeze de ea;
13 Şi femeia care are un soţ ce nu crede, şi el se mulţumeşte
să locuiască cu ea, să nu îl părăsească .
14 Fiindcă soţul care nu crede este sfinţit prin soţie, şi soţia
care nu crede este sfinţită prin soţ; altfel, copiii voştri sunt
necuraţi; dar acum sunt sfinţi .
15  Dar  dacă  cel  ce  nu  crede  se  desparte,  să  se  despartă .
Un frate sau o soră nu este în robie în astfel de cazuri, dar
Dumnezeu ne-a chemat la pace .
16 Fiindcă ce ştii tu, soţie, dacă îţi vei salva soţul? Sau ce ştii
tu, soţule, dacă îţi vei salva soţia?
17 Totuşi, aşa cum Dumnezeu a împărţit fiecăruia, aşa cum
Domnul a chemat pe fiecare, aşa să umble . Şi aşa rânduiesc
în toate bisericile .
18  Este  cineva  chemat  fiind  circumcis?  Să  nu  se  facă  ne-
circumcis .  Este  cineva  chemat  în  necircumcizie?  Să  nu  se
circumcidă .
19 Circumcizia nu este nimic, şi necircumcizia nu este ni-
mic, ci ţinerea poruncilor lui Dumnezeu .
20  Fiecare  să  rămână  în  aceeaşi  chemare  în  care  a  fost
chemat .
21 Eşti chemat, fiind rob? Nu te nelinişti de aceasta; dar dacă

poţi fi făcut liber, mai degrabă foloseşte-te de aceasta .
22 Fiindcă cel ce este chemat în Domnul, fiind rob, este un
eliberat al Domnului; tot aşa şi cel ce este chemat, fiind liber,
este rob al lui Cristos .
23  Voi  sunteţi  cumpăraţi  cu  un  preţ;  nu  vă  faceţi  robi  ai
oamenilor .
24 Fiecare, fraţilor, în starea în care a fost chemat, în aceea să
rămână cu Dumnezeu .
25  ¶  Cât  despre  fecioare  şi  feciori,  nu  am  poruncă  de  la
Domnul; totuşi îmi dau sfatul, ca unul ce am obţinut milă
de la Domnul să fiu credincios .
26 De aceea presupun că aceasta este bine, din cauza strâm-
torării prezente, spun că este bine pentru om să fie aşa .
27 Eşti legat de soţie? Nu căuta să fii dezlegat . Eşti dezlegat
de soţie? Nu căuta soţie .
28 Dar şi dacă te căsătoreşti, nu ai păcătuit; şi dacă fecioara
se căsătoreşte, nu a păcătuit . Totuşi astfel de oameni vor avea
tulburare în carne; dar eu vă cruţ .
29 Dar spun aceasta, fraţilor, că timpul este scurt; rămâne ca
şi cei ce au soţii să fie ca şi cum nu ar avea;
30 Şi cei ce plâng, ca şi cum nu ar plânge; şi cei ce se bucură,
ca şi cum nu s-ar bucura; şi cei ce cumpără, ca şi cum nu ar
stăpâni;
31 Şi cei ce folosesc această lume, ca şi cum nu ar abuza de ea;
fiindcă înfăţişarea acestei lumi trece .
32 Dar aş dori ca voi să fiţi fără grijă . Cel necăsătorit se în-
grijeşte  de  lucrurile  care  aparţin  Domnului,  cum  să  placă
Domnului;
33 Dar cel căsătorit se îngrijeşte de lucrurile lumii, cum să
placă soţiei .
34 Tot aşa între soţie şi fecioară este diferenţă . Cea necăsă-
torită se îngrijeşte de lucrurile Domnului, ca să fie sfântă de-
opotrivă în trup şi în duh; dar cea căsătorită se îngrijeşte de
lucrurile lumii, cum să placă soţului .
35 Iar aceasta o spun spre folosul vostru; nu ca să arunc un
laţ asupra voastră, ci pentru ceea ce este onorabil şi ca să
serviţi Domnului fără distragere .
36 Dar dacă cineva gândeşte că se poartă necuvenit faţă de
fecioara lui, dacă trece de floarea vârstei ei şi nevoia o cere, să
facă ce voieşte, nu păcătuieşte, să se căsătorească .
37 Totuşi, cel ce stă neclintit în inima lui, neavând constrân-
gere, şi are putere peste propria lui voinţă şi a hotărât astfel
în inima lui că îşi va păstra fecioara, bine face .
38 Astfel, cel ce dă în căsătorie bine face, iar cel ce nu dă în
căsătorie mai bine face .
39 ¶ Soţia este legată prin lege cât timp trăieşte soţul ei; dar
dacă soţul ei moare, este liberă să se căsătorească cu cine vo-
ieşte, numai în Domnul .
40 Dar după sfatul meu, este mai fericită dacă rămâne aşa; şi
gândesc că şi eu am Duhul lui Dumnezeu .

CApitoLuL 8

iAR despre lucrurile sacrificate idolilor, ştim că toţi avem

cunoaştere . Cunoaşterea îngâmfă, dar dragostea creştină

edifică .
2 Şi dacă cineva gândeşte că ştie ceva, încă nu ştie nimic aşa
cum ar trebui să ştie .
3 Dar dacă cineva iubeşte pe Dumnezeu, acesta este cunos-
cut de el .
4  De  aceea  cât  despre  a  mânca  lucrurile  sacrificate  idoli-
lor,  ştim  că  un  idol  nu  este  nimic  în  lume  şi  că  nu  este  alt
Dumnezeu decât numai unul singur .

647

1 Corinteni  10

5 Căci chiar dacă sunt aşa numiţi dumnezei, fie în cer, fie pe
pământ (aşa cum sunt mulţi dumnezei şi mulţi domni),
6 Totuşi pentru noi este un singur Dumnezeu Tatăl, din care
sunt toate, şi noi în el; şi un singur Domn Isus Cristos, prin
care sunt toate, şi noi prin el .
7  Însă  nu  este  în  fiecare  om  acea  cunoaştere,  fiindcă  unii,
conştientizând idolul până la această oră, mănâncă aceasta
ca ceva sacrificat unui idol; şi conştiinţa lor, fiind slabă, este
mânjită .
8  Dar  mâncarea  nu  ne  recomandă  lui  Dumnezeu;  fiindcă
nici dacă mâncăm, nu suntem mai buni, nici dacă nu mân-
căm, nu suntem mai răi .
9 Dar luaţi seama ca nu cumva în vreun fel această libertate
a voastră să devină o piatră de cădere celor slabi .
10 Căci dacă cineva te vede pe tine, care ai cunoaştere, şe-
zând  la  masă  în  templul  idolului,  nu  va  fi  încurajată  con-
ştiinţa  lui,  fiind  slabă,  să  mănânce  acele  lucruri  sacrificate
idolilor?
11 Şi să piară prin cunoaşterea ta fratele slab, pentru care a
murit Cristos?
12 Dar când păcătuiţi astfel împotriva fraţilor şi răniţi con-
ştiinţa lor slabă, păcătuiţi împotriva lui Cristos .
13 De aceea dacă o mâncare face pe fratele meu să se potic-
nească,  nu  voi  mânca  niciodată  carne,  cât  va  rămânea  lu-
mea, ca nu cumva să fac pe fratele meu să se poticnească .

CApitoLuL 9

NU  sunt  apostol?  Nu  sunt  liber?  Nu  am  văzut  pe  Isus

Cristos, Domnul nostru? Nu sunteţi voi lucrarea mea

în Domnul?
2 Dacă nu sunt apostol altora, sunt totuşi cel puţin vouă; fi-
indcă sigiliul apostoliei mele sunteţi voi în Domnul .
3 Răspunsul meu pentru cei ce mă cercetează este acesta:
4 Nu avem putere să mâncăm şi să bem?
5  Nu  avem  putere  să  luăm  cu  noi  soră,  soţie,  ca  şi  ceilalţi
apostoli şi ca fraţii Domnului şi Chifa?
6 Ori numai eu şi Barnaba nu avem dreptul să nu lucrăm?
7 Cine se duce vreodată să se războiască pe propria sa chel-
tuială? Cine sădeşte o vie şi nu mănâncă din rodul ei? Sau
cine păstoreşte o turmă şi nu mănâncă din laptele turmei?
8 Vorbesc acestea ca un om, sau nu spune şi legea la fel?
9 Fiindcă este scris în legea lui Moise: Să nu legi gura boului
ce treieră grâne! De boi se îngrijeşte Dumnezeu?
10 Sau spune anume pentru noi? Fără îndoială, pentru noi
este scris că cel ce ară, este dator să are în speranţă; şi cel ce
treieră în speranţă, ar trebui să fie părtaş la speranţa lui .
11 Dacă noi v-am semănat lucrurile spirituale, este mare lucru
dacă noi vom secera ale voastre lucruri carnale?
12  Dacă  alţii  sunt  părtaşi  acestei  autorităţi  asupra  voastră,
nu cu atât mai mult noi? Totuşi nu ne-am folosit de această
putere, ci suportăm toate, ca nu cumva să împiedicăm evan-
ghelia lui Cristos .
13 Nu ştiţi că cei care lucrează în cele sfinte, mănâncă din
ale templului? Şi că cei care servesc la altar, sunt părtaşi cu
altarul?
14 Chiar aşa a rânduit Domnul, ca cei care predică evanghe-
lia, să trăiască din evanghelie .
15 ¶ Dar eu nu m-am folosit de nici unul dintre acestea; şi
nu am scris acestea ca aşa să fie făcute pentru mine, fiindcă
mi-ar fi mai bine a muri, decât ca cineva să îmi zădărniceas-
că fala mea .
16  Fiindcă  deşi  predic  evanghelia,  eu  nu  am  de  ce  să  mă

fălesc; fiindcă este pusă asupra mea o obligaţie; şi îmi este
vai mie dacă nu predic evanghelia .
17 Deoarece, dacă fac aceasta de bunăvoie, am răsplată; iar
dacă  fac  împotriva  voii  mele,  o  administrare  a  evangheliei
îmi este încredinţată .
18 Care este atunci răsplata mea? Este ca, predicând evan-
ghelia, să pot face evanghelia lui Cristos fără cheltuială, ca
să nu abuzez de puterea mea în evanghelie .
19 Fiindcă deşi sunt liber faţă de toţi, totuşi m-am făcut rob
tuturor, ca să câştig pe cei mai mulţi .
20 Şi iudeilor m-am făcut ca iudeu, ca să câştig pe iudei; celor
de sub lege, ca fiind sub lege, ca să câştig pe cei de sub lege;
21  Celor  fără  lege,  ca  fără  lege  (nefiind  fără  lege  faţă  de
Dumnezeu,  ci  sub  lege  faţă  de  Cristos),  ca  să  câştig  pe  cei
fără lege .
22 Celor slabi m-am făcut ca cei slabi, ca să câştig pe cei slabi .
M-am făcut toate tuturor, ca oricum să salvez pe unii .
23 Şi fac aceasta pentru evanghelie, ca să mă fac părtaş al ei
cu voi .
24  Nu  ştiţi  că  cei  ce  aleargă  într-o  cursă,  toţi  aleargă,  dar
unul primeşte premiul? Alergaţi astfel ca să îl obţineţi .
25 Dar orişicare se străduieşte pentru măiestrie se înfrânea-
ză în toate . Şi ei fac aceasta ca să obţină o coroană pieritoare,
dar noi una nepieritoare .
26 Eu de aceea astfel alerg, dar nu ca în nesiguranţă . Astfel
lupt, dar nu ca unul care loveşte în aer .
27 Ci îmi disciplinez trupul şi îl ţin în supunere, ca nu cum-
va după ce am predicat altora, eu însumi să fiu descalificat .

Capitolul 10

MAI mult, fraţilor, nu vă voiesc ignoranţi, cum că toţi

taţii noştri au fost sub nor, şi toţi au trecut prin mare;

2 Şi toţi au fost botezaţi la Moise în nor şi în mare;
3 Şi toţi au mâncat aceeaşi mâncare spirituală,
4 Şi toţi au băut aceeaşi băutură spirituală, fiindcă au băut
din  acea  Stâncă  spirituală  ce  îi  urma;  şi  acea  Stâncă  era
Cristos .
5 Dar în cei mai mulţi dintre ei Dumnezeu nu şi-a găsit plă-
cerea, fiindcă au fost trântiţi în pustie .
6 Şi  acestea au fost exemplele noastre,  pentru ca  noi să nu
poftim după lucruri rele, aşa cum şi aceia au poftit .
7  Nici  nu  fiţi  idolatri  ca  unii  dintre  ei;  aşa  cum  este  scris:
Poporul a şezut să mănânce şi să bea şi s-au sculat să joace .
8 Nici să nu curvim, aşa cum unii dintre ei au curvit şi au
căzut într-o singură zi douăzeci şi trei de mii .
9 Nici să nu ispitim pe Cristos, după cum unii dintre ei l-au
ispitit şi au fost nimiciţi de şerpi .
10 Nici nu cârtiţi, după cum au cârtit unii dintre ei şi au fost
nimiciţi de nimicitorul .
11 Şi toate acestea li s-au întâmplat ca să fie exemple; şi sunt
scrise pentru avertizarea noastră, peste care au ajuns sfârşi-
turile lumii .
12 De aceea cel ce gândeşte că stă în picioare să ia seama ca
nu cumva să cadă .
13 Nu v-a luat nici o ispită, decât ceva obişnuit omului; dar
credincios este Dumnezeu care nu va permite să fiţi ispitiţi
peste ce sunteţi în stare, ci împreună cu ispita va face şi o cale
de scăpare, ca voi să fiţi în stare să o purtaţi .
14 ¶ De aceea, preaiubiţii mei, fugiţi de idolatrie .
15 Vorbesc ca unor oameni înţelepţi; judecaţi voi ce spun .
16  Paharul  binecuvântării,  pe  care  îl  binecuvântăm,  nu
este  el  comuniunea  sângelui  lui  Cristos?  Pâinea,  pe  care  o

648

1 Corinteni  12

frângem, nu este comuniunea trupului lui Cristos?
17 Pentru că noi, fiind mulţi, suntem o singură pâine, un sin-
gur trup, fiindcă toţi suntem părtaşi din acea singură pâine .
18 Uitaţi-vă la Israel conform cărnii; nu sunt cei ce mănâncă
sacrificiile părtaşi ai altarului?
19 Atunci ce spun? Că idolul este ceva, sau ceea ce este sacri-
ficat idolilor este ceva?
20  Dar  spun  că  lucrurile  pe  care  neamurile  le  sacrifică,  le
sacrifică dracilor şi nu lui Dumnezeu, şi eu nu voiesc să aveţi
părtăşie cu dracii .
21 Nu puteţi bea paharul Domnului şi paharul dracilor; nu
puteţi fi părtaşi ai mesei Domnului şi ai mesei dracilor .
22 Sau provocăm pe Domnul la gelozie? Suntem mai tari de-
cât el?
23 ¶ Toate îmi sunt legiuite, dar nu toate sunt de folos . Toate
îmi sunt legiuite, dar nu toate edifică .
24 Nimeni să nu caute folosul lui, ci fiecare pe al celuilalt .
25 Orice se vinde în măcelărie, mâncaţi, necercetând nimic
din cauza conştiinţei .
26 Fiindcă al Domnului este pământul şi plinătatea lui .
27 Şi dacă cineva dintre cei ce nu cred vă invită şi doriţi să
mergeţi, mâncaţi tot ce vă este pus înainte, necercetând ni-
mic din cauza conştiinţei .
28 Dar dacă cineva vă spune: Aceasta este sacrificată idolilor,
nu mâncaţi din cauza celui ce v-a înştiinţat şi din cauza con-
ştiinţei, fiindcă al Domnului este pământul şi plinătatea lui,
29 Dar conştiinţa, spun eu, nu a ta, ci a celuilalt; fiindcă de ce
să fie judecată libertatea mea de conştiinţa altuia?
30 Iar dacă eu prin har sunt părtaş, de ce să fiu vorbit de rău
pentru aceea pentru care dau mulţumiri?
31 De aceea fie mâncaţi, fie beţi, fie faceţi altceva, faceţi toate
pentru gloria lui Dumnezeu .
32 Nu fiţi poticnire nici iudeilor, nici neamurilor, nici bise-
ricii lui Dumnezeu;
33 Aşa cum eu plac tuturor în toate, necăutând folosul meu,
ci pe al celor mulţi, ca să fie salvaţi .

CApitoLuL 11

FIŢI urmaşi ai mei, aşa cum şi eu sunt al lui Cristos .

2 ¶ Acum vă laud, fraţilor, că vă amintiţi de mine în toate

şi ţineţi rânduielile precum vi le-am dat .
3 Dar voiesc să ştiţi că Cristos este capul fiecărui bărbat, şi ca-
pul femeii este bărbatul, şi capul lui Cristos este Dumnezeu .
4  Fiecare  bărbat  care  se  roagă  sau  profeţeşte,  având  capul
acoperit, îşi dezonorează capul .
5 Iar fiecare femeie care se roagă sau profeţeşte, cu capul ne-
acoperit,  îşi  dezonorează  capul,  fiindcă  este  unul  şi  acelaşi
lucru cu a fi rasă .
6 Deoarece, dacă femeia nu este acoperită, să se şi tundă de
tot; dar dacă este ruşine pentru o femeie să fie tunsă scurt
sau rasă, să fie acoperită .
7 Fiindcă un bărbat, într-adevăr, nu este dator să îşi acopere
capul, întrucât el este chipul şi gloria lui Dumnezeu, dar fe-
meia este gloria bărbatului .
8 Fiindcă nu bărbatul este din femeie, ci femeia din bărbat;
9  Fiindcă  bărbatul nu a fost creat pentru  femeie, ci  femeia
pentru bărbat .
10 Din această cauză femeia este datoare să aibă autoritate
peste capul ei din cauza îngerilor .
11 Totuşi, în Domnul, nici bărbatul nu este fără femeie, nici
femeia fără bărbat .
12 Fiindcă aşa cum femeia este din bărbat, tot aşa şi bărbatul

este prin femeie, iar toate din Dumnezeu .
13  Judecaţi  în  voi  înşivă,  este  cuviincios  ca  o  femeie  să  se
roage lui Dumnezeu neacoperită?
14 Nu vă învaţă chiar natura însăşi că, dacă un bărbat are
păr lung, este o ruşine pentru el?
15  Dar  dacă  o  femeie  are  păr  lung  este  o  glorie  pentru  ea .
Pentru că părul i-a fost dat pentru învelitoare .
16 Dar dacă cineva pare a fi certăreţ, noi nu avem un astfel
de obicei, nici bisericile lui Dumnezeu .
17 ¶ Acum, în ceea ce va spun, nu vă laud, pentru că vă adu-
naţi nu spre mai bine, ci spre mai rău .
18 Fiindcă, întâi de toate, când vă adunaţi în biserică, aud că
sunt dezbinări între voi; şi în parte o cred .
19 Fiindcă trebuie să fie şi erezii printre voi, ca cei aprobaţi
să fie arătaţi printre voi .
20 De aceea când vă adunaţi în acelaşi loc, nu este ca să mân-
caţi cina Domnului .
21 Fiindcă la mâncare, fiecare îşi ia cina adusă de el, în faţa
altuia; şi unul este flămând, iar altul este beat .
22 Ce? Nu aveţi case unde să mâncaţi şi să beţi? Sau dispre-
ţuiţi biserica lui Dumnezeu şi îi faceţi de ruşine pe cei ce nu
au? Ce să vă spun? Să vă laud în aceasta? Nu vă laud .
23  Fiindcă  am  primit  de  la  Domnul  ce  v-am  şi  dat:  Că
Domnul Isus, în noaptea în care a fost trădat, a luat pâine;
24  Şi  după  ce  a  adus  mulţumiri,  a  frânt-o  şi  a  spus:  Luaţi,
mâncaţi, acesta este trupul meu, care este frânt pentru voi;
faceţi aceasta în amintirea mea .
25 Tot astfel a luat şi paharul după ce a mâncat, spunând:
Acest pahar este testamentul cel nou în sângele meu; faceţi
aceasta, ori de câte ori îl beţi, în amintirea mea .
26 Fiindcă ori de câte ori mâncaţi din pâinea aceasta şi beţi
din acest pahar, arătaţi moartea Domnului până vine el .
27 De aceea oricine mănâncă pâinea aceasta şi bea paharul
Domnului în mod nedemn, va fi vinovat de trupul şi sângele
Domnului .
28 Dar omul să se cerceteze pe el însuşi şi astfel să mănânce
din pâine şi să bea din pahar .
29 Fiindcă cel ce mănâncă şi bea în mod nedemn, mănân-
că  şi  bea  propria  lui  condamnare,  nediscernând  trupul
Domnului .
30 Din cauza aceasta între voi sunt mulţi slabi şi bolnavi şi
mulţi dorm .
31 Căci dacă ne-am judeca pe noi înşine, nu am fi judecaţi .
32 Dar când suntem judecaţi, suntem disciplinaţi de Domnul,
ca nu cumva să fim condamnaţi cu lumea .
33 De aceea, fraţii mei, când vă adunaţi să mâncaţi, aştep-
taţi-vă unii pe alţii .
34 Şi dacă flămânzeşte cineva, să mănânce acasă; ca nu cum-
va să vă adunaţi pentru condamnare . Iar restul le voi pune în
ordine când voi veni .

CApitoLuL 12

ignoranţi .

DAR  despre  darurile  spirituale,  fraţilor,  nu  vă  voiesc

2  Ştiţi  că  eraţi  neamuri,  duşi  la  idoli  muţi,  aşa  cum  eraţi
călăuziţi .
3 De aceea vă fac cunoscut că nimeni, vorbind prin Duhul
lui  Dumnezeu,  nu  spune:  Isus  este  anatema;  şi  nimeni  nu
poate spune că Isus este Domnul, decât prin Duhul Sfânt .
4 Şi sunt diversităţi ale darurilor, dar acelaşi Duh;
5 Şi sunt diferenţe ale serviciilor, dar acelaşi Domn;
6 Şi sunt diversităţi ale lucrărilor, dar este acelaşi Dumnezeu,

649

1 Corinteni  14

care lucrează toate în toţi .
7 Dar manifestarea Duhului este dată fiecăruia spre folos .
8 Fiindcă unuia îi este dat, prin Duhul, cuvântul înţelepciu-
nii; şi altuia cuvântul cunoaşterii, prin acelaşi Duh;
9 Şi altuia credinţa prin acelaşi Duh; şi altuia darurile vinde-
cării prin acelaşi Duh;
10 Şi altuia lucrarea miracolelor; şi altuia profeţie; şi altuia
discernerea  duhurilor;  şi  altuia  diferite  limbi;  şi  altuia  tra-
ducerea limbilor .
11 Dar toate acestea le lucrează unul şi acelaşi Duh, împăr-
ţind fiecăruia în parte aşa cum voieşte .
12 ¶ Fiindcă după cum trupul este unul şi are multe mem-
bre, şi toate membrele acelui singur trup, fiind multe, sunt
un singur trup, tot aşa este şi Cristos .
13 Căci de un singur Duh noi toţi suntem botezaţi într-un
singur trup, fie iudei sau neamuri, fie robi sau liberi; şi toţi
am fost făcuţi să bem într-un singur Duh .
14 Fiindcă trupul nu este un singur membru, ci mai multe .
15 Dacă piciorul ar spune: Pentru că nu sunt mână, nu sunt
din trup; nu este pentru aceasta din trup?
16 Şi dacă urechea ar spune: Pentru că nu sunt ochi, nu sunt
din trup; nu este pentru aceasta din trup?
17 Dacă tot trupul ar fi ochi, unde ar fi auzul? Dacă totul ar
fi auz, unde ar fi mirosul?
18 Dar acum Dumnezeu a pus membrele, pe fiecare dintre
ele, în trup, aşa cum a voit .
19 Şi dacă toate ar fi un singur membru, unde ar fi trupul?
20 Dar acum sunt multe membre, dar un singur trup .
21 Şi ochiul nu poate spune mâinii: Nu am nevoie de tine;
sau din nou, capul, picioarelor: Nu am nevoie de voi .
22 Dar mai mult, membrele trupului care par a fi mai slabe
sunt necesare .
23 Şi acele membre ale trupului, pe care le considerăm a fi
mai puţin onorabile, pe acestea le înconjurăm cu mai mul-
tă onoare, şi membrele noastre lipsite de frumuseţe au mai
multă frumuseţe .
24 Fiindcă membrele noastre frumoase nu au nevoie de po-
doabe .  Dar  Dumnezeu  a  întocmit  trupul  dând  mai  multă
onoare acelora lipsite de onoare,
25 Ca nu cumva să fie dezbinare în trup, ci membrele să în-
grijească deopotrivă unele de altele .
26 Şi dacă un membru suferă, toate membrele suferă cu el;
sau dacă un membru este onorat, toate membrele se bucură
cu el .
27  De  fapt  voi  sunteţi  trupul  lui  Cristos  şi  membre  în
particular .
28 Şi Dumnezeu a pus pe anumiţi oameni în biserică, întâi
apostoli, în al doilea rând profeţi, în al treilea rând învăţă-
tori; apoi miracole, apoi daruri de vindecări, ajutorări, gu-
vernări, diversităţi de limbi .
29 Sunt toţi apostoli? Sunt toţi profeţi? Sunt toţi învăţători?
Sunt toţi lucrători de miracole?
30 Au toţi daruri de vindecări? Vorbesc toţi în limbi? Traduc
toţi?
31 Dar doriţi zelos darurile cele mai bune, şi mai mult, vă
arăt o cale nespus mai bună .

CApitoLuL 13

CHIAR dacă aş vorbi în limbile oamenilor şi ale îngerilor,

dar nu am dragoste creştină, devin ca o aramă sunătoa-

re sau un chimval răsunător .
2 Şi chiar dacă aş avea dar de profeţie şi înţeleg toate misterele

şi toată cunoaşterea, şi chiar dacă aş avea toată credinţa încât
să mut munţi, dar nu am dragoste creştină, nu sunt nimic .
3  Şi  chiar  dacă  aş  împărţi  toată  averea  mea  să  hrănesc  să-
racii, şi chiar dacă mi-aş da trupul să fie ars, dar nu aş avea
dragoste creştină, nu mi-ar folosi la nimic .
4  Dragostea  creştină  este  îndelung-răbdătoare  şi  plină  de
bunătate; dragostea creştină nu invidiază; dragostea creşti-
nă nu se laudă, nu este îngâmfată,
5 Nu se poartă necuviincios, nu caută ale sale, nu se mânie
repede, nu gândeşte să facă rău,
6 Nu se bucură de nelegiuire, ci se bucură de adevăr,
7 Suportă toate, crede toate, speră toate, îndură toate .
8 Dragostea creştină nu se sfârşeşte niciodată . Dar profeţii
dacă ar fi, se vor sfârşi; limbi dacă ar fi, vor înceta; cunoaşte-
re dacă ar fi, se va duce .
9 Căci cunoaştem în parte şi profeţim în parte;
10 Dar când vine ce este desăvârşit, atunci ce este în parte
se va duce .
11 Când eram copil, vorbeam ca un copil, înţelegeam ca un
copil, gândeam ca un copil; dar după ce am devenit bărbat,
am înlăturat cele copilăreşti .
12 Căci acum vedem întunecat, ca într-o oglindă; dar atunci
faţă în faţă; acum ştiu în parte, dar atunci voi cunoaşte aşa
cum sunt şi eu cunoscut .
13  Şi  acum rămân acestea trei:  credinţă,  speranţă,  dragos-
te creştină; dar cea mai mare dintre acestea este dragostea
creştină .

CApitoLuL 14

uRMăRIŢI dragostea creştină şi doriţi zelos daruri spi-

rituale, dar mai degrabă să profeţiţi .

2 Pentru că cel ce vorbeşte într-o limbă necunoscută vorbeş-
te nu oamenilor, ci lui Dumnezeu, fiindcă nimeni nu îl înţe-
lege; totuşi în duh el vorbeşte mistere .
3 Dar cel ce profeţeşte, vorbeşte oamenilor spre edificare şi
îndemnare şi mângâiere .
4 Cel ce  vorbeşte  într-o  limbă  necunoscută  se edifică pe el
însuşi, dar cel ce profeţeşte edifică biserica .
5 Aş dori ca voi toţi să vorbiţi în limbi, dar mai degrabă să
profeţiţi, fiindcă mai mare este cel ce profeţeşte decât cel ce
vorbeşte în limbi, afară numai dacă traduce, ca biserica să
primească edificare .
6 Şi acum fraţilor, dacă vin la voi vorbind în limbi, cu ce v-aş
fi de folos dacă nu v-aş vorbi fie prin revelaţie, fie prin cu-
noaştere, fie prin profeţie, fie prin doctrină?
7 Şi chiar cele neînsufleţite, dând sunet, fie fluier, fie harpă,
dacă nu dau sunete distincte, cum va fi ştiut ce se cântă cu
fluierul sau harpa?
8 Fiindcă şi trâmbiţa dacă dă un sunet neclar, cine se va pre-
găti de bătălie?
9 Tot aşa şi voi, dacă nu rostiţi prin limbă cuvinte uşor de
înţeles, cum va fi ştiut ce se vorbeşte? Fiindcă veţi vorbi în
vânt .
10 Pot fi atât de multe feluri de voci în lume, dar nici una
dintre ele nu este fără semnificaţie .
11 De aceea dacă nu cunosc înţelesul vocii, voi fi un barbar
pentru cel ce vorbeşte, şi cel ce vorbeşte va fi un barbar pen-
tru mine .
12 Tot aşa şi voi, fiindcă sunteţi zeloşi pentru daruri spiritu-
ale, căutaţi să abundaţi spre edificarea bisericii .
13 De aceea cel ce vorbeşte într-o limbă necunoscută, să se
roage ca să o traducă .

650

1 Corinteni  15

14 Căci dacă mă rog într-o limbă necunoscută, duhul meu se
roagă, dar înţelegerea mea este neroditoare .
15 Ce este de făcut atunci? Mă voi ruga cu duhul şi mă voi
ruga de asemenea cu înţelegerea; voi cânta cu duhul şi voi
cânta de asemenea cu înţelegerea .
16 Altfel, când binecuvântezi cu duhul, cum va spune cel ce
stă pe locul celui neînvăţat: Amin, la mulţumirile tale, din
moment ce nu înţelege ce spui?
17 Fiindcă tu, într-adevăr, mulţumeşti bine, dar celălalt nu
este edificat .
18 Mulţumesc Dumnezeului meu că eu vorbesc în limbi mai
mult decât voi toţi .
19 Totuşi în biserică voiesc mai bine să vorbesc cinci cuvinte
cu mintea mea, ca să învăţ şi pe alţii, decât zece mii de cuvin-
te într-o limbă necunoscută .
20 Fraţilor, nu fiţi prunci la înţelegere, ci la răutate fiţi ino-
cenţi, iar la înţelegere, fiţi desăvârşiţi .
21 În lege este scris: Prin alte limbi şi prin alte buze voi vorbi
acestui popor, şi cu toate acestea nu mă vor asculta, spune
Domnul .
22 De aceea limbile sunt pentru un semn, nu celor ce cred,
ci celor ce nu cred; dar profeţia nu serveşte pentru cei ce nu
cred, ci pentru cei ce cred .
23 De aceea dacă se adună întreaga biserică într-un loc şi toţi
vorbesc în limbi, şi intră cei neînvăţaţi sau cei ce nu cred, nu
vor spune că sunteţi nebuni?
24 Dar dacă toţi profeţesc şi intră cineva care nu crede sau
neînvăţat, el este învinovăţit de toţi, este judecat de toţi,
25 Şi astfel secretele inimii lui devin cunoscute; şi, căzând
astfel cu faţa la pământ, se va închina lui Dumnezeu şi va
declara că Dumnezeu este cu adevărat în voi .
26 ¶ Ce este de făcut atunci, fraţilor? Când vă adunaţi îm-
preună, fiecare dintre voi are un psalm, are o doctrină, are o
altă limbă, are o revelaţie, are o traducere . Toate să fie făcute
pentru edificare .
27 Dacă cineva vorbeşte într-o limbă necunoscută, să fie câte
doi sau cel mult trei şi pe rând, şi unul să traducă .
28 Iar dacă nu este traducător, să tacă în biserică şi să îşi vor-
bească lui însuşi şi lui Dumnezeu .
29 Iar profeţii să vorbească doi sau trei, şi ceilalţi să judece .
30 Şi dacă îi este revelat ceva altuia care şade acolo, primul
să tacă .
31 Fiindcă puteţi toţi să profeţiţi, unul după altul, pentru ca
toţi să înveţe şi toţi să fie mângâiaţi .
32 Şi duhurile profeţilor sunt supuse profeţilor;
33 Fiindcă Dumnezeu nu este autorul confuziei, ci al păcii,
ca în toate bisericile sfinţilor .
34 Femeile voastre să tacă în biserici, fiindcă nu le este permis
să vorbească, ci să fie în supunere, aşa cum spune şi legea .
35 Şi dacă doresc să înveţe ceva, să întrebe pe soţii lor acasă,
fiindcă este ruşine pentru femei să vorbească în biserică .
36 Ce? De la voi a ieşit cuvântul lui Dumnezeu? Sau numai
până la voi a ajuns?
37 Dacă cineva se consideră a fi profet sau spiritual, să recu-
noască cele ce vă scriu a fi poruncile Domnului .
38 Dar dacă cineva este ignorant, să fie ignorant .
39 De aceea, fraţilor, doriţi zelos să profeţiţi şi nu opriţi a se
vorbi în limbi .
40 Toate să se facă decent şi în ordine .

CApitoLuL 15

MAI  mult,  fraţilor,  vă  fac  cunoscut  evanghelia  pe  care

v-am  predicat-o,  pe  care  aţi  şi  primit-o,  în  care  şi

staţi;
2 Prin care şi sunteţi salvaţi, dacă reţineţi aceste cuvinte pre-
dicate, dacă nu cumva aţi crezut în zadar .
3 Fiindcă v-am dat întâi ce am primit şi eu, cum Cristos a
murit pentru păcatele noastre conform scripturilor,
4  Şi  că  a  fost  îngropat  şi  că  a  înviat  a  treia  zi,  conform
scripturilor,
5 Şi că a fost văzut de Chifa, apoi de cei doisprezece .
6 După aceea a fost văzut de peste cinci sute de fraţi deoda-
tă, dintre care cei mai mulţi rămân până acum, iar unii au
şi adormit .
7 După aceea a fost văzut de Iacov, apoi de toţi apostolii .
8 Şi la urma tuturor, ca unul născut la timp nepotrivit, a fost
văzut şi de mine .
9 Fiindcă dintre apostoli cel mai neînsemnat sunt eu, care
nu sunt demn să fiu numit apostol, pentru că am persecutat
biserica lui Dumnezeu .
10 Dar prin harul lui Dumnezeu sunt ceea ce sunt; şi harul
lui dăruit mie nu a fost în zadar, ci am muncit mult mai mult
decât ei toţi; totuşi nu eu, ci harul lui Dumnezeu, care a fost
cu mine .
11 Aşadar, fie eu, fie ei, astfel predicăm şi astfel aţi crezut .
12 ¶ Dar dacă Cristos este predicat că a înviat dintre morţi,
cum spun unii dintre voi că nu este înviere a morţilor?
13 Dar dacă nu este înviere a morţilor, atunci Cristos nu a
fost înviat .
14 Şi dacă Cristos nu a fost înviat, atunci predicarea noastră
este deşartă şi credinţa voastră de asemenea deşartă .
15  Şi,  într-adevăr,  suntem  găsiţi  martori  falşi  ai  lui
Dumnezeu, pentru că am adus mărturie despre Dumnezeu
că l-a înviat pe Cristos, pe care nu l-a înviat, dacă aşa este că
morţii nu învie .
16 Căci dacă morţii nu învie, atunci Cristos nu a fost înviat .
17 Şi dacă nu a fost înviat Cristos, credinţa voastră este de-
şartă; voi sunteţi încă în păcatele voastre .
18 Atunci şi cei ce au adormit în Cristos sunt pierduţi .
19 Dacă doar pentru această viaţă avem speranţă în Cristos,
suntem cei mai mizerabili dintre toţi oamenii .
20 ¶ Dar acum, Cristos a fost înviat dintre morţi şi a devenit
primele roade ale celor ce au adormit .
21 Fiindcă întrucât prin om a venit moartea, prin om a venit
şi învierea morţilor .
22 Fiindcă aşa cum în Adam toţi mor, tot astfel, în Cristos
toţi vor fi înviaţi .
23 Dar fiecare la rândul lui; Cristos primele roade, apoi cei ai
lui Cristos la venirea lui .
24 Atunci va fi venit sfârşitul, când el va fi dat împărăţia în
mâna lui Dumnezeu, adică Tatălui; când va fi desfiinţat fie-
care domnie şi fiecare autoritate şi putere .
25 Fiindcă el trebuie să domnească până va pune pe toţi duş-
manii sub picioarele sale .
26 Ultimul duşman nimicit va fi moartea .
27 Fiindcă a supus toate sub picioarele lui . Dar când spune
că toate i-au fost supuse, este evident că el, care a supus toate,
este exceptat .
28 Şi când toate îi vor fi supuse, atunci şi Fiul însuşi va fi su-
pus celui ce a supus toate sub el, pentru ca Dumnezeu să fie
toate în toţi .
29  Altfel,  ce  vor  face  cei  botezaţi  pentru  cei  morţi,  dacă

651

1 Corinteni  16

morţii nu învie nicidecum? De ce sunt botezaţi atunci pen-
tru cei morţi?
30 Şi de ce suntem noi în pericol în fiecare oră?
31 Eu afirm, prin fala voastră pe care o am în Cristos Isus,
Domnul nostru, că mor zilnic .
32  Dacă  în  felul  oamenilor  m-am  luptat  cu  fiarele  în  Efes,
care îmi este folosul, dacă nu învie morţii? Să mâncăm şi să
bem, fiindcă mâine murim .
33 Nu vă amăgiţi: Vorbirile rele strică obiceiurile bune .
34 Treziţi-vă la dreptate şi nu păcătuiţi! Fiindcă unii nu au
cunoaşterea despre Dumnezeu; spre ruşinea voastră o spun .
35 ¶ Dar va spune cineva: Cum sunt morţii înviaţi? Şi cu ce
trup vin?
36 Prostule! Ce semeni tu nu înviază dacă nu moare,
37 Şi ce semeni, nu semeni acel trup care va fi, ci grăunte gol,
fie de grâu, fie de altă sămânţă,
38 Dar Dumnezeu îi dă trup aşa cum a dorit; şi fiecărei se-
minţe propriul ei trup .
39  Nu  toată  carne  este  aceeaşi  carne;  ci  este  o  carne  a  oa-
menilor şi altă carne a animalelor; şi alta a peştilor şi alta a
păsărilor .
40 De asemenea sunt trupuri cereşti şi trupuri pământeşti;
dar una este gloria celor cereşti şi alta a celor pământeşti .
41 Este o glorie a soarelui şi o altă glorie a lunii şi o altă glorie
a stelelor, fiindcă o stea diferă de altă stea în glorie .
42 Astfel este şi învierea morţilor . Trupul este semănat în pu-
trezire şi este înviat în neputrezire;
43 Este semănat în dezonoare, este înviat în glorie; este se-
mănat în slăbiciune, este înviat în putere;
44  Este  semănat  trup  natural,  este  înviat  trup  spiritual .
Există trup natural şi există trup spiritual .
45 Astfel şi este scris: Primul om, Adam, a fost făcut un su-
flet viu; ultimul Adam a fost făcut un duh dătător de viaţă .
46 Totuşi, primul nu a fost spiritual, ci natural; după aceea,
spiritual .
47 Primul om este din pământ, pământesc; al doilea om este
Domnul din cer .
48 Ca cel pământesc, tot astfel sunt şi cei pământeşti; şi ca cel
ceresc, tot astfel sunt şi cei cereşti .
49 Şi aşa cum am purtat chipul celui pământesc, tot aşa vom
purta şi chipul celui ceresc .
50  Şi  aceasta  spun,  fraţilor,  că  nu  pot  carnea  şi  sângele  să
moştenească  împărăţia  lui  Dumnezeu;  nici  putrezirea  nu
moşteneşte neputrezirea .
51 ¶ Iată, vă spun un mister: Nu toţi vom adormi, dar toţi
vom fi schimbaţi,
52 Într-un moment, într-o clipeală de ochi, la ultima trâm-
biţă; fiindcă trâmbiţa va suna şi morţii vor fi înviaţi nepieri-
tori, şi noi vom fi schimbaţi .
53 Fiindcă această putrezire trebuie să se îmbrace cu nepu-
trezire, şi acest muritor să se îmbrace cu nemurire .
54 Astfel, când această putrezire se va fi îmbrăcat cu neputre-
zire, şi acest muritor se va fi îmbrăcat cu nemurire, atunci va
fi împlinit cuvântul scris: Moartea este înghiţită în victorie .
55  Moarte,  unde  este  boldul  tău?  Mormântule,  unde  este

victoria ta?
56  Şi  boldul  morţii  este  păcatul;  şi  puterea  păcatului  este
legea .
57 Dar mulţumiri fie lui Dumnezeu, care ne dă victoria prin
Domnul nostru Isus Cristos!
58 De aceea, fraţii mei preaiubiţi, fiţi neclintiţi, de nemişcat,
abundând totdeauna în lucrarea Domnului, ştiind că munca
voastră în Domnul nu este în zadar .

Capitolul 16

iAR despre colecta pentru sfinţi, aşa cum am rânduit bise-

ricilor Galatiei, aşa faceţi şi voi .

2 În ziua întâi a săptămânii, fiecare din voi să pună deoparte
la el, aşa cum l-a făcut Dumnezeu să prospere, ca să nu se
facă colecte când voi veni .
3 Şi când voi veni, pe cei care îi veţi aproba prin epistole, pe
aceştia îi voi trimite să ducă darul vostru la Ierusalim .
4 Şi dacă este cuvenit să merg şi eu, vor merge cu mine .
5 ¶ Iar eu voi veni la voi când voi trece prin Macedonia, fi-
indcă trec prin Macedonia .
6 Şi poate voi rămâne, sau voi şi ierna la voi, ca voi să mă
conduceţi oriunde ar fi să merg .
7 Fiindcă nu doresc să vă văd acum în treacăt, ci sper să mai
rămân cu voi un timp, dacă Domnul va permite .
8 Dar voi rămâne în Efes până la Cincizecime,
9  Fiindcă  mi  s-a  deschis  o  uşă  mare  şi  lucrătoare,  şi  sunt
mulţi potrivnici .
10 ¶ Iar dacă vine Timotei, vedeţi ca el să fie fără teamă între
voi, fiindcă lucrează lucrarea Domnului, aşa cum fac şi eu .
11  Aşadar,  să  nu  îl  dispreţuiască  nimeni,  ci  conduceţi-l  în
pace, ca să vină la mine, fiindcă îl aştept cu fraţii .
12 Cât despre fratele Apolo, l-am rugat mult să vină la voi cu
fraţii, dar voia lui nu a fost deloc să vină acum, dar va veni
când va avea ocazia favorabilă .
13 Vegheaţi, staţi tari în credinţă, îmbărbătaţi-vă, fiţi tari!
14 Toate faptele voastre să fie făcute cu dragoste creştină .
15 Vă implor, fraţilor, (ştiţi casa lui Stefana, că este primele
roade ale Ahaiei şi că s-au dedicat ei înşişi pentru servirea
sfinţilor),
16  Ca  şi voi să vă supuneţi unora ca aceştia şi  fiecăruia ce
ajută împreună cu noi şi munceşte .
17 Mă bucur de venirea lui Stefana şi Fortunat şi Ahaic, pen-
tru că ei au împlinit ce lipsea din partea voastră .
18 Fiindcă au înviorat duhul meu şi al vostru; recunoaşteţi,
aşadar, pe unii care sunt astfel .
19 Vă salută bisericile din Asia . Vă salută mult în Domnul,
Aquila şi Priscila, cu biserica din casa lor .
20 Vă salută toţi fraţii . Salutaţi-vă unii pe alţii cu o sărutare
sfântă .
21 Salutarea este de la mine, Pavel, cu mâna mea .
22 Dacă cineva nu îl iubeşte pe Domnul Isus Cristos, să fie
anatema, maranata!
23 Harul Domnului nostru Isus Cristos fie cu voi .
24 Dragostea mea fie cu voi toţi în Cristos Isus . Amin .

652

… 2 Corinteni …

Capitolul 1

pAVEL, apostol al lui Isus Cristos prin voia lui Dumnezeu,

şi  fratele  Timotei,  bisericii  lui  Dumnezeu  care  este  în

Corint, cu toţi sfinţii care sunt în toată Ahaia;
2  Har  vouă  şi  pace  de  la  Dumnezeu  Tatăl  nostru  şi  de  la
Domnul Isus Cristos .
3  ¶  Binecuvântat  fie  Dumnezeu  şi  Tatăl  Domnului  nos-
tru  Isus  Cristos,  Tatăl  îndurărilor  şi  Dumnezeul  întregii
mângâieri,
4 Care ne mângâie în tot necazul nostru, ca noi să fim în sta-
re să mângâiem pe cei care sunt în orice necaz, prin mângâ-
ierea cu care noi înşine suntem mângâiaţi de Dumnezeu .
5 Pentru că aşa cum suferinţele lui Cristos abundă în noi, tot
astfel şi mângâierea noastră abundă prin Cristos .
6 Şi dacă suntem oprimaţi este pentru mângâierea şi salvarea
voastră,  care  este  lucrătoare  în  răbdarea  aceloraşi  suferin-
ţe pe care şi noi le suferim; iar dacă suntem mângâiaţi, este
pentru mângâierea şi salvarea voastră .
7  Şi  speranţa  noastră  despre  voi  este  neclintită,  ştiind  că
aşa  cum  sunteţi  părtaşi  ai  suferinţelor,  tot  aşa  veţi  fi  şi  ai
mângâierii .
8 Fiindcă nu vă voim neştiutori, fraţilor, despre necazul care
a  venit  peste  noi  în  Asia,  că  am  fost  apăsaţi  peste  măsură,
peste  puterea  noastră,  încât  am  pierdut  chiar  speranţa  de
viaţă;
9 Dar aveam sentinţa morţii în noi înşine, ca să nu ne încre-
dem în noi înşine, ci în Dumnezeu care învie morţii;
10 Care ne-a scăpat dintr-o atât de mare moarte şi ne scapă;
în care ne încredem că ne va şi scăpa;
11  Şi  voi,  ajutând  împreună  prin  rugăciune  pentru  noi,  ca
pentru darul dăruit nouă prin multe persoane, mulţumiri să
fie aduse de mulţi pentru noi .
12  ¶  Fiindcă  bucuria  noastră  este  aceasta:  mărturia  con-
ştiinţei  noastre,  că  am  avut  comportarea  noastră  în  lume,
şi  mai  abundent  faţă  de  voi,  în  simplitate  şi  dumnezeias-
că sinceritate, nu cu înţelepciune carnală, ci prin harul lui
Dumnezeu .
13 Fiindcă nu vă scriem altele decât ce citiţi sau recunoaşteţi;
şi mă încred că veţi recunoaşte chiar până la sfârşit,
14 Aşa cum ne-aţi şi recunoscut în parte, că suntem bucu-
ria  voastră,  chiar  aşa  cum  şi  voi  sunteţi  a  noastră,  în  ziua
Domnului Isus .
15 Şi în această încredere vroiam să vin înainte la voi, ca să
aveţi un al doilea beneficiu .
16 Şi să trec pe la voi spre Macedonia, şi apoi să vin din nou
din Macedonia la voi şi să fiu condus de voi spre Iudeea .
17 De aceea când vroiam astfel, m-am purtat uşuratic? Sau
cele ce le vreau, le vreau conform cărnii? Pentru ca la mine
da să fie da, şi nu să fie nu .
18  Dar  aşa  cum  Dumnezeu  este  adevărat,  cuvântul  nostru
către voi nu a fost da şi nu .
19  Fiindcă  Fiul  lui  Dumnezeu,  Isus  Cristos,  cel  predicat
printre voi de noi, adică prin mine şi Silvan şi Timotei, nu a
fost da şi nu, ci în el a fost da .
20 Fiindcă toate promisiunile lui Dumnezeu în el sunt Da, şi
în el Amin, spre gloria lui Dumnezeu prin noi .
21 Şi cel ce ne asigură împreună cu voi în Cristos şi ne-a uns
este Dumnezeu;

22  Care  ne-a  şi  sigilat  şi  a  dat  arvuna  Duhului  în  inimile
noastre .
23  Mai  mult,  eu  invoc  pe  Dumnezeu  ca  martor  peste  su-
fletul meu, că pentru a vă cruţa nu am venit până acum în
Corint .
24  Nu  că  avem  domnie  peste  credinţa  voastră,  ci  suntem
ajutoare la bucuria voastră, fiindcă voi prin credinţă staţi în
picioare .

CApitoLuL 2

DAR am decis aceasta în mine însumi, că nu voi veni din

nou la voi în întristare .

2 Căci, dacă eu vă întristez, cine este atunci cel ce mă bucu-
ră, decât acelaşi care este întristat de mine?
3  Şi  v-am  scris  acelaşi  lucru,  ca  nu  cumva  venind,  să  am
întristare  de  la  cei  de  la  care  ar  fi  trebuit  să  am  bucurie;
având încredere în voi toţi, că bucuria mea este a voastră a
tuturor .
4 Fiindcă v-am scris din mult necaz şi chin al inimii, cu mul-
te  lacrimi;  nu  ca  să  fiţi  mâhniţi,  ci  ca  să  ştiţi  dragostea  pe
care o am din abundenţă pentru voi .
5 ¶ Dar dacă vreunul a provocat mâhnire, pe mine nu m-a
mâhnit, decât  în  parte,  ca nu  cumva  să vă împovărez
pe toţi .
6 Este destul unui astfel de om această pedeapsă, care i-a
fost dată de mulţi;
7 Aşa că din contră, voi ar trebui mai degrabă să îl iertaţi şi
să îl mângâiaţi, încât unul ca acesta să nu fie copleşit de prea
multă întristare .
8 De aceea vă implor să confirmaţi dragostea voastră pentru
el;
9  Fiindcă  v-am  scris  şi  cu  acest  scop,  ca  să  cunosc  dovada
voastră, dacă sunteţi obedienţi în toate .
10 Iar cui îi iertaţi voi ceva, îi iert şi eu; pentru că şi eu, dacă
am  iertat  ceva,  de  dragul  vostru  am  iertat  în  persoana  lui
Cristos .
11 Ca nu cumva să aibă Satan câştig de la noi, fiindcă nu sun-
tem neştiutori ai uneltirilor lui .
12 ¶ Mai mult, când am venit la Troa pentru evanghelia lui
Cristos şi mi s-a deschis o uşă prin Domnul,
13 Nu am avut odihnă în duhul meu, fiindcă nu am găsit pe
Titus, fratele meu, ci, luându-mi rămas bun de la ei, am ple-
cat în Macedonia .
14 Acum mulţumiri fie aduse lui Dumnezeu, care totdeauna
ne face să învingem în Cristos şi care face cunoscută aroma
cunoaşterii lui prin noi, în fiecare loc .
15  Fiindcă  lui  Dumnezeu  îi  suntem  o  aromă  dulce  a  lui
Cristos, în cei ce sunt salvaţi şi în cei ce pier;
16  Pentru  unii,  suntem  aroma  morţii  pentru  moarte;  iar
pentru ceilalţi, aroma vieţii pentru viaţă . Şi cine este capabil
pentru acestea?
17 Fiindcă nu suntem ca cei mulţi, care corup cuvântul lui
Dumnezeu; dar ca din sinceritate, dar ca din Dumnezeu, în-
aintea feţei lui Dumnezeu vorbim în Cristos .

CApitoLuL 3

ÎNCEPEM din nou să ne recomandăm pe noi înşine? Sau

ne  trebuie,  ca  altora,  epistole  de  recomandare  către  voi,

653

2 Corinteni  5

sau recomandări din partea voastră?
2 Voi sunteţi epistola noastră scrisă în inimile noastre, cu-
noscută şi citită de toţi oamenii;
3 Fiind arătaţi pe faţă a fi epistola lui Cristos servită de noi,
scrisă nu cu cerneală, ci cu Duhul Dumnezeului cel viu; nu
în table de piatră, ci în table de carne ale inimii .
4  ¶  Şi  astfel  de  încredere  avem  prin  Cristos  către
Dumnezeu,
5 Nu că suntem capabili din noi înşine să gândim ceva ca din
noi înşine, dar abilitatea noastră este de la Dumnezeu,
6 ¶ Care de asemenea ne-a făcut servitori capabili ai noului
testament; nu ai literei, ci ai duhului, fiindcă litera ucide, dar
duhul dă viaţă .
7 Dar dacă serviciul morţii scris şi săpat în pietre era cu glo-
rie, încât copiii lui Israel nu puteau să privească ţintă la faţa
lui Moise din cauza gloriei feţei lui, glorie care urma să fie
abolită,
8 Cum să nu fie mai degrabă cu glorie serviciul duhului?
9  Căci  dacă  serviciul  condamnării  este  glorie,  cu  cât  mai
mult serviciul dreptăţii îl întrece în glorie;
10  Fiindcă  tocmai  ce  a  fost  făcut  glorios  în  acest  sens,  nu
avea glorie, din cauza gloriei care o întrece cu mult .
11 Căci dacă ce este abolit era cu glorie, cu cât mai mult ceea
ce rămâne este cu glorie .
12 Văzând atunci că avem o astfel de speranţă, folosim mare
cutezanţă în vorbire;
13 Şi nu ca Moise, care a pus un văl peste faţa lui, încât co-
piii lui Israel să nu privească ţintă la sfârşitul a ceea ce este
abolit .
14 Dar minţile lor au fost orbite, fiindcă până în această zi,
acelaşi  văl,  care  este  abolit  în  Cristos,  rămâne  neridicat  la
citirea vechiului testament .
15  Dar  până  astăzi,  când  Moise  este  citit,  vălul  este  întins
peste inima lor .
16 Cu toate acestea, când se va întoarce la Domnul, vălul va
fi înlăturat .
17 Dar acel Duh este Domnul; şi unde este Duhul Domnului,
acolo este libertate .
18 Dar noi toţi, cu faţa descoperită, privind ca într-o oglindă
gloria Domnului, suntem schimbaţi în acelaşi chip de la glo-
rie spre glorie, chiar prin Duhul Domnului .

CApitoLuL 4

DE aceea văzând că avem acest serviciu, aşa cum am pri-

mit milă, nu ne descurajăm;

2 Ci am renunţat la cele ascunse ale ruşinii, nu umblând în
viclenie, nici mânuind înşelător cuvântul lui Dumnezeu, ci
prin manifestarea adevărului ne recomandăm pe noi înşine
conştiinţei fiecărui om, înaintea lui Dumnezeu .
3 Dar dacă evanghelia noastră este ascunsă, este ascunsă ce-
lor pierduţi,
4 În care dumnezeul acestei lumi a orbit minţile celor ce nu
cred,  încât  lumina  glorioasei  evanghelii  a  lui  Cristos,  care
este chipul lui Dumnezeu, să nu strălucească peste ei .
5 Fiindcă nu ne predicăm pe noi înşine, ci pe Cristos Isus,
Domnul; iar pe noi înşine robii voştri pentru Isus .
6  Pentru  că  Dumnezeu,  care  a  poruncit  luminii  să  strălu-
cească din întuneric, a strălucit în inimile noastre spre lumi-
na cunoaşterii gloriei lui Dumnezeu pe faţa lui Isus Cristos .
7 ¶ Dar avem acest tezaur în vase de lut, pentru ca măreţia
puterii să fie a lui Dumnezeu şi nu din noi .
8  Suntem  necăjiţi  din  fiecare  parte,  totuşi  nu  strâmtoraţi;

derutaţi, dar nu în disperare;
9 Persecutaţi, dar nu părăsiţi; trântiţi jos, dar nu distruşi .
10  Purtând  totdeauna  în  trup  uciderea  Domnului  Isus,
pentru ca şi viaţa lui Isus să fie arătată în trupul nostru .
11  Fiindcă  noi,  care  trăim,  suntem  totdeauna  predaţi  la
moarte pentru Isus, ca şi viaţa lui Isus să fie arătată în carnea
noastră muritoare .
12 Astfel că moartea lucrează în noi, dar viaţa în voi .
13 Şi, având acelaşi duh al credinţei, conform cu ce este scris:
Eu am crezut şi de aceea am vorbit; şi noi credem şi de aceea
vorbim,
14 Ştiind că el care a înviat pe Domnul Isus, ne va învia şi pe
noi prin Isus şi ne va prezenta împreună cu voi .
15  Fiindcă  toate  sunt  pentru  voi,  pentru  ca  harul  abun-
dent,  prin  mulţumirile  multora,  să  abunde  spre  gloria  lui
Dumnezeu .
16 De aceea nu ne descurajăm; dar deşi omul nostru de afară
piere, totuşi omul dinăuntru este înnoit zi de zi .
17 Fiindcă necazul nostru uşor, care este pentru o clipă, lu-
crează pentru noi, mai presus de orice, o greutate eternă de
glorie;
18 În timp ce noi nu ne uităm la cele văzute, ci la cele nevă-
zute, fiindcă cele care sunt văzute sunt trecătoare, dar cele
nevăzute sunt eterne .

CApitoLuL 5

CăCI ştim că dacă ar fi descompusă casa noastră pămân-

tească a tabernacolului, avem o clădire din Dumnezeu,

o casă nefăcută de mâini, eternă în ceruri .
2 Fiindcă într-adevăr în aceasta gemem, dorind aprins a ne
îmbrăca cu locaşul nostru care este din cer,
3 Şi astfel, fiind astfel îmbrăcaţi, nu vom fi găsiţi goi .
4 Fiindcă, într-adevăr, noi care suntem în acest tabernacol
gemem, fiind apăsaţi, nu pentru că dorim a ne dezbrăca, ci
pentru a ne îmbrăca, pentru ca ce este muritor să fie înghiţit
de viaţă .
5 Şi cel ce ne-a lucrat chiar pentru aceasta, este Dumnezeu,
care ne-a dat de asemenea arvuna Duhului;
6 De aceea şi suntem întotdeauna cutezători, ştiind că în timp
ce suntem acasă în trup, suntem absenţi de la Domnul;
7 (Fiindcă umblăm prin credinţă, nu prin vedere),
8 Suntem cutezători, spun, şi mai degrabă doritori să fim ab-
senţi din trup şi să fim prezenţi cu Domnul .
9 De aceea ostenim ca, fie prezenţi, fie absenţi, să fim plăcuţi
lui .
10 ¶ Fiindcă noi toţi trebuie să ne arătăm înaintea scaunului
de judecată al lui Cristos, pentru ca fiecare să primească cele
făcute în trup, conform cu ce a făcut, fie bine, fie rău .
11 Cunoscând de aceea teroarea Domnului, convingem pe oa-
meni; dar suntem făcuţi cunoscuţi lui Dumnezeu; şi mă în-
cred că suntem făcuţi cunoscuţi şi în conştiinţele voastre .
12 Fiindcă nu ne recomandăm pe noi înşine vouă din nou, ci
vă dăm ocazia să vă lăudaţi referitor la noi, ca să aveţi cu ce
răspunde acelora care se laudă în înfăţişare şi nu în inimă .
13 Căci dacă ne-am ieşit din minţi, este pentru Dumnezeu,
sau dacă suntem întregi la minte, este pentru voi .
14  ¶  Fiindcă  dragostea  lui  Cristos  ne  constrânge;  deoare-
ce astfel judecăm, că dacă unul singur a murit pentru toţi,
atunci toţi au murit,
15 Şi a murit pentru toţi, pentru ca cei ce trăiesc să nu mai
trăiască de acum înainte pentru ei înşişi, ci pentru cel ce a
murit pentru ei şi a înviat .

654

2 Corinteni  8

16 Aşa că de acum înainte noi nu mai cunoaştem pe nimeni
conform cărnii; da, deşi l-am cunoscut pe Cristos conform
cărnii, totuşi de acum înainte nu îl mai cunoaştem .
17 De aceea dacă este cineva în Cristos, este o creatură nouă,
cele vechi au trecut; iată, toate au devenit noi .
18 Şi toate sunt din Dumnezeu, care ne-a împăcat cu el în-
suşi prin Isus Cristos şi ne-a dat serviciul împăcării;
19 Anume că, Dumnezeu era în Cristos, împăcând lumea cu
sine, neimputându-le greşelile lor; şi ne-a încredinţat cuvân-
tul împăcării .
20 De aceea suntem ambasadori pentru Cristos; ca şi cum
Dumnezeu  v-ar  implora  prin  noi,  vă  rugăm  în  numele  lui
Cristos: Împăcaţi-vă cu Dumnezeu .
21 Fiindcă pe cel ce nu a cunoscut păcat, l-a făcut păcat pen-
tru noi, ca noi să fim făcuţi dreptatea lui Dumnezeu în el .

CApitoLuL 6

ATUNCI noi, conlucrători cu el, vă implorăm de aseme-

nea ca voi să nu primiţi harul lui Dumnezeu în zadar .

2 (Fiindcă el spune: La timpul acceptat te-am ascultat şi în
ziua  salvării  te-am  ajutat;  iată,  acum  este  timpul  acceptat;
iată, acum este ziua salvării .)
3  Nedând  poticnire  în  nimic,  ca  nu  cumva  serviciul  să  fie
defăimat,
4  Ci  în  toate  dovedindu-ne  pe  noi  înşine  ca  servitori  ai
lui  Dumnezeu,  în  multă  răbdare,  în  necazuri,  în  nevoi,  în
chinuri,
5 În bătăi, în închisori, în răscoale, în munci, în vegheri, în
posturi,
6  Prin  puritate,  prin  cunoaştere,  prin  îndelungă  răbdare,
prin bunătate, prin Duhul Sfânt, prin dragoste neprefăcută,
7  Prin  cuvântul  adevărului,  prin  puterea  lui  Dumnezeu,
prin armura dreptăţii din dreapta şi din stânga,
8 Prin onoare şi dezonoare, prin vorbire de rău şi vorbire de
bine, ca înşelători şi totuşi adevăraţi,
9 Ca necunoscuţi şi totuşi bine cunoscuţi; ca murind şi iată,
trăim; ca fiind disciplinaţi şi nu ucişi;
10  Ca  întristaţi,  totuşi  totdeauna  bucurându-ne;  ca  săraci,
totuşi făcând bogaţi pe mulţi; ca neavând nimic şi totuşi stă-
pânind toate .
11 ¶ Corintenilor, gura noastră este deschisă spre voi, inima
noastră s-a lărgit!
12  Nu  sunteţi  strâmtoraţi  în  noi,  ci  sunteţi  strâmtoraţi  în
adâncurile voastre .
13 Dar ca răsplată de acelaşi fel, (vă vorbesc ca unor copii ai
mei,) lărgiţi-vă şi voi .
14 ¶ Nu vă înjugaţi în mod inegal cu cei ce nu cred; fiindcă
ce părtăşie are dreptatea la fărădelege? Şi ce comuniune are
lumina cu întunericul?
15 Şi ce concordie are Cristos cu Belial? Sau ce parte are cel
ce crede cu cel ce nu crede?
16  Şi  ce  înţelegere  are  templul  lui  Dumnezeu  cu  idolii?
Fiindcă voi sunteţi templul Dumnezeului cel viu aşa cum a
spus Dumnezeu: Voi locui în ei şi voi umbla între ei; şi voi fi
Dumnezeul lor, şi ei vor fi poporul meu .
17  De  aceea  ieşiţi  din  mijlocul  lor  şi  fiţi  separaţi,  spune
Domnul, şi nu atingeţi ce este necurat; şi vă voi primi .
18 Şi vă voi fi Tată, şi voi îmi veţi fi fii şi fiice, spune Domnul
Cel Atotputernic .

CApitoLuL 7

DE  aceea  având  aceste  promisiuni,  preaiubiţilor,  să  ne

curăţim de fiecare întinare a cărnii şi a duhului, desă-

vârşind sfinţenia în teama de Dumnezeu .
2 ¶ Primiţi-ne; noi nu am nedreptăţit pe nimeni, nu am co-
rupt pe nimeni, nu am escrocat pe nimeni .
3 Nu spre condamnare vorbesc, fiindcă am spus înainte că
sunteţi în inimile noastre pentru a muri şi a trăi cu voi .
4 Mare este cutezanţa vorbirii mele către voi, mare este fala
mea cu voi; sunt umplut de mângâiere, sunt peste măsură de
bucuros în tot necazul nostru .
5 Fiindcă şi după ce noi am venit în Macedonia, carnea noas-
tră nu a avut odihnă, ci am fost necăjiţi din toate părţile; di-
nafară lupte, dinăuntru temeri .
6 Cu toate acestea, Dumnezeu, care mângâie pe cei înjosiţi,
ne-a mângâiat prin venirea lui Titus;
7 Şi nu doar prin venirea lui, ci şi prin mângâierea cu care
a  fost  mângâiat  de  voi,  când  ne-a  istorisit  dorinţa  voastră
zeloasă, plânsul vostru, zelul vostru pentru mine, aşa că eu
m-am bucurat mai mult .
8 Pentru că deşi v-am întristat cu o epistolă, nu mă pocăiesc,
deşi m-am pocăit; fiindcă văd că aceeaşi epistolă v-a întris-
tat, cel puţin pentru un timp .
9 Acum mă bucur, nu pentru că v-aţi întristat, ci pentru că
v-aţi  întristat  până  la  pocăinţă;  fiindcă  v-aţi  întristat  după
o  manieră  evlavioasă,  ca  de  la  noi  să  nu  aveţi  pagubă  în
nimic .
10 Fiindcă întristarea evlavioasă lucrează pocăinţă până la
salvare, de care nu este a te pocăi; dar întristarea lumii lu-
crează moarte .
11 Căci, iată, acelaşi lucru care v-a întristat după o manieră
evlavioasă, ce sârguinţă a lucrat în voi, şi ce dezvinovăţire, şi
ce indignare, şi ce teamă, şi ce dorinţă aprinsă, şi ce zel, şi ce
răzbunare! În toate v-aţi dovedit a fi curaţi în lucrul acesta .
12  De  aceea  deşi  v-am  scris,  nu  v-am  scris  nici  din  cauza
celui ce a făcut nedreptate, nici din cauza celui ce a suferit
nedreptate,  ci  ca  sârguinţa  noastră  pentru  voi  înaintea  lui
Dumnezeu să vi se arate .
13 Din această cauză am fost mângâiaţi în mângâierea voas-
tră, da, ne-am bucurat şi mai mult de bucuria lui Titus, pen-
tru că duhul lui a fost înviorat de voi toţi .
14 Căci dacă m-am fălit lui cu ceva despre voi, nu mă ruşi-
nez;  ci  aşa  cum  v-am  vorbit  toate  în  adevăr,  chiar  aşa  fala
noastră, care este înaintea lui Titus, s-a aflat ca fiind adevăr .
15 Şi simpatia lui lăuntrică este mai abundentă spre voi, când
îşi aminteşte de obedienţa voastră a tuturor, cum l-aţi primit
cu teamă şi cu tremur .
16 Mă bucur de aceea că mă încred în voi în toate lucrurile .

CApitoLuL 8

DAR  vă  facem  cunoscut,  fraţilor,  despre  harul  lui

Dumnezeu, dăruit bisericilor Macedoniei;

2 Că, într-o mare încercare a necazului, abundenţa bucuriei
lor şi adânca sărăcie a lor au abundat spre bogăţiile genero-
zităţii lor .
3 Căci conform puterii lor aduc eu mărturie, şi peste puterea
lor au dat de bună voie;
4 Rugându-ne cu multă insistenţă să primim noi darul şi să
luăm asupra noastră părtăşia servirii pentru sfinţi .
5 Şi aceasta au făcut, nu cum am sperat, ci întâi s-au dat pe ei
înşişi Domnului şi nouă, prin voia lui Dumnezeu .
6 Încât am îndemnat pe Titus, ca aşa cum a început, aşa să şi

655

2 Corinteni  10

împlinească în voi acelaşi har .
7 ¶ De aceea aşa cum abundaţi în toate, în credinţă şi cuvânt
şi cunoaştere şi în orice sârguinţă şi dragostea voastră pen-
tru noi, vedeţi ca şi în acest har să abundaţi .
8 Vorbesc nu printr-o poruncă, ci din cauza sârguinţei alto-
ra, şi să dovedesc sinceritatea dragostei voastre .
9  Căci  cunoaşteţi  harul  Domnului  nostru  Isus  Cristos,  că
deşi era bogat, totuşi pentru voi s-a făcut sărac, ca voi, prin
sărăcia lui, să fiţi bogaţi .
10 Şi în aceasta vă dau sfat, fiindcă aceasta vă este de folos,
vouă care aţi început mai înainte, nu doar a face, ci şi a voi
de acum un an .
11 Dar acum şi împliniţi facerea acesteia; ca aşa cum a fost
promptitudinea de a voi, aşa să fie şi împlinirea din ceea ce
aveţi .
 12 Căci dacă o minte binevoitoare este prezentă, este primit
conform cu ce are omul şi nu conform cu ce nu are .
13  Fiindcă  nu  doresc  ca  alţii  să  fie  uşuraţi,  iar  voi
împovăraţi,
14 Ci să fie egalitate acum în acest timp, ca abundenţa voas-
tră să fie pentru nevoia lor, pentru ca şi abundenţa lor să fie,
la rândul ei, pentru nevoia voastră, ca să fie egalitate,
15 Aşa cum este scris: Cel ce a strâns mult nu avea în plus; şi
cel ce a strâns puţin nu ducea lipsă .
16 ¶ Dar mulţumiri fie aduse lui Dumnezeu, care a pus ace-
eaşi sârguinţă în inima lui Titus pentru voi .
17 Pentru că, într-adevăr, a primit îndemnul, dar, fiind mult
mai sârguincios, de bună voie a plecat la voi .
18 Şi noi am trimis cu el pe fratele, a cărui laudă este în evan-
ghelie printre toate bisericile .
19 Şi nu numai, dar a şi fost ales de biserici să călătorească
cu noi cu acest har, care este administrat de noi spre gloria
aceluiaşi Domn şi ca o dovadă a promptitudinii voastre;
20  Evitând  aceasta,  ca  nimeni  să  nu  ne  învinovăţească  în
această abundenţă care este administrată de noi;
21 Îngrijind de lucruri oneste, nu numai înaintea Domnului,
ci şi înaintea oamenilor .
22 Şi am trimis cu ei pe fratele nostru, despre care deseori
noi am dovedit că este zelos în multe, dar acum se arată mult
mai zelos datorită marii încrederi pe care o am în voi .
23  Dacă  cineva  se  întreabă  despre  Titus,  el  este  partenerul
meu  şi  conlucrător  referitor  la  voi;  sau,  dacă  întreabă  des-
pre  fraţii  noştri,  ei  sunt  mesagerii  bisericilor  şi  gloria  lui
Cristos .
24  De  aceea  arătaţi  pentru  ei,  şi  în  faţa  bisericilor,  dovada
dragostei voastre şi a falei noastre referitor la voi .

CApitoLuL 9

să vă scriu;

FIINDCă despre servirea pentru sfinţi, îmi este de prisos

2  Deoarece  cunosc  promptitudinea  minţii  voastre,  pentru
care mă fălesc cu voi celor din Macedonia, că Ahaia era gata
de acum un an; şi zelul vostru a stârnit pe cei mai mulţi .
3 Am trimis totuşi pe fraţi ca nu cumva fala noastră despre
voi să fie în zadar în această privinţă; ca aşa cum am spus,
să fiţi gata,
4 Ca nu cumva, întâmplător, dacă vin cei din Macedonia cu
mine şi vă găsesc nepregătiţi, noi (ca nu cumva să spunem
voi) să fim ruşinaţi în aceeaşi fălire plină de încredere .
5 De aceea am considerat necesar să îndemn pe fraţi să vină
înainte  la  voi  şi  să  fie  pregătit  dinainte  darul  vostru  gene-
ros, despre care aţi fost anunţaţi dinainte, aşa ca acesta să fie

gata, ca dar generos şi nu ca zgârcenie .
6 ¶ Dar spun aceasta: Cel ce seamănă cu zgârcenie, cu zgâr-
cenie va şi secera; iar cel ce seamănă cu generozitate, va şi
secera cu generozitate .
7 Fiecare să dea după cum hotărăşte în inima lui, nu cu pă-
rere de rău, sau din necesitate, fiindcă Dumnezeu iubeşte pe
un dătător vesel .
8 Şi Dumnezeu este în stare să facă tot harul să abunde spre
voi, ca având totdeauna toată îndestularea în toate, să abun-
daţi spre fiecare lucrare bună .
9 (Aşa cum este scris: A împărţit peste tot; a dat săracilor;
dreptatea lui rămâne pentru totdeauna .
10  Iar  cel  ce  dă  sămânţă  semănătorului,  deopotrivă  vă  dă
pâine pentru mâncare şi înmulţeşte sămânţa voastră semă-
nată şi creşte roadele dreptăţii voastre);
11 Fiind îmbogăţiţi în fiecare lucru spre toată generozitatea,
care lucrează prin noi mulţumire lui Dumnezeu .
12  Pentru  că  administrarea  acestei  serviri,  nu  doar  umple
complet  nevoile  sfinţilor,  ci  şi  este  abundentă  prin  multe
mulţumiri aduse lui Dumnezeu;
13  În  timp  ce  prin  proba  acestei  serviri  ei  glorifică  pe
Dumnezeu  pentru  supunerea  voastră  mărturisită  faţă  de
evanghelia  lui  Cristos,  şi  pentru  generozitatea  contribuţiei
voastre faţă de ei şi faţă de toţi;
14 Şi prin rugăciunea lor pentru voi, tânjind după voi pentru
harul nespus de mare al lui Dumnezeu în voi;
15 Însă mulţumiri fie aduse lui Dumnezeu pentru darul lui
de nespus .

CApitoLuL 10

ŞI, eu însumi, Pavel, vă implor prin blândeţea şi bunăvo-

inţa lui Cristos, eu care în prezenţă sunt umil printre voi,

dar, fiind absent, sunt cutezător spre voi,
2 Vă implor, aşadar, ca să nu fiu cutezător când sunt prezent,
cu acea încredere cu care gândesc să fiu cutezător împotriva
unora, care gândesc despre noi ca şi cum am umbla conform
cărnii .
3  Măcar  că  umblăm  în  carne,  nu  ne  războim  conform
cărnii,
4 (Fiindcă armele războiului nostru nu sunt carnale, ci pu-
ternice prin Dumnezeu pentru surparea fortificaţiilor),
5 Surpând imaginaţiile minţii şi fiecare lucru înalt care se ri-
dică pe el însuşi împotriva cunoaşterii lui Dumnezeu şi adu-
când în captivitate fiecare gând la obedienţa faţă de Cristos;
6 Şi fiind gata a pedepsi fiecare neobedienţă, când obedienţa
voastră va fi împlinită .
7 ¶ Vă uitaţi la lucruri după înfăţişare? Dacă cineva se în-
crede în el însuşi că este al lui Cristos, să se mai gândească
la aceasta în el însuşi, că aşa cum este el al lui Cristos, aşa
suntem şi noi ai lui Cristos .
8 Căci chiar dacă m-aş făli cu ceva mai mult despre autori-
tatea noastră, pe care Domnul ne-a dat-o pentru edificare şi
nu pentru nimicirea voastră, nu aş fi ruşinat;
9 Ca nu cumva să par ca şi cum v-aş înfricoşa prin epistole .
10 Fiindcă epistolele lui, spun ei, sunt grele şi tari, dar prezen-
ţa lui trupească este slabă şi vorbirea lui este de dispreţuit .
11 Să gândească un astfel de om aceasta, că, aşa cum suntem
în cuvânt prin epistole, când suntem absenţi, tot astfel vom fi
şi în faptă, când suntem prezenţi .
12 Fiindcă nu cutezăm să ne facem din numărul, sau să ne
comparăm cu unii ce se recomandă pe ei înşişi, dar ei, mă-
surându-se prin ei înşişi şi comparându-se între ei înşişi, nu

656

2 Corinteni  12

sunt înţelepţi .
13 Dar noi nu ne vom făli cu lucruri fără măsură, ci conform
cu măsura standardului pe care Dumnezeu ni l-a distribuit,
o măsură care să ajungă chiar până la voi .
14 Fiindcă nu ne întindem peste măsură, ca şi cum nu am
fi ajuns până la voi, fiindcă am ajuns chiar până la voi în
predicarea evangheliei lui Cristos;
15 Nu ne fălim cu lucruri fără măsură, adică cu muncile al-
tora,  dar  avem  speranţă,  credinţa  voastră  fiind  sporită,  că
vom fi lărgiţi şi noi din abundenţă prin voi, conform cu stan-
dardul nostru,
16 Să predicăm evanghelia în ţinuturile care sunt dincolo de
voi şi să nu ne fălim cu domeniul de lucru al altuia, cu lu-
cruri pregătite deja la îndemâna noastră .
17 Dar cel ce se laudă, să se laude în Domnul .
18 Fiindcă nu cel ce se recomandă pe el însuşi este aprobat,
ci pe cine recomandă Domnul .

CApitoLuL 11

răbdaţi .

AŞ dori să îmi răbdaţi o mică nebunie; şi, într-adevăr, îmi

2  Fiindcă  sunt  gelos  pe  voi  cu  o  gelozie  dumnezeiască,  fi-
indcă  v-am  logodit  cu  un  singur  soţ,  ca  să  vă  înfăţişez  lui
Cristos ca pe o fecioară pură .
3 Dar mă tem ca nu cumva, aşa cum şarpele a amăgit-o pe
Eva prin viclenia lui, tot aşa minţile voastre să fie corupte de
la simplitatea care este în Cristos .
4 Căci dacă cel ce vine predică pe un alt Isus, pe care noi nu
l-am  predicat,  sau  dacă  primiţi  un  duh  diferit,  pe  care  nu
l-aţi primit, sau o evanghelie diferită, pe care nu aţi accep-
tat-o, aţi putea să îl răbdaţi bine .
5 Fiindcă presupun că nu am fost cu nimic mai prejos decât
apostolii cei mai mari dintre cei mai mari .
6 Dar chiar dacă eu sunt necioplit în cuvânt, totuşi nu în cu-
noaştere; ci în toate suntem cunoscuţi pe deplin printre voi .
7  Sau  am  făcut  un  păcat  umilindu-mă  pe  mine  însumi  ca
voi  să  fiţi  înălţaţi,  pentru  că  v-am  predicat  evanghelia  lui
Dumnezeu în dar?
8 Am jefuit alte biserici, luând de la ele plăţi, să vă fac vouă
serviciu .
9 Şi când eram prezent cu voi şi fiind în nevoie, nu am îngre-
unat pe nimeni, fiindcă ce îmi lipsea au suplinit fraţii care
au venit din Macedonia, şi în toate m-am păzit să vă fiu o
greutate şi la fel mă voi păzi .
10 Aşa cum adevărul lui Cristos este în mine, nici un om nu
mă va opri de la această fală în ţinuturile Ahaiei .
11 Pentru ce? Pentru că nu vă iubesc? Dumnezeu ştie .
12  Iar  ce  fac,  aceea  voi  face,  ca  să  tai  orice  ocazie  celor  ce
doresc ocazie; pentru ca în cele în care se laudă, să fie găsiţi
ca şi noi .
13  Fiindcă  aceştia  sunt  falşi  apostoli,  lucrători  înşelători,
prefăcându-se în apostoli ai lui Cristos .
14 Şi nu este de mirare, fiindcă însuşi Satan se preface într-
un înger al luminii .
15 De aceea nu este mare lucru dacă şi servitorii lui se pre-
fac ca servitori ai dreptăţii, al căror sfârşit va fi conform cu
faptele lor .
16 ¶ Spun din nou: Să nu mă creadă cineva a fi prost; iar dacă
nu, măcar primiţi-mă ca pe un prost, ca să mă fălesc puţin .
17 Ceea ce vorbesc, nu vorbesc după Domnul, ci parcă ar fi
în nebunie, în această încredere a falei .
18 Văzând că mulţi se laudă conform cărnii, mă voi lăuda

şi eu .
19  Fiindcă  suportaţi  cu  plăcere  pe  cei  proşti,  voi  fiind
înţelepţi .
20 Fiindcă suportaţi dacă cineva vă duce în sclavie, dacă ci-
neva vă devorează, dacă cineva ia de la voi, dacă cineva se
înalţă pe el însuşi, dacă cineva vă plezneşte peste faţă .
21 Vorbesc referitor la ocară, ca şi cum am fi fost slabi . Dar
oricine este cutezător în ceva, (vorbesc nebuneşte) sunt şi eu
cutezător .
22 Sunt ei evrei? Şi eu sunt . Sunt ei Israeliţi? Şi eu sunt . Sunt
ei sămânţa lui Avraam? Şi eu .
23 Sunt ei servitori ai lui Cristos? (Vorbesc ca un prost) eu,
mai mult; în munci mai mult; în biciuiri peste măsură, mai
des în închisori, deseori în morţi .
24  De  cinci  ori  am  primit  de  la  iudei  patruzeci  de  lovituri
fără una;
25 De trei ori am fost bătut cu nuiele, odată am fost împroş-
cat cu pietre, de trei ori am naufragiat, o noapte şi o zi am
fost în adâncul mării .
26 Deseori în călătorii, în pericole pe râuri, în pericole de tâl-
hari, în pericole prin compatrioţi, în pericole prin păgâni, în
pericole în cetate, în pericole în pustie, în pericole pe mare,
în pericole printre fraţi falşi .
27 În osteneli şi dureri, deseori în vegheri, în foame şi sete,
deseori în posturi, în frig şi goliciune .
28 Pe lângă cele ce sunt de afară, cea care vine peste mine
zilnic, grija pentru toate bisericile .
29 Cine este slab şi eu nu sunt slab? Cine este poticnit şi eu
nu ard?
30 Dacă este necesar să mă laud, mă voi lăuda cu cele despre
neputinţele mele .
31 Dumnezeul şi Tatăl Domnului nostru Isus Cristos, care
este binecuvântat pentru totdeauna, ştie că nu mint .
32 În Damasc, guvernatorul împăratului Areta veghea ceta-
tea damascienilor cu o garnizoană, doritor să mă prindă,
33  Dar  am  fost  coborât  printr-o  fereastră,  într-o  coşniţă,
prin zid, şi am scăpat din mâinile lui .

Capitolul 12

F ăRă îndoială, nu îmi foloseşte să mă laud . Fiindcă voi

veni la viziuni şi revelaţii ale Domnului .

2 Am cunoscut un om în Cristos, acum patrusprezece ani,
(dacă în trup, nu ştiu, dacă afară din trup, nu ştiu; Dumnezeu
ştie); unul ca acesta a fost răpit până la al treilea cer .
3 Şi am cunoscut un astfel de om (dacă în trup, dacă în afara
trupului, nu ştiu; Dumnezeu ştie);
4 Că a fost răpit în paradis şi a auzit cuvinte de nespus, care
nu este legiuit omului să le rostească .
5 Cu un astfel de om mă voi lăuda, iar cu mine nu mă voi
lăuda decât în neputinţele mele .
6  Căci  dacă  aş  voi  să  mă  laud,  nu  voi  fi  prost,  fiindcă  voi
spune  adevărul;  dar  mă  feresc,  ca  nu  cumva  cineva  să  mă
considere mai presus de ceea ce mă vede a fi, sau de ceea ce
aude de la mine .
7 Şi ca nu cumva să fiu înălţat peste măsură prin abunden-
ţa revelaţiilor, mi-a fost dat un spin în carne, mesager al lui
Satan, să mă lovească cu pumnii, ca nu cumva să fiu înălţat
peste măsură .
8 Pentru aceasta, de trei ori am implorat pe Domnul, ca spi-
nul să se depărteze de la mine .
9 Şi mi-a spus: Harul meu îţi este de ajuns, fiindcă puterea
mea  este  făcută  desăvârşită  în  slăbiciune .  De  aceea  cu  cea

657

2 Corinteni  13

mai mare plăcere mă voi lăuda mai degrabă în neputinţele
mele, ca puterea lui Cristos să rămână peste mine .
10  De  aceea  am  plăcere  în  slăbiciuni,  în  ocărâri,  în  nevoi,
în persecuţii, în chinuri, pentru Cristos; deoarece când sunt
slab, atunci sunt tare .
11 ¶ Am devenit prost în laudă; voi m-aţi constrâns; fiindcă
eu ar fi trebuit să fi fost recomandat de voi, fiindcă în nimic
nu sunt în urma acestor apostoli, cei mai mari dintre cei mai
mari, cu toate că nu sunt nimic .
12 Într-adevăr, semnele unui apostol au fost lucrate printre
voi în toată răbdarea, în semne şi minuni şi fapte puternice .
13 Fiindcă ce este lucrul în care aţi fost inferiori faţă de ce-
lelalte  biserici,  decât  că  eu  însumi  nu  v-am  fost  greutate?
Iertaţi-mi această nedreptate .
14  Iată,  sunt  gata  a  treia  oară  să  vin  la  voi;  şi  nu  vă  voi  fi
greutate, fiindcă nu caut ale voastre, ci pe voi, fiindcă nu co-
piii sunt datori să strângă pentru părinţi, ci părinţii pentru
copii .
15 Şi eu, cu mare plăcere, voi cheltui şi voi fi cheltuit pentru
sufletele voastre; deşi cu cât vă iubesc mai mult, cu atât mai
puţin sunt iubit .
16 Dar fie aşa, eu nu v-am împovărat; totuşi, fiind isteţ, v-am
prins prin şiretlic .
17 Am câştigat eu ceva de la voi prin vreunul din cei pe care
i-am trimis la voi?
18 Am rugat pe Titus, şi cu el am trimis un frate . A câştigat
Titus ceva de la voi? Nu am umblat noi în acelaşi duh? Nu am
umblat noi pe aceleaşi urme?
19 ¶ Din nou, credeţi că ne apărăm faţă de voi? Vorbim îna-
intea lui Dumnezeu în Cristos, dar le facem pe toate, preaiu-
biţilor, pentru edificarea voastră .
20Fiindcă mă tem ca nu cumva, când vin, să nu vă găsesc
aşa cum aş voi, şi eu să fiu găsit de voi aşa cum nu aţi voi; ca
nu cumva să fie certuri, invidii, furii, lupte, vorbiri de rău,
şoptiri, îngâmfări, răscoale;
21 Şi nu cumva, când vin din nou, Dumnezeul meu să mă

umilească printre voi şi să deplâng pe mulţi care au păcătuit
deja şi nu s-au pocăit de necurăţia şi curvia şi desfrânarea pe
care le-au lucrat .

CApitoLuL 13

ACEASTA este a treia oară când vin la voi . În gura a doi

sau a trei martori va fi întemeiat fiecare cuvânt .
2 V-am spus înainte şi vă spun dinainte a doua oară, ca fiind
prezent, deşi acum absent, scriu celor ce au păcătuit înainte
şi tuturor celorlalţi, că, dacă vin din nou, nu voi cruţa;
3  Pentru  că  voi  căutaţi  o  dovadă  a  lui  Cristos  vorbind  în
mine, care nu este slab spre voi, ci este puternic în voi .
4 Fiindcă deşi a fost crucificat prin slăbiciune, totuşi trăieşte
prin puterea lui Dumnezeu . Fiindcă şi noi suntem slabi în el,
dar vom trăi cu el prin puterea lui Dumnezeu faţă de voi .
5 Cercetaţi-vă dacă sunteţi în credinţă; dovediţi-vă . Sau nu
ştiţi că Isus Cristos este în voi, în afară numai dacă sunteţi
netrebnici?
6 Dar mă încred că veţi şti că noi nu suntem netrebnici .
7 Şi mă rog lui Dumnezeu ca voi să nu faceţi nimic rău, nu
pentru ca să ne arătăm aprobaţi, ci pentru ca să faceţi ce este
onest, deşi noi am fi ca netrebnici .
8 Fiindcă nu putem face nimic împotriva adevărului, ci pen-
tru adevăr .
9 Fiindcă ne bucurăm când suntem slabi, iar voi sunteţi tari;
şi aceasta şi dorim, desăvârşirea voastră .
10  De  aceea  vă  scriu  acestea  fiind  absent,  ca  nu  cumva  fi-
ind prezent, să folosesc asprime conform cu puterea pe care
Domnul mi-a dat-o pentru edificare şi nu pentru dărâmare .
11  ¶  În  final,  fraţilor,  rămâneţi  cu  bine .  Fiţi  desăvârşiţi,
fiţi  mângâiaţi,  fiţi  ai  unei  singure  minţi,  trăiţi  în  pace,  şi
Dumnezeul dragostei şi al păcii va fi cu voi .
12 Salutaţi-vă unii pe alţii cu o sărutare sfântă .
13 Vă salută toţi sfinţii .
14 Harul Domnului Isus Cristos şi dragostea lui Dumnezeu
şi comuniunea Duhului Sfânt fie cu voi toţi . Amin .

658

Galateni  2

… Galateni …

Capitolul 1

pAVEL,  apostol  (nu  de  la  oameni,  nici  prin  om,  ci  prin

Isus  Cristos  şi  Dumnezeu  Tatăl,  care  l-a  înviat  dintre

morţi),
2 Şi toţi fraţii care sunt cu mine, bisericilor Galatiei,
3 Har vouă şi pace de la Dumnezeu Tatăl şi de la Domnul
nostru Isus Cristos,
4 Care s-a dat pe el însuşi pentru păcatele noastre, ca să ne
elibereze din această lume rea, conform voii lui Dumnezeu
şi Tatăl nostru;
5 A lui fie gloria pentru totdeauna şi întotdeauna! Amin .
6 ¶ Mă minunez că aşa de repede v-aţi întors de la cel ce v-a
chemat în harul lui Cristos, la o evanghelie diferită,
7 Care nu este una adevărată, ci sunt unii care vă tulbură şi
voiesc să pervertească evanghelia lui Cristos .
8 Dar chiar dacă noi, sau un înger din cer vă va predica ori-
ce altă evanghelie decât aceea pe care v-am predicat-o noi,
anatema fie!
9 Cum am spus noi mai înainte, aşa spun eu acum din nou:
Dacă vă va predica cineva orice altă evanghelie decât aceea
pe care aţi primit-o, anatema fie!
10 Căci acum pe oameni conving, sau pe Dumnezeu? Sau
caut să plac oamenilor? Căci dacă aş plăcea încă oameni-
lor, nu aş fi robul lui Cristos .
11 ¶ Dar vă fac cunoscut, fraţilor, că evanghelia care a fost
predicată de mine nu este conform omului,
12 Fiindcă nici nu am primit-o de la om, nici nu am învăţat-
o de la om, ci prin revelaţia lui Isus Cristos .
13  Fiindcă  aţi  auzit  de  purtarea  mea  de  altă  dată,  în  iuda-
ism, că persecutam peste măsură biserica lui Dumnezeu şi
o pustiiam;
14 Şi creşteam în iudaism peste mulţi de o vârstă cu mine,
din naţiunea mea, fiind peste măsură de zelos pentru tradi-
ţiile taţilor mei .
15 Dar când a plăcut lui Dumnezeu, care m-a pus deoparte
din pântecele mamei mele şi m-a chemat prin harul său,
16 Pentru a revela pe Fiul său în mine, ca să îl predic printre
păgâni, îndată, nu am primit sfat de la carne şi sânge,
17 Nici nu am urcat la Ierusalim la cei care au fost apostoli
înainte de mine, ci m-am dus în Arabia şi m-am întors din
nou la Damasc .
18  Apoi,  după  trei  ani,  am  urcat  la  Ierusalim  să  îl  văd  pe
Petru şi am rămas cu el cincisprezece zile .
19 Dar nu am văzut pe alţii dintre apostoli decât pe Iacov,
fratele Domnului .
20  Şi  în  cele  ce  vă  scriu,  iată,  înaintea  lui  Dumnezeu,  nu
mint .
21 După aceea am venit în ţinuturile Siriei şi Ciliciei .
22 Şi eram necunoscut la faţă bisericilor din Iudeea care
erau în Cristos .
23 Ci auzeau numai că: Cel ce ne persecuta odată, acum pre-
dică credinţa pe care odinioară el o pustiia .
24 Şi glorificau pe Dumnezeu în mine .

CApitoLuL 2

APOI,  după  patrusprezece  ani,  am  urcat  din  nou  la

Ierusalim cu Barnaba şi am luat şi pe Titus cu mine .
2 Şi conform unei revelaţii am urcat şi le-am prezentat acea

evanghelie pe care o predic printre neamuri şi personal celor
care erau renumiţi, ca să nu se întâmple cumva să alerg sau
să fi alergat în zadar .
3 Dar nici Titus, care era cu mine, grec fiind, nu a fost con-
strâns să se circumcidă,
4  Şi  aceasta  din  cauza  fraţilor  falşi,  furişaţi,  care  au  intrat
în  ascuns  să  spioneze  libertatea  noastră  pe  care  o  avem  în
Cristos Isus, ca să ne aducă în sclavie,
5 Acestora nici măcar un moment nu le-am cedat prin su-
punere, pentru ca adevărul evangheliei să rămână în conti-
nuare cu voi .
6 Dar de la aceştia, care par a fi ceva (orice ar fi fost ei, pen-
tru mine nu este nici o diferenţă; Dumnezeu nu caută la faţa
omului), fiindcă aceştia, care păreau a fi ceva, în discuţii nu
mi-au adăugat nimic .
7 Ci din contră, văzând că evanghelia necircumciziei îmi fu-
sese încredinţată mie, aşa cum lui Petru îi fusese încredințată
cea a circumciziei,
8  (Fiindcă  cel  ce  a  lucrat  cu  putere  în  Petru  spre  apostolia
circumciziei, a lucrat şi în mine spre neamuri),
9 Şi după ce Iacov şi Chifa şi Ioan, cei consideraţi a fi stâlpi, au
priceput harul ce mi-a fost dat, mi-au dat mie şi lui Barnaba
mâinile drepte ale părtăşiei, ca noi să mergem la păgâni, iar
ei la circumcizie;
10 Numai să ne amintim de cei săraci, ceea ce m-am şi stră-
duit să fac .
11 ¶ Dar când Petru a venit la Antiohia, i-am stat împotrivă
în faţă, fiindcă era de învinuit .
12  Fiindcă  înainte  de  venirea  unora  de  la  Iacov,  mânca  cu
neamurile; dar când au venit, s-a retras şi s-a separat, temân-
du-se de cei din circumcizie .
13 Şi ceilalţi iudei s-au făţărnicit şi ei cu el, încât şi Barnaba
a fost atras în făţărnicia lor .
14 Dar când am văzut că nu umblau drept, conform cu ade-
vărul evangheliei, i-am spus lui Petru în faţa tuturor: Dacă
tu,  iudeu  fiind,  trăieşti  ca  neamurile  şi  nu  ca  iudeii,  de  ce
constrângi neamurile să trăiască în felul iudeilor?
15  Noi  suntem  prin  natură  iudei  şi  nu  păcătoşi  dintre
neamuri,
16 Ştiind că un om nu este declarat drept prin faptele legii, ci
prin credinţa lui Isus Cristos am crezut şi noi în Isus Cristos,
ca să fim declaraţi drepţi prin credinţa lui Cristos şi nu prin
faptele legii, pentru că prin faptele legii nici o carne nu va fi
declarată dreaptă .
17 Dar dacă în timp ce căutăm să fim declaraţi drepţi prin
Cristos  ne-am  găsit  şi  pe  noi  înşine  păcătoşi,  este  atunci
Cristos servitorul păcatului? Nicidecum .
18 Căci dacă eu zidesc din nou cele pe care le-am distrus, mă
fac pe mine însumi călcător de lege .
19 Fiindcă eu, prin lege, sunt mort faţă de lege, ca să trăiesc
pentru Dumnezeu .
20 Sunt crucificat împreună cu Cristos totuşi trăiesc, dar nu
eu, ci Cristos trăieşte în mine; şi viaţa pe care o trăiesc acum
în carne, o trăiesc prin credinţa Fiului lui Dumnezeu, care
m-a iubit şi s-a dat pe sine însuşi pentru mine .
21  Nu  împiedic  harul  lui  Dumnezeu,  căci  dacă  dreptatea
vine prin lege, atunci Cristos a murit în zadar .

659

Galateni  4

Capitolul 3

GALATENI  neînţelepţi,  cine  v-a  amăgit  să  nu  ascultaţi

de adevăr, înaintea ochilor cărora Isus Cristos a fost di-

nainte clar descris ca şi crucificat între voi?
2 Numai aceasta voiesc să aflu de la voi: Aţi primit Duhul
prin faptele legii sau prin auzirea credinţei?
3  Sunteţi  atât  de  neînţelepţi?  Începând  în  Duhul,  sunteţi
acum desăvârşiţi prin carne?
4  În  zadar  aţi  suferit  voi  atât  de  multe?  Dacă,  într-adevăr,
chiar este în zadar!
5 Aşadar, cel ce vă dă Duhul şi lucrează miracole printre voi,
le face prin faptele legii, sau prin auzirea credinţei?
6 ¶ Aşa cum Avraam a crezut pe Dumnezeu şi aceasta i s-a
socotit pentru dreptate .
7 De aceea să ştiţi că cei ce sunt din credinţă, aceştia sunt
copiii lui Avraam .
8  Şi  scriptura,  prevăzând  că  Dumnezeu  îi  va  declară
drepţi prin credinţă pe păgâni, i-a predicat mai înainte lui
Avraam  evanghelia,  spunând:  În  tine  toate  naţiunile  vor  fi
binecuvântate .
9 Astfel, cei ce sunt din credinţă sunt binecuvântaţi împreu-
nă cu credinciosul Avraam .
10 ¶ Deoarece toţi câţi sunt din faptele legii, sunt sub bles-
tem, fiindcă este scris: Blestemat este oricine care nu rămâne
neclintit în toate câte sunt scrise în cartea legii pentru a le
face .
11  Şi  că  nimeni  nu  este  declarat  drept  prin  lege,  înaintea
lui  Dumnezeu  este  clar;  pentru  că:  Cel  drept  va  trăi  prin
credinţă .
12 Dar legea nu este din credinţă, ci: Omul care le face, va
trăi prin ele .
13 Cristos ne-a răscumpărat din blestemul legii, făcându-se
blestem pentru noi; fiindcă este scris: Blestemat este oricine
atârnă pe lemn,
14  Ca  binecuvântarea  lui  Avraam  să  vină  peste  neamuri
prin Isus Cristos, ca promisiunea Duhului să o primim prin
credinţă .
15 Fraţilor, vorbesc ca un om; deşi este doar legământul unui
om, totuşi dacă este confirmat, nimeni nu îl desfiinţează nici
nu mai adaugă la el .
16 Iar promisiunile au fost făcute lui Avraam şi seminţei lui .
El nu spune: Şi seminţelor, ca despre multe, ci ca despre una:
Şi seminţei tale, care este Cristos .
17  Şi  spun  aceasta  că,  legământul  cel  dinainte  confirmat
de Dumnezeu în Cristos, legea, care a venit patru sute trei-
zeci de ani mai târziu, nu îl poate anula pentru a desfiinţa
promisiunea .
18 Căci dacă moştenirea este din lege, nu mai este din promi-
siune; dar Dumnezeu a dat-o lui Avraam prin promisiune .
19 Atunci pentru ce este legea? Ea a fost adăugată din cauza
încălcărilor de lege, până să vină sămânţa căreia îi fusese fă-
cută promisiunea, dată prin îngeri în mâna unui mijlocitor .
20 Iar mijlocitorul nu este mijlocitor al unuia, dar Dumnezeu
este unul .
21 Atunci este legea împotriva promisiunilor lui Dumnezeu?
Nicidecum; căci dacă ar fi fost dată o lege care putea da viaţă,
într-adevăr, dreptatea ar fi fost prin lege .
22 Dar scriptura a închis pe toţi oamenii sub păcat, ca pro-
misiunea lui Isus Cristos, prin credinţă, să fie dată celor ce
cred .
23 Dar înainte de venirea credinţei, eram ţinuţi sub lege, în-
chişi referitor la credinţa care urma să fie revelată .

24 Astfel, legea a fost pedagogul nostru pentru a ne aduce la
Cristos, ca prin credinţă să fim declaraţi drepţi .
25  Dar  după  ce  a  venit  credinţa,  nu  mai  suntem  sub
pedagog .
26 Fiindcă toţi sunteţi copiii lui Dumnezeu prin credinţa în
Cristos Isus .
27 Fiindcă toţi câţi aţi fost botezaţi în Cristos, v-aţi îmbrăcat
cu Cristos .
28 Nu este nici iudeu, nici grec, nu este nici rob, nici liber, nu
este nici parte bărbătească, nici parte femeiască; fiindcă voi
sunteţi toţi una în Cristos Isus .
29 Şi dacă voi sunteţi ai lui Cristos, atunci sunteţi sămânţa
lui Avraam şi moştenitori conform promisiunii .

Capitolul 4

DAR spun: Cât timp moştenitorul este copil, nu diferă

cu nimic de rob, măcar că este domn al tuturor,
2 Ci este sub tutori şi administratori, până la timpul stabilit
de tată .
3 Aşa şi noi, când eram copii, eram în robie sub principiile
elementare ale lumii .
4 Dar când a venit plinătatea timpului, Dumnezeu a trimis
pe Fiul său, venit din femeie, venit sub lege,
5 Să răscumpere pe cei ce erau sub lege, ca să primim adop-
ţia fiilor .
6 Şi pentru că sunteţi fii, Dumnezeu a trimis Duhul Fiului
său în inimile voastre, care strigă: Abba, Tată!
7 De aceea nu mai eşti rob, ci fiu; şi dacă eşti fiu, eşti şi moş-
tenitor al lui Dumnezeu prin Cristos .
8 Atunci însă, când nu cunoşteaţi pe Dumnezeu, aţi servit ca
robi celor ce prin natură nu sunt dumnezei .
9 Dar acum, după ce aţi cunoscut pe Dumnezeu, sau mai de-
grabă, fiind cunoscuţi de Dumnezeu, cum vă întoarceţi din
nou la slabele şi sărăcăcioasele principii elementare, cărora
doriţi din nou să le fiţi robi în robie?
10 Voi ţineţi zile şi luni şi timpuri şi ani .
11  Mă  tem  pentru  voi,  ca  nu  cumva  să  fi  muncit  în  zadar
pentru voi .
12 ¶ Fraţilor, vă implor, fiţi ca mine, pentru că eu sunt ca voi;
nu m-aţi nedreptăţit cu nimic .
13 Dar ştiţi cum prin neputinţa cărnii v-am predicat evan-
ghelia la început .
14 Şi nu aţi dispreţuit, nici nu aţi respins ispita mea care era în
carnea mea, ci m-aţi primit ca pe un înger al lui Dumnezeu,
ca pe Cristos Isus .
15  Unde  este,  aşadar,  binecuvântarea  voastră?  Fiindcă  vă
aduc mărturie, că, dacă ar fi fost posibil, v-aţi fi scos propriii
ochi şi mi i-aţi fi dat .
16 Am devenit de aceea duşmanul vostru, pentru că vă spun
adevărul?
17 ¶ Ei cu zel vă influenţează, dar nu spre bine; da, ei voiesc
să vă excludă, ca la rândul vostru să îi influenţaţi cu zel .
18 Dar totdeauna este bine să fiţi influenţaţi cu zel în ce este
bine şi nu doar când sunt prezent cu voi .
19 ¶ Copilaşii mei, despre care din nou simt durerile naşterii
până când Cristos este format în voi,
20 Doresc să fiu prezent acum cu voi şi să îmi schimb tonul
vocii, pentru că stau în dubiu despre voi .
21  ¶  Spuneţi-mi,  voi,  care  doriţi  să  fiţi  sub  lege,  nu  auziţi
legea?
22 Fiindcă este scris că Avraam a avut doi fii, unul din feme-
ia roabă şi celălalt din femeia liberă .

660

Galateni  6

23 Dar cel din femeia roabă a fost născut conform cărnii, iar
cel din femeia liberă, prin promisiune .
24 Lucrurile acestea sunt o alegorie, fiindcă acestea sunt cele
două legăminte, unul, de la muntele Sinai, care naşte pentru
robie şi care este Agar .
25 Fiindcă această Agar este muntele Sinai în Arabia şi co-
respunde Ierusalimului care este acum şi este în robie cu co-
piii săi .
26  Dar  Ierusalimul  cel  de  sus  este  liber,  cel  ce  este  mama
noastră a tuturor .
27  Fiindcă  este  scris:  Bucură-te,  stearpo,  care  nu  naşti .
Izbucneşte şi strigă tu care nu eşti în durerile naşterii; pen-
tru că cea pustiită are mai mulţi copii decât cea care are soţ .
28 Iar noi, fraţilor, suntem copiii promisiunii aşa cum a fost
Isaac .
29 Dar aşa cum atunci, cel ce fusese născut conform cărnii
persecuta pe cel născut conform Duhului, tot aşa şi acum .
30 Dar ce spune scriptura? Alungă femeia roabă şi pe fiul ei,
fiindcă  fiul  femeii  roabe  nicidecum  nu  va  fi  moştenitor  cu
fiul femeii libere .
31 Aşa că, fraţilor, nu suntem copii ai femeii roabe, ci ai fe-
meii libere .

CApitoLuL 5

AŞADAR, staţi tari în libertatea cu care Cristos ne-a fă-

cut liberi şi nu vă prindeţi din nou în jugul robiei .
2 Iată, eu, Pavel, vă spun că, dacă veţi fi circumcişi, Cristos
nu vă va fi de nici un folos .
3 Fiindcă mărturisesc din nou fiecărui om ce se circumcide,
că este dator să ţină întreaga lege .
4 Cristos a devenit fără nici un efect pentru voi; voi toţi care
sunteţi declaraţi drepţi prin lege, sunteţi căzuţi din har .
5  Fiindcă  noi  prin  Duh  aşteptăm  speranţa  dreptăţii  prin
credinţă .
6 Fiindcă în Isus Cristos nici circumcizia, nici necircumci-
zia  nu  sunt  folosesc  la  ceva,  ci  credinţa  care  lucrează  prin
dragoste .
7 Aţi alergat bine; cine v-a împiedicat ca să nu ascultaţi de
adevăr?
8 Credulitatea aceasta nu vine de la cel ce vă cheamă .
9 Puţină dospeală dospeşte tot aluatul .
10 Eu am încredere în voi, prin Domnul, că nu veţi fi nicide-
cum cu o altă minte; dar cel ce vă tulbură îşi va purta jude-
cata, oricine ar fi .
11 Şi eu, fraţilor, dacă mai predic circumcizia, de ce mai sunt
persecutat? Atunci poticnirea crucii a fost înlăturată .
12 Aş dori să fie stârpiţi cei ce vă tulbură .
13 ¶ Fiindcă, fraţilor, voi aţi fost chemaţi la libertate; numai
nu folosiţi libertatea pentru a da ocazie cărnii, ci prin dra-
goste serviţi unii altora .
14 Fiindcă toată legea este împlinită într-un cuvânt, în aces-
ta: Să iubeşti pe aproapele tău ca pe tine însuţi .
15 Dar dacă vă muşcaţi şi vă devoraţi unii pe alţii, luaţi sea-
ma să nu fiţi nimiciţi unii de alţii .
16 ¶ Spun, aşadar: Umblaţi în Duhul şi nicidecum nu veţi
împlini pofta cărnii .
17  Căci  carnea  pofteşte  împotriva  Duhului,  şi  Duhul  îm-
potriva cărnii; şi acestea sunt potrivnice unele altora, aşa
încât nu puteţi face cele ce voiţi .

18 Dar dacă sunteţi conduşi de Duhul, nu sunteţi sub lege .
19  Iar  faptele  cărnii  sunt  cunoscute;  acestea  sunt:  adulter,
curvie, necurăţie, desfrânare,
20 Idolatrie, vrăjitorie, ură, certuri, gelozii, furii, lupte, dez-
binări, erezii,
21  Invidii,  ucideri,  beţii,  îmbuibări  şi  cele  asemănătoare
acestora; despre care vă spun dinainte, aşa cum v-am spus
în trecut, că cei care lucrează astfel de lucruri nu vor moşteni
împărăţia lui Dumnezeu .
22 Dar rodul Duhului este dragoste, bucurie, pace, îndelun-
gă răbdare, bunătate, facere de bine, credinţă,
23 Blândeţe, înfrânare; împotriva acestora nu este lege .
24  Şi  cei  ai  lui  Cristos  au  crucificat  carnea  cu  pasiunile  şi
poftele ei .
25 Dacă trăim în Duhul, să şi umblăm în Duhul .
26 Să nu fim doritori de glorie deşartă, provocându-ne unii
pe alţii, invidiindu-ne unii pe alţii .

Capitolul 6

FRAŢILOR, chiar dacă un om ar fi cuprins în vreo greşea-

lă, voi care sunteţi spirituali, pe unul ca acesta îndrep-
taţi-l în duhul blândeţii, fiind atent la tine însuţi, ca să nu fii
şi tu ispitit .
2 Purtaţi-vă greutăţile unii altora şi împliniţi astfel legea lui
Cristos .
3 Căci dacă cineva crede că este ceva, nimic fiind, se înşeală
singur pe sine însuşi .
4 Dar fiecare să îşi dovedească propria sa lucrare şi atunci va
avea bucurie numai în el însuşi şi nu în altul .
5 Căci fiecare îşi va purta propria lui sarcină .
6 ¶ Iar cel ce este învăţat în cuvânt să îi facă parte din toate
bunurile cu cel ce îl învaţă .
7  Nu  vă  amăgiţi;  Dumnezeu  nu  se  lasă  batjocorit;  fiindcă
orice seamănă un om, aceea va şi secera .
8 Pentru că cel ce seamănă pentru carnea sa, din carne va
secera putrezire; dar cel ce seamănă pentru Duh, va secera
din Duh viaţă veşnică .
9 Şi să nu obosim în facerea binelui, fiindcă la timpul cuvenit
vom secera, dacă nu vom cădea de oboseală .
10 Aşadar, cât avem ocazie, să facem bine tuturor, dar mai
ales celor din casa credinţei .
11  ¶  Vedeţi  cu  ce  litere  mari  v-am  scris  cu  propria  mea
mână .
12  Toţi  câţi  doresc  să  se  fălească  în  carne,  aceştia  vă  con-
strâng să vă circumcideţi, numai ca nu cumva să sufere per-
secuţie pentru crucea lui Cristos .
13 Fiindcă nici ei înşişi, care sunt circumcişi, nu păzesc legea,
ci doresc să fiţi circumcişi, ca să se laude cu carnea voastră .
14 Dar eu nicidecum nu mă laud decât cu crucea Domnului
nostru Isus Cristos, prin care lumea este crucificată faţă de
mine şi eu faţă de lume!
15 Căci în Cristos Isus nici circumcizia, nici necircumcizia
nu folosesc la ceva, ci o creatură nouă .
16 Şi celor câţi umblă conform acestei reguli, pace fie peste ei
şi milă şi peste Israelul lui Dumnezeu .
17 Nimeni, de acum încolo, să nu mă tulbure, fiindcă eu port
în trupul meu semnele Domnului Isus .
18 Fraţilor, harul Domnului nostru Isus Cristos fie cu duhul
vostru! Amin .

661

… Efeseni …

Capitolul 1

pAVEL, apostol al lui Isus Cristos prin voia lui Dumnezeu,

sfinţilor  care  sunt  în  Efes  şi  credincioşilor  în  Cristos

Isus,
2  Har  vouă  şi  pace  de  la  Dumnezeu  Tatăl  nostru  şi  de  la
Domnul Isus Cristos .
3 ¶ Binecuvântat fie Dumnezeul şi Tatăl Domnului nostru
Isus Cristos, care ne-a binecuvântat cu toate binecuvântările
spirituale în locurile cereşti, în Cristos;
 4 După cum ne-a ales în el înainte de întemeierea lumii, ca
să fim sfinţi şi ireproşabili înaintea lui în dragoste,
5 Predestinându-ne pentru adopţia fiilor prin Isus Cristos,
pentru el însuşi, conform bunei plăceri a voii sale,
6 Pentru lauda gloriei harului său în care ne-a făcut accep-
taţi în cel preaiubit .
7 În care avem răscumpărarea prin sângele lui, iertarea pă-
catelor, conform bogăţiilor harului său,
8  În  care  el  a  abundat  spre  noi  în  toată  înţelepciunea  şi
priceperea,
9  Făcându-ne  cunoscut  misterul  voii  sale,  conform  bunei
sale plăceri, pe care şi-a propus-o în el însuşi;
10  Ca  în  administrarea  plinătăţii  timpurilor  să  adune  în
unul, toate în Cristos, deopotrivă pe cele în cer şi cele pe pă-
mânt; în el,
11 În care am şi obţinut o moştenire, fiind predestinaţi con-
form  cu  scopul  celui  care  lucrează  toate  după  sfatul  voii
sale,
12 Ca să fim spre lauda gloriei sale, noi, care întâi ne-am în-
crezut în Cristos .
13  În  care  şi  voi  v-aţi  încrezut,  după  ce  aţi  auzit  cuvântul
adevărului, evanghelia salvării voastre; şi în care, după ce aţi
crezut, aţi fost sigilaţi cu acel duh Sfânt al promisiunii,
14 Care este arvuna moştenirii noastre, până la răscumpăra-
rea posesiunii cumpărate, spre lauda gloriei sale .
15 Din această cauză şi eu, după ce am auzit despre credinţa
voastră în Domnul Isus şi dragostea pentru toţi sfinţii,
16 Nu încetez să aduc mulţumiri pentru voi, făcând menţiu-
ne despre voi în rugăciunile mele,
17 Ca Dumnezeul Domnului nostru Isus Cristos, Tatăl gloriei,
să vă dea duhul înţelepciunii şi al revelaţiei în cunoaşterea lui;
18  Ochii  înţelegerii  voastre,  fiind  iluminaţi,  ca  voi  să  cu-
noaşteţi care este speranţa chemării lui şi care sunt bogăţiile
gloriei moştenirii lui în sfinţi,
19 Şi care este nemărginita mărime a puterii lui faţă de noi,
care credem, conform cu lucrarea tăriei puterii sale,
20 Pe care a lucrat-o în Cristos, când l-a înviat dintre morţi
şi l-a aşezat la dreapta sa, în locurile cereşti,
21 Mult deasupra fiecărui principat şi autorităţi şi puteri şi
domnii şi a fiecărui nume numit, nu numai în lumea aceas-
ta, ci şi în cea care vine;
22 Şi a pus toate sub picioarele lui şi l-a dat să fie capul peste
toate lucrurile în biserică,
23 Care este trupul lui, plinătatea celui care umple toate în
toţi .

CApitoLuL 2

ŞI v-a înviat pe voi, care eraţi morţi în greşeli şi păcate;

2 În care aţi umblat odinioară, conform mersului acestei

lumi, conform cu prinţul puterii văzduhului, a duhului care
lucrează acum în copiii neobedienţei;
3 Printre care şi noi toţi am avut odinioară comportarea în
poftele cărnii noastre, împlinind dorinţele cărnii şi minţii;
şi, prin natură, eram copiii furiei, ca şi ceilalţi .
4 Dar Dumnezeu, care este bogat în milă, din cauza dragos-
tei sale mari cu care ne-a iubit,
5 Chiar pe când eram morţi în păcate, ne-a făcut vii împre-
ună cu Cristos (prin har sunteţi salvaţi);
6 Şi ne-a înviat împreună şi ne-a aşezat împreună în locurile
cereşti în Cristos Isus,
7 Ca în timpurile ce vin să arate nemărginitele bogăţii ale
harului său, în bunătatea lui faţă de noi, prin Cristos Isus .
8 Fiindcă prin har sunteţi salvaţi, prin credinţă; şi aceasta nu
din voi înşivă, ci este darul lui Dumnezeu;
9 Nu prin fapte, ca să nu se fălească nimeni .
10 Fiindcă noi suntem lucrarea lui, creaţi în Cristos Isus pen-
tru fapte bune, pe care Dumnezeu le-a rânduit dinainte, ca
să umblăm în ele .
11 ¶ De aceea, amintiţi-vă că voi, fiind odinioară neamuri în
carne, care eraţi numiţi necircumcizie de către aceea numită
circumcizie în carne, făcută de mâini;
12 Că în acel timp eraţi fără Cristos, înstrăinaţi de cetăţenia
lui Israel şi străini de legămintele promisiunii, neavând spe-
ranţă şi fără Dumnezeu în lume .
13 Dar acum, în Cristos Isus, voi, care odinioară eraţi depar-
te, sunteţi aduşi aproape prin sângele lui Cristos .
14 Fiindcă el este pacea noastră, care a făcut din doi unul şi a
dărâmat peretele din mijloc al despărţirii dintre noi,
15 Abolind în carnea lui duşmănia, legea poruncilor cuprin-
să  în  rânduieli,  ca  să  facă  în  el  însuşi  din  doi  un  om  nou,
făcând pace;
16 Şi să îi împace pe amândoi cu Dumnezeu într-un singur
trup, prin cruce, ucigând, prin ea, duşmănia;
17 Şi a venit şi v-a predicat pace celor de departe şi celor de
aproape .
18  Fiindcă  prin  el,  amândoi  avem  acces  printr-un  singur
Duh la Tatăl .
19  De  aceea  acum  nu  mai  sunteţi  străini  şi  locuitori  tem-
porari, ci sunteţi concetăţeni cu sfinţii şi cu cei ai casei lui
Dumnezeu,
20 Fiind zidiţi pe temelia apostolilor şi profeţilor, Isus Cristos
însuşi fiind piatra unghiulară a temeliei,
21 În care toată clădirea, bine închegată, creşte pentru a fi un
templu sfânt în Domnul;
22 În care şi voi sunteţi zidiţi împreună, pentru a fi locuinţă
lui Dumnezeu, prin Duhul .

Capitolul 3

pentru voi, neamurile,

DIN această cauză eu, Pavel, prizonierul lui Cristos Isus

2 Dacă aţi auzit despre administrarea harului lui Dumnezeu
care îmi este dat referitor la voi;
3 Cum prin revelaţie mi-a făcut cunoscut misterul; (aşa cum
v-am scris înainte în puţine cuvinte,
4 Din care, citind, puteţi înţelege cunoaşterea mea în miste-
rul lui Cristos),
5  Care  în  alte  generaţii  nu  a  fost  făcut  cunoscut  fiilor

662

Efeseni  5

oamenilor, aşa cum este revelat acum sfinţilor săi apostoli şi
profeţi prin Duhul;
6 Că neamurile vor fi co-moştenitoare şi ale aceluiaşi trup şi
părtaşe ale promisiunii lui în Cristos, prin evanghelie;
7 Căreia am fost făcut servitor, conform cu darul harului lui
Dumnezeu dat mie, prin lucrarea efectivă a puterii lui .
8  Mie,  care  sunt  mai  mic  decât  cel  mai  neînsemnat  dintre
toţi sfinţii, îmi este dat acest har, să predic printre neamuri
bogăţiile de nepătruns ale lui Cristos;
9 Şi să fac pe toţi să vadă care este părtăşia misterului, care
de la începutul lumii fusese ascuns în Dumnezeu, care a cre-
at toate prin Isus Cristos;
10 Ca să le fie cunoscută acum, principatelor şi autorităţilor
în locurile cereşti, prin biserică, înţelepciunea atât de felurită
a lui Dumnezeu,
11 Conform scopului etern pe care l-a făcut în Cristos Isus,
Domnul nostru,
12 În care avem cutezanţă şi acces cu încredere prin credinţa
lui .
13 De aceea doresc să nu vă decurajaţi datorită necazurilor
mele pentru voi, ceea ce este gloria voastră .
14  Din  această  cauză  îmi  plec  genunchii  înaintea  Tatălui
Domnului nostru Isus Cristos,
15 Din care este numită întreaga familie în cer şi pe pământ,
16 Ca să vă dea, conform bogăţiilor gloriei sale, să fiţi întăriţi
cu putere prin Duhul lui, în omul dinăuntru,
17  Aşa  încât  Cristos  să  locuiască  în  inimile  voastre  prin
credinţă;  pentru  ca,  fiind  înrădăcinaţi  şi  întemeiaţi  în
dragoste,
18 Să fiţi în stare să înţelegeţi cu toţi sfinţii care este lărgimea
şi lungimea şi adâncimea şi înălţimea;
19 Şi să cunoaşteţi dragostea lui Cristos, care întrece cunoaş-
terea, ca să fiţi umpluţi cu toată plinătatea lui Dumnezeu .
20  Şi  celui  care  este  în  stare  să  facă  toate  peste  măsură  de
abundent,  peste  tot  ce  cerem  sau  gândim,  conform  puterii
care lucrează în noi,
21 A lui fie gloria în biserică prin Cristos Isus, prin toate ge-
neraţiile, totdeauna şi întotdeauna . Amin .

CApitoLuL 4

DE aceea eu, prizonierul Domnului, vă implor să umblaţi

demni de chemarea cu care sunteţi chemaţi,

2 Cu toată umilinţa şi blândeţea, cu îndelungă răbdare, răb-
dând unii altora în dragoste,
3  Străduindu-vă  să  ţineţi  unitatea  Duhului  în  legătura
păcii .
4 Este un singur trup şi un singur Duh, precum şi voi sunteţi
chemaţi într-o singură speranţă a chemării voastre;
5 Un singur Domn, o singură credinţă, un singur botez,
6 Un singur Dumnezeu şi Tată al tuturor, care este deasupra
tuturor şi prin toţi şi în voi toţi .
7  Dar  fiecăruia  dintre  noi  îi  este  dat  har  conform  măsurii
darului lui Cristos .
8 De aceea el spune: Când s-a urcat în înălţime, a dus în cap-
tivitate captivitatea şi a dat daruri oamenilor .
9 (Şi că el a urcat, ce este decât că el a şi coborât întâi în păr-
ţile de jos ale pământului?
10 Cel ce a coborât este chiar cel ce a urcat mult deasupra
tuturor cerurilor, ca să umple toate lucrurile .)
11  Şi  el  a  dat  pe  unii  apostoli,  şi  pe  unii  profeţi,  şi  pe  unii
evanghelişti, şi pe unii păstori şi învăţători,
12  Pentru  desăvârşirea  sfinţilor,  pentru  lucrarea  servirii,

pentru edificarea trupului lui Cristos,
13 Până vom ajunge toţi la unitatea credinţei şi a cunoaşterii
Fiului lui Dumnezeu, la omul desăvârşit, la măsura staturii
plinătăţii lui Cristos;
14 Ca să nu mai fim copii, aruncaţi încoace şi încolo şi pur-
taţi de fiecare vânt de doctrină prin şiretlicul oamenilor şi
prin viclenie iscusită, prin care pândesc să înşele;
15 Ci, vorbind adevărul în dragoste, să creştem în toate în el,
care este capul, Cristos;
16 Din care întregul trup, bine închegat şi strâns legat îm-
preună prin contribuţia fiecărei încheieturi, conform lucră-
rii efective în măsura fiecărei părţi, îşi face creşterea trupu-
lui pentru edificarea lui însuşi în dragoste .
17 ¶ De aceea spun aceasta şi aduc mărturie în Domnul, ca
voi de acum înainte să nu umblaţi cum umblă celelalte nea-
muri, în deşertăciunea minţii lor,
18 Având înţelegerea întunecată, fiind înstrăinaţi de viaţa lui
Dumnezeu prin ignoranţa care este în ei, din cauza orbirii
inimii lor;
19  Care,  fiind  nesimţitori,  s-au  dedat  ei  înşişi  desfrânării,
pentru a lucra toată necurăţia cu lăcomie .
20 Dar voi nu aţi învăţat astfel despre Cristos;
21 Dacă aşa este că l-aţi auzit şi aţi fost învăţaţi de către el,
precum adevărul este în Isus;
22  Ca  voi  să  puneţi  deoparte  cele  referitoare  la  purtarea
voastră de mai înainte, omul vechi, care este corupt conform
poftelor înşelătoare;
23 Şi să vă înnoiţi în duhul minţii voastre;
24  Şi  să  vă  îmbrăcaţi  cu  omul  nou,  care,  conform  lui
Dumnezeu, este creat în dreptate şi adevărată sfinţenie .
25 De aceea punând deoparte minciuna, vorbiţi adevăr fie-
care cu aproapele lui, pentru că suntem membre unii altora .
26 Mâniaţi-vă şi nu păcătuiţi; să nu apună soarele peste furia
voastră,
27 Nici nu daţi loc diavolului .
28 Cel ce a furat, să nu mai fure, ci mai degrabă să munceas-
că, lucrând cu mâinile ce este bun, ca să aibă să dea celui ce
are nevoie .
29 Să nu iasă din gura voastră nici un cuvânt stricat, ci doar ce
este bun pentru folosul edificării, ca să dea har auditorilor .
30 Şi nu mâhniţi Duhul cel Sfânt al lui Dumnezeu, prin care
sunteţi sigilaţi pentru ziua răscumpărării .
31 Orice amărăciune şi furie şi mânie şi strigăte şi vorbire
rea să fie înlăturate de la voi, împreună cu toată răutatea;
32 Şi fiţi buni unii cu alţii, compătimitori, iertându-vă unii
pe alţii precum şi Dumnezeu, în Cristos, v-a iertat pe voi .

CApitoLuL 5

iubiţi .

DE  aceea  fiţi  urmaşi  ai  lui  Dumnezeu,  precum  copii

2 Şi umblaţi în dragoste, precum şi Cristos ne-a iubit şi s-a
dat pe el însuşi ofrandă pentru noi şi sacrificiu lui Dumnezeu
pentru aromă bine mirositoare .
3 Dar curvia şi toată necurăţia, sau lăcomia, să nu lăsaţi nici-
odată să fie numite între voi, precum se cuvine sfinţilor;
4  Nici  obscenităţi,  nici  vorbiri  prosteşti,  nici  glume  vulga-
re,  care  nu  sunt  cuviincioase;  ci  mai  degrabă  aducerea  de
mulţumiri .
5  Fiindcă  ştiţi  aceasta,  că  nici  un  curvar,  sau  spurcat,  sau
lacom, care este idolatru, nu are moştenire în împărăţia lui
Cristos şi a lui Dumnezeu .
6  Nu  lăsaţi  pe  nimeni  să  vă  înşele  prin  cuvinte  deşarte,

663

Efeseni  6

fiindcă  din  cauza  acestora  vine  furia  lui  Dumnezeu  peste
copiii neobedienţei .
7 De aceea nu fiţi părtaşi cu ei .
8 Fiindcă odinioară eraţi întuneric, dar acum sunteţi lumină
în Domnul; umblaţi precum copii ai luminii;
9 (Fiindcă rodul Duhului este în toată bunătatea şi în drep-
tate şi în adevăr),
10 Dovedind ce este plăcut Domnului .
11 Şi să nu aveţi părtăşie cu faptele neroditoare ale întuneri-
cului; ci, mai degrabă, mustraţi-le .
12 Fiindcă este ruşine şi numai a vorbi despre cele făcute de
ei în ascuns .
13  Dar  toate  cele  mustrate  sunt  arătate  de  lumină;  fiindcă
cea care arată totul pe faţă, este lumina .
14 De aceea el spune: Trezeşte-te, tu, care dormi, şi scoală-te
dintre morţi şi Cristos îţi va da lumină .
15 Vedeţi dar, să umblaţi prudent, nu ca  nişte proşti, ci ca
cei înţelepţi,
16 Răscumpărând timpul, pentru că zilele sunt rele .
17 Din această cauză nu fiţi fără minte, ci înţelegeţi ce este
voia Domnului .
18 Şi nu vă îmbătaţi cu vin, în care este destrăbălare; dimpo-
trivă, fiţi umpluţi cu Duhul,
19  Vorbind  vouă  înşivă  în  psalmi  şi  imnuri  şi  cântări
spirituale;  cântând  şi  făcând  melodie  în  inima  voastră
Domnului,
20  Mulţumind  totdeauna  pentru  toate  Dumnezeului  şi
Tatălui, în numele Domnului nostru Isus Cristos,
21 Supunându-vă unii altora în teama de Dumnezeu .
22 ¶ Soţiilor, supuneţi-vă soţilor voştri ca Domnului;
23 Pentru  că  soţul  este capul soţiei, precum şi Cristos  este
capul bisericii; şi el este salvatorul trupului .
24 De aceea, precum biserica se supune lui Cristos, tot aşa şi
soţiile să se supună propriilor soţi în totul .
25 Soţilor, iubiţi-vă soţiile, precum şi Cristos a iubit biserica
şi s-a dat pe el însuşi pentru ea,
26  Ca  să  o  sfinţească  şi  să  o  cureţe  cu  spălarea  apei  prin
cuvânt,
27 Ca să îşi prezinte lui însuşi o biserică glorioasă, neavând
pată, sau zbârcitură, sau ceva de felul acesta, ci ca să fie sfân-
tă şi fără cusur .
28 Aşa sunt datori soţii să îşi iubească soţiile, ca pe propriile
lor trupuri . Cel ce îşi iubeşte soţia, se iubeşte pe el însuşi .
29 Fiindcă  nimeni  nu  şi-a  urât  vreodată  propria  lui  car-
ne,  ci  o  hrăneşte  şi  o  îngrijeşte,  precum  şi  Domnul  face
bisericii;
30 Pentru că suntem membre ale trupului său, din carnea sa
şi din oasele sale .
31 Din această cauză va lăsa un om pe tatăl său şi pe mama
sa şi se va alipi de soţia lui, şi cei doi vor fi o singură carne .
32  Acesta  este  un  mare  mister;  dar  eu  vorbesc  referitor  la
Cristos şi la biserică .
33 Şi mai mult, fiecare dintre voi, astfel să îşi iubească soţia
ca pe el însuşi; şi soţia să se teamă cu respect de soţ .

CApitoLuL 6

COPII,  ascultaţi  de  părinţii  voştri  în  Domnul,  fiindcă

aceasta este drept .

2 Onorează pe tatăl tău şi pe mama ta; (care este prima po-
runcă cu promisiune);
3 Ca să îţi fie bine şi să poţi trăi mult timp pe pământ .
4 Şi taţilor, nu vă provocaţi copiii la furie, ci creşteţi-i în dis-
ciplinarea şi avertizarea Domnului .
5 ¶ Robilor, cu teamă şi tremur, în simplitatea inimii voas-
tre, ca lui Cristos, faceţi ce vă poruncesc stăpânii, conform
cărnii;
6 Nu cu servire de ochii lor, ca cei ce plac oamenilor, ci ca
robii lui Cristos, făcând voia lui Dumnezeu din inimă;
7 Servind cu bunăvoinţă, ca Domnului şi nu oamenilor,
8 Ştiind că orice bunătate va face fiecare, aceasta va primi de
la Domnul, fie că este rob sau liber .
9 Şi stăpânilor, faceţi-le aceleaşi lucruri, reţinându-vă de la
ameninţare; ştiind că şi Stăpânul vostru este în cer; şi la el
nu este părtinire .
10 ¶ În final, fraţii mei, fiţi tari în Domnul şi în puterea tă-
riei lui .
11 Îmbrăcaţi-vă cu toată armura lui Dumnezeu, ca să fiţi în
stare să staţi în picioare împotriva uneltirilor diavolului .
12 Pentru că noi nu luptăm împotriva cărnii şi sângelui, ci
împotriva principalităţilor, împotriva autorităţilor, împotri-
va domnitorilor întunericului acestei lumi, împotriva strică-
ciunii spirituale în locurile înalte .
13 ¶ Din această cauză, luaţi întreaga armură a lui Dumnezeu,
ca să fiţi în stare să vă împotriviţi în ziua cea rea; şi, făcând
totul, să staţi în picioare .
14 De aceea staţi în picioare, având mijlocul vostru încins cu
adevăr şi purtând platoşa dreptăţii;
15  Şi  picioarele  voastre  încălţate  cu  pregătirea  evangheliei
păcii;
16 Peste toate luând scutul credinţei, cu care veţi fi în stare să
stingeţi toate săgeţile arzătoare ale celui rău .
17 Şi luaţi coiful salvării şi sabia Duhului, care este cuvântul
lui Dumnezeu;
18  Rugându-vă  tot  timpul  cu  toată  rugăciunea  şi  cu  cerere
în Duhul şi veghind la aceasta cu toată stăruinţă şi cu cerere
pentru toţi sfinţii;
19 ¶ Şi pentru mine, ca să îmi fie dat cuvânt, să îmi deschid
gura cutezător, să fac cunoscut misterul evangheliei,
20 Pentru care sunt ambasador în lanţuri, pentru ca în ea să
vorbesc cutezător, precum ar trebui eu să vorbesc .
21 ¶ Dar ca să ştiţi şi voi cele ce mă privesc şi ce fac, Tihic, un
frate preaiubit şi servitor credincios în Domnul, vă va face
cunoscut toate;
22 Pe cel care vi l-am trimis cu acelaşi scop, ca să ştiţi despre
treburile noastre şi să vă mângâie inimile .
23 Pace fie fraţilor şi dragoste cu credinţă de la Dumnezeu
Tatăl şi Domnul Isus Cristos .
24  Harul  fie  cu  toţi  cei  ce  iubesc  pe  Domnul  nostru  Isus
Cristos în sinceritate . Amin .

664

… Filipeni …

Capitolul 1

pAVEL şi Timotei, robi ai lui Isus Cristos, tuturor sfinţilor

în Cristos Isus care sunt în Filipi, împreună cu episcopii

şi diaconii;
2  Har  vouă  şi  pace  de  la  Dumnezeu  Tatăl  nostru  şi  de  la
Domnul Isus Cristos .
3  Mulţumesc  Dumnezeului  meu  pentru  toată  aducerea
aminte despre voi,
4  Întotdeauna,  în  fiecare  rugăciune  a  mea  pentru  voi  toţi,
făcând cerere cu bucurie,
5 Pentru părtăşia voastră în evanghelie, din prima zi până
acum;
6 Fiind încredinţat de acest lucru, că cel care a început o bună
lucrare în voi, o va termina până în ziua lui Isus Cristos .
7 ¶ Aşa cum este drept pentru mine să gândesc aceasta des-
pre voi toţi, pentru că vă port în inima mea; întrucât, deopo-
trivă în lanţurile mele şi în apărarea şi confirmarea evanghe-
liei, voi toţi sunteţi părtaşi ai harului meu .
8 Fiindcă Dumnezeu îmi este martor cât de mult vă doresc
pe voi toţi în adâncurile milei lui Isus Cristos .
9 Şi aceasta mă rog, ca dragostea voastră să abunde chiar din
ce în ce mai mult în cunoaştere şi în toată judecata,
10 Ca voi să discerneţi lucruri mai bune, ca să fiţi sinceri şi
fără poticnire până în ziua lui Cristos,
11  Fiind  umpluţi  cu  roadele  dreptăţii,  care  sunt  prin  Isus
Cristos, pentru gloria şi lauda lui Dumnezeu .
12 ¶ Dar voiesc să ştiţi, fraţilor, că cele ce mi s-au întâmplat,
mai degrabă au ajutat la înaintarea evangheliei;
13 Aşa că lanţurile mele în Cristos sunt arătate în tot palatul
şi în toate celelalte locuri .
14 Şi mulţi dintre fraţii în Domnul, încredinţaţi din cauza
lanţurilor mele, sunt şi mai cutezători să vorbească fără tea-
mă cuvântul .
15 Unii, într-adevăr, predică pe Cristos chiar din invidie şi
ceartă; iar alţii, de asemenea, din bunăvoinţă .
16 Unii predică pe Cristos din ceartă, nu sincer, închipuin-
du-şi că adaugă necaz lanţurilor mele;
17 Iar ceilalţi, din dragoste, ştiind că sunt pus pentru apăra-
rea evangheliei .
18 Atunci ce este? Cu toate acestea, în orice fel, fie de ochii
lumii,  fie  în  adevăr,  Cristos  este  predicat;  şi  în  aceasta  mă
bucur, da, şi mă voi bucura .
19  Căci  ştiu  că  aceasta  se  va  întoarce  pentru  salvarea  mea
prin  rugăciunea  voastră  şi  prin  aportul  Duhului  lui  Isus
Cristos,
20 Conform anticipării mele arzătoare şi în speranţa mea, că
nu voi fi în nimic ruşinat, ci cu toată cutezanţa, ca întotdeau-
na, aşa şi acum Cristos va fi preamărit în trupul meu, fie prin
viaţă, fie prin moarte .
21 ¶ Fiindcă pentru mine a trăi este Cristos, şi a muri este
câştig .
22 Dar dacă trăiesc în carne, aceasta este rodul muncii mele;
totuşi nu ştiu ce voi alege .
23 Fiindcă sunt strâns din două părţi, având dorinţă să plec
şi să fiu cu Cristos, ceea ce este mult mai bine;
24 Totuşi, a rămâne în carne este mai necesar pentru voi .
25 Şi, având această încredere, ştiu că voi trăi şi voi continua
cu voi toţi, pentru înaintarea voastră şi bucuria credinţei,

26 Ca bucuria voastră să fie mai abundentă în Isus Cristos
pentru mine, prin venirea mea din nou la voi .
27 Numai purtaţi-vă cum se cuvine evangheliei lui Cristos,
pentru ca, fie că vin şi vă văd, fie că sunt absent, să aud des-
pre ale voastre că staţi neclintiţi într-un singur duh, cu o sin-
gură minte, luptând împreună pentru credinţa evangheliei,
28  Şi  nefiind  înspăimântaţi  în  nimic  de  potrivnicii  voştri,
ceea ce le este o dovadă a pieirii, dar vouă a salvării, şi aceas-
ta de la Dumnezeu .
29 Fiindcă vouă vă este dat, pe partea lui Cristos, nu numai
a-l crede pe el, dar şi a suferi pentru el .
30 Având acelaşi conflict pe care l-aţi văzut în mine şi acum
auziţi că este în mine .

CApitoLuL 2

AŞADAR, dacă este vreo mângâiere în Cristos, dacă este

vreo  încurajare  a  dragostei,  dacă  este  vreo  părtăşie  a

Duhului, dacă sunt şi adâncuri ale iubirii şi îndurări,
2 Împliniţi-mi bucuria, ca una să gândiţi, având aceeaşi dra-
goste, fiind de acord, într-o singură minte .
3 Nu faceţi nimic prin ceartă sau glorie deşartă, ci, în umi-
linţa minţii, toţi să stimeze pe alţii mai presus de ei înşişi .
4  Nu  priviţi  fiecare  spre  propriile  lucruri,  ci  fiecare  şi  spre
cele ale altora .
5 ¶ De aceea să fie în voi această minte, care era şi în Cristos
Isus;
6 Care, în chipul lui Dumnezeu fiind, nu a socotit ca tâlhărie
a fi egal cu Dumnezeu,
7 Ci s-a făcut pe el însuşi lipsit de importanţă şi a luat asupra
lui chipul unui rob şi a fost făcut în asemănarea oamenilor;
8 Şi, fiind găsit la înfăţişare ca un om, s-a umilit şi s-a făcut
obedient până la moarte, chiar moarte de cruce .
9 De aceea Dumnezeu l-a şi înălţat cel mai mult şi i-a dat un
nume care este mai presus de fiecare nume,
10 Pentru ca, la numele lui Isus, fiecare genunchi să se plece,
al celor din cer şi de pe pământ şi de sub pământ;
11  Şi  să  mărturisească  fiecare  limbă  că  Isus  Cristos  este
Domnul, spre gloria lui Dumnezeu Tatăl .
12 ¶ De aceea, iubiţii mei, precum totdeauna aţi dat asculta-
re, nu ca în prezenţa mea doar, ci mult mai mult în absenţa
mea, lucraţi cu propria voastră salvare, cu teamă şi tremur .
13 Fiindcă Dumnezeu este cel care lucrează în voi, deopotri-
vă a voi şi a face după buna lui plăcere .
14 Faceţi toate lucrurile fără cârtiri şi dispute,
15  Ca  să  fiţi  ireproşabili  şi  nevinovaţi,  fiii  lui  Dumnezeu,
fără mustrare, în mijlocul unei naţiuni strâmbe şi perverse,
printre care străluciţi ca lumini în lume,
16  Ţinând  sus  cuvântul  vieţii,  ca  să  mă  bucur  în  ziua  lui
Cristos,  că  nu  am  alergat  în  zadar,  nici  nu  am  muncit  în
zadar .
17 Da, şi dacă voi fi turnat peste sacrificiul şi serviciul cre-
dinţei voastre, mă bucur şi mă bucur împreună cu voi toţi .
18 Din acelaşi motiv şi voi vă bucuraţi şi vă bucuraţi împre-
ună cu mine .
19 ¶ Dar mă încred în Domnul Isus, să vă trimit curând pe
Timotei,  ca  să  fiu  şi  eu  încurajat,  când  voi  afla  cele  despre
voi .
20 Fiindcă nu am pe nimeni cu aceeaşi minte, care va îngriji

665

Filipeni  4

cu sinceritate de cele despre voi .
21  Fiindcă  toţi  caută  lucrurile  lor,  nu  lucrurile  lui  Cristos
Isus .
22 Şi ştiţi dovada despre el, cum, ca un fiu cu tatăl a servit cu
mine în evanghelie .
23 De aceea pe el sper să vi-l trimit îndată când voi vedea
cum îmi va merge .
24 Dar mă încred în Domnul, că voi veni şi eu curând .
25 Totuşi am socotit necesar să-l trimit la voi pe Epafrodit,
fratele meu şi conlucrător şi co-luptător, dar trimisul vostru
şi cel ce a servit nevoilor mele .
26 Fiindcă tânjea după voi toţi şi a fost foarte mâhnit pentru
că aţi aflat că a fost bolnav .
27 Căci, într-adevăr, a fost bolnav, aproape de moarte, dar
Dumnezeu a avut milă de el; şi nu numai de el, ci şi de mine,
ca nu cumva să am întristare peste întristare .
28  De  aceea  l-am  trimis  cu  mai  multă  grijă,  ca,  atunci
când îl vedeţi din nou, să vă bucuraţi şi să fiu eu mai puţin
întristat .
29 Primiţi-l aşadar în Domnul, cu toată veselia, şi ţineţi în
onoare pe astfel de oameni .
30 Pentru că din cauza lucrării lui Cristos a fost el aproape
de moarte, neţinând la viaţa lui, ca să suplinească lipsa ser-
viciului vostru câtre mine .

Capitolul 3

ÎN final, fraţii mei, bucuraţi-vă în Domnul . Să vă scriu ace-

leaşi lucruri, într-adevăr, mie nu îmi este greu, iar vouă vă

este sigur .
2  Păziţi-vă  de  câini,  păziţi-vă  de  lucrători  răi,  păziţi-vă  de
scrijelaţi!
3 Fiindcă noi suntem circumcizia, cei care în duh ne închi-
năm lui Dumnezeu şi care ne bucurăm în Cristos Isus şi nu
avem încredere în carne .
4 ¶ Măcar că eu aş avea încredere şi în carne . Dacă un altul
gândeşte că are de ce să se încreadă în carne, eu mai mult;
5  Circumcis  a  opta  zi,  din  stirpea  lui  Israel,  din  tribul  lui
Beniamin, evreu dintre evrei; referitor la lege, fariseu;
6 Referitor la zel, persecutând biserica; referitor la dreptatea
care este în lege, găsit ireproşabil .
7 Dar lucrurile care erau câştiguri pentru mine, acelea le-am
socotit pierdere pentru Cristos .
8 Da, mai mult, şi socotesc toate lucrurile pierdere, din cauza
măreţiei cunoaşterii lui Cristos Isus, Domnul meu, pentru
care am suferit pierderea a toate şi le socotesc a fi gunoi, ca
să câştig pe Cristos,
9 Şi să fiu găsit în el, nu având propria mea dreptate, care este
din lege, ci aceea care este prin credinţa lui Cristos, drepta-
tea care este din Dumnezeu prin credinţă,
10 Ca eu să îl cunosc pe el şi puterea învierii lui şi părtăşia
suferinţelor lui, fiind făcut conform cu moartea lui,
11 Dacă ar fi posibil, cumva, să ajung la învierea morţilor .
12 Nu că am obţinut deja, sau că am fost făcut deja desăvâr-
şit; dar urmăresc, că poate prind aceea pentru care şi eu am
fost prins de Cristos Isus .
13 Fraţilor, eu nu mă socotesc pe mine însumi că am prins;
dar  fac  un  singur  lucru,  uitând  acele  lucruri  care  sunt  în
urmă şi întinzându-mă spre cele care sunt înainte,
14  Alerg  spre  ţintă  pentru  premiul  chemării  înalte  a  lui
Dumnezeu în Cristos Isus .
15  ¶  De  aceea  astfel  să  gândim  câţi  suntem  desăvârşiţi;  şi
dacă în ceva gândiţi altfel, Dumnezeu, chiar aceasta, vă va

revela .
16 Totuşi, la ceea ce noi am ajuns deja, să umblăm după ace-
eaşi regulă, să gândim acelaşi lucru .
17 Fraţilor, fiţi împreună urmaşi ai mei şi însemnaţi pe cei ce
umblă astfel, aşa cum ne aveţi pe noi ca exemplu .
18 (Fiindcă mulţi umblă, despre care adeseori v-am spus, şi
acum vă spun, chiar plângând, că sunt duşmanii crucii lui
Cristos,
19  Al  căror  sfârşit  este  nimicirea,  al  căror  Dumnezeu  este
pântecele lor şi a căror glorie este în ruşinea lor şi care gân-
desc lucrurile pământeşti) .
20 Fiindcă noi ne purtăm ca cetăţeni ai cerului, de unde şi
aşteptăm pe Salvatorul, Domnul Isus Cristos;
21 Care va schimba trupul nostru înjosit, pentru a-l face să
fie  conformat  trupului  său  glorios,  conform  lucrării  prin
care el este în stare chiar a-şi supune lui însuşi toate .

CApitoLuL 4

DE aceea, fraţii mei preaiubiţi şi mult doriţi, a mea bu-

curie şi coroană, staţi astfel tari în Domnul, preaiubiţii

mei!
2  Implor  pe  Euodia  şi  implor  pe  Sintichia  să  fie  în  aceeaşi
minte în Domnul .
3 Şi te rog şi pe tine, adevărat părtaş de jug, ajută acele fe-
mei  care  au  ostenit  împreună  cu  mine  în  evanghelie  şi  cu
Clement şi ceilalţi conlucrători ai mei, ale căror nume sunt
în cartea vieţii .
4  ¶  Bucuraţi-vă  totdeauna  în  Domnul!  Din  nou  spun:
Bucuraţi-vă!
5 Tuturor oamenilor să le fie cunoscută cumpătarea voastră .
Domnul este aproape .
6 Nu vă îngrijoraţi de nimic, ci, în toate, prin rugăciune şi
cerere cu mulţumire, faceţi cunoscute cererile voastre către
Dumnezeu .
7  Şi  pacea  lui  Dumnezeu,  care  întrece  orice  înţelegere,  va
păzi inimile şi minţile voastre prin Cristos Isus .
8 În final, fraţilor, toate cele ce sunt adevărate, toate cele one-
ste, toate cele drepte, toate cele pure, toate cele de iubit, toate
cele vorbite de bine, dacă este vreo virtute şi dacă este vreo
laudă, gândiţi-vă la acestea .
9 Cele pe care le-aţi şi învăţat şi primit şi auzit şi văzut în
mine, faceţi-le! Şi Dumnezeul păcii va fi cu voi .
10 ¶ Dar foarte mult m-am bucurat în Domnul, că acum în
sfârşit grija voastră pentru mine a înflorit din nou, grija pe
care o aveaţi şi înainte, dar vă lipsea ocazia .
11 Nu referitor la lipsă spun aceasta, fiindcă eu am învăţat ca
în orice stare sunt, să fiu mulţumit .
12 Ştiu deopotrivă să fiu umilit şi ştiu cum să abund; pretu-
tindeni şi în toate m-am deprins deopotrivă să fiu sătul şi să
fiu flămând, deopotrivă să abund şi să fiu în lipsă .
13 Pot toate prin Cristos, care mă întăreşte .
14 Totuşi, bine aţi făcut că aţi luat parte cu mine în necazul
meu .
15  Acum  voi,  filipenilor,  ştiţi  de  asemenea  că  la  începutul
evangheliei, când am plecat din Macedonia, nici o biserică
nu a avut comuniune cu mine referitor la dărnicie şi primire,
decât voi singuri .
16 Pentru că mi-aţi trimis chiar în Tesalonic, o dată şi încă o
dată, pentru nevoia mea .
17  Nu  pentru  că  doresc  un  dar,  dimpotrivă,  doresc  rodul
care să abunde în contul vostru .
18  Dar  am  totul  şi  abund;  sunt  îndestulat,  primind

666

Coloseni  2

prin  Epafrodit  cele  ce  au  fost  trimise  de  la  voi,  o  aro -
mă  a  mirosului  dulce,  un  sacrificiu  acceptat,  plăcut  lui
Dumnezeu .
19 Iar Dumnezeul meu va suplini toată nevoia voastră, con-
form bogăţiilor sale în glorie, prin Cristos Isus .
20  Acum  Dumnezeului  şi  Tatălui  nostru  fie  gloria  pentru

totdeauna şi întotdeauna! Amin .
21  Salutaţi  pe  fiecare  sfânt  în  Cristos  Isus .  Vă  salută  fraţii
care sunt cu mine .
22 Vă salută toţi sfinţii, mai ales cei din casa Cezarului .
23  Harul  Domnului  nostru  Isus  Cristos  fie  cu  voi  toţi .
Amin .

… Coloseni …

Capitolul 1

pAVEL, apostol al lui Isus Cristos prin voia lui Dumnezeu,

şi fratele Timotei,

2  Sfinţilor  şi  fraţilor  credincioşi  în  Cristos  care  sunt  în
Colose:  Har  vouă  şi  pace  de  la  Dumnezeu  Tatăl  nostru  şi
Domnul Isus Cristos .
3  ¶  Aducem  mulţumiri  lui  Dumnezeu  şi  Tatăl  Domnului
nostru Isus Cristos, rugându-ne totdeauna pentru voi,
4 De când am auzit de credinţa voastră în Cristos Isus şi de
dragostea voastră pentru toţi sfinţii,
5 Pentru speranţa care este păstrată pentru voi în cer, despre
care aţi auzit dinainte în cuvântul adevărului evangheliei,
6 Care a venit la voi ca şi în toată lumea, şi aduce rod, pre-
cum face şi în voi, din ziua în care aţi auzit-o şi aţi cunoscut
harul lui Dumnezeu în adevăr:
7 Precum aţi şi învăţat de la dragul nostru Epafra, împreu-
nă-rob cu noi, care este pentru voi un servitor credincios al
lui Cristos,
8 Care ne-a şi declarat dragostea voastră în Duhul .
9 ¶ Din această cauză şi noi, din ziua în care am auzit, nu
încetăm să ne rugăm pentru voi şi să dorim să fiţi umpluţi
cu cunoaşterea voii lui în toată înţelepciunea şi înţelegerea
spirituală,
10 Ca voi să umblaţi demni de Domnul spre toată plăcerea,
fiind roditori în fiecare lucrare bună şi crescând în cunoaş-
terea lui Dumnezeu;
11  Întăriţi  cu  toată  puterea,  conform  glorioasei  sale  tării,
spre toată răbdarea şi îndelunga răbdare cu bucurie;
12 Aducând mulţumiri Tatălui, care ne-a făcut demni de a fi
părtaşi moştenirii sfinţilor în lumină,
13 Care ne-a eliberat din puterea întunericului şi ne-a stră-
mutat în împărăţia Fiului său iubit,
14  În  care  avem  răscumpărarea  prin  sângele  lui,  iertarea
păcatelor,
15 ¶ Care este chipul Dumnezeului cel invizibil, întâiul năs-
cut din toată creaţia;
16 Pentru că de el au fost create toate lucrurile care sunt în
cer şi care sunt pe pământ, vizibile şi invizibile, fie tronuri,
fie domnii, fie principate, fie autorităţi: toate au fost create de
el şi pentru el .
17 Şi el este înaintea a toate şi prin el toate se menţin .
18 Şi el este capul trupului, al bisericii; el, care este începutul,
întâiul-născut dintre morţi, ca în toate să aibă întâietatea .

19  Fiindcă  a  plăcut  Tatălui  ca  în  el  să  locuiască  toată
plinătatea;
20 Şi, făcând pace prin sângele crucii lui, prin el să împace
toate pentru el; prin el, fie cele de pe pământ, fie în cer .
21 Şi voi, care aţi fost odată înstrăinaţi şi duşmani în mintea
voastră prin faptele rele, totuşi acum el v-a împăcat,
22  În  trupul  cărnii  lui,  prin  moarte,  pentru  a  vă  prezenta
sfinţi şi ireproşabili şi fără mustrare înaintea lui;
23 Dacă voi rămâneţi în credinţă, fiind întemeiaţi şi neclin-
tiţi şi neabătuţi de la speranţa evangheliei pe care aţi auzit-o,
care  a  fost  predicată  la  toată  creaţia  sub  cer,  căreia  îi  sunt
făcut servitor eu, Pavel,
24 ¶ Care acum mă bucur în suferinţele mele pentru voi şi
împlinesc ceea ce este în urma suferinţelor lui Cristos în car-
nea mea, pentru trupul său, care este biserica,
25 Pentru care am fost făcut servitor, conform administrării
lui Dumnezeu, care îmi este dată pentru voi, pentru a împli-
ni cuvântul lui Dumnezeu:
26 Misterul care fusese ascuns de secole şi de generaţii, dar
acum este arătat pe faţă sfinţilor lui,
27  Cărora  a  voit  Dumnezeu  să  le  facă  cunoscut  care  sunt
bogăţiile  gloriei  acestui  mister  printre  neamuri,  care  este
Cristos în voi, speranţa gloriei;
28 Pe care noi îl predicăm, avertizând fiecare om şi învăţând
pe fiecare om în toată înţelepciunea, pentru a putea înfăţişa
pe fiecare om desăvârşit în Cristos Isus,
29  Pentru  care  şi  eu  muncesc,  străduindu-mă  conform  cu
lucrarea lui, care lucrează în mine în putere .

CApitoLuL 2

FIINDCă doream să ştiţi ce mare luptă am pentru voi şi

pentru cei din Laodiceea şi pentru toţi câţi nu au văzut

faţa mea în carne,
2 Ca inimile lor să fie mângâiate, fiind strâns legate împre-
ună  în  dragoste  şi  spre  toate  bogăţiile  deplinei  asigurări  a
înţelegerii,  pentru  recunoaşterea  misterului  lui  Dumnezeu
şi al Tatălui şi al lui Cristos,
3  În  care  sunt  ascunse  toate  tezaurele  înţelepciunii  şi
cunoaşterii .
4 Şi spun aceasta, ca nu cumva cineva să vă înşele cu vorbe
amăgitoare .
5  Căci  cu  toate  că  sunt  absent  în  carne,  totuşi  sunt  cu  voi
în  duhul,  bucurându-mă  şi  văzând  ordinea  voastră  şi

667

Coloseni  4

neclintirea credinţei voastre în Cristos .
6  De  aceea,  aşa  cum  l-aţi  primit  pe  Cristos  Isus  Domnul,
umblaţi în el,
7 Fiind înrădăcinaţi şi zidiţi în el şi întemeiaţi în credinţă,
aşa cum aţi fost învăţaţi, abundând în ea cu mulţumiri .
8 Păziţi-vă ca nu cumva cineva să vă ia ca pradă prin filozofie
şi înşelătorie deşartă, conform tradiţiei oamenilor, conform
principiilor elementare ale lumii şi nu conform lui Cristos .
9 Căci în el locuieşte trupeşte toată plinătatea Dumnezeirii .
10 Şi voi sunteţi compleţi în el, care este capul a toată princi-
palitatea şi puterea .
11  În  care  şi  sunteţi  circumcişi  cu  circumcizia  făcută  fără
mâini,  în  dezbrăcarea  de  trupul  păcatelor  cărnii,  prin  cir-
cumcizia lui Cristos;
12 Fiind îngropaţi cu el în botez, în care sunteţi şi înviaţi cu
el prin credinţa lucrării lui Dumnezeu, care l-a înviat dintre
morţi .
13 Şi pe voi, fiind morţi în păcatele voastre şi în necircumci-
zia cărnii voastre, v-a făcut vii împreună cu el, iertându-vă
toate greşelile,
14  Ştergând  înscrisul  rânduielilor  împotriva  noastră,  care
era contrar nouă şi l-a luat din cale, pironindu-l pe crucea
lui;
15 Despuind principalităţi şi autorităţi, le-a făcut de ruşine
pe faţă, triumfând asupra lor în aceasta .
16 De aceea nu lăsaţi pe nimeni să vă judece datorită mân-
cării, sau datorită băuturii, sau în respectarea unei sărbători,
sau a lunii noi, sau a sabatelor,
17 Care sunt o umbră a lucrurilor care vor veni; dar trupul
este al lui Cristos .
18 ¶ Nimeni să nu vă priveze de răsplată într-o umilinţă vo-
ită şi închinare la îngeri, vârându-se în cele pe care nu le-a
văzut, îngâmfat fără motiv prin mintea lui carnală,
19 Şi neţinându-se Capul, din care tot trupul, prin încheie-
turi şi ligamente, având hrană servită şi strâns legat împreu-
nă, creşte cu creşterea lui Dumnezeu .
20 ¶ Atunci, dacă sunteţi morţi împreună cu Cristos faţă de
principiile elementare ale lumii, de ce, ca şi cum aţi trăi în
lume, vă supuneţi rânduielilor,
21 (Nu atinge; nu gusta; nu mânui;
22 Care sunt toate pentru distrugere odată cu întrebuinţa-
rea), după poruncile şi doctrinele oamenilor?
23 Lucruri care, într-adevăr, au o aparenţă de înţelepciune
într-o  închinare  la  propria  voinţă  şi  umilinţă  şi  neglijarea
trupului, nefiind vreo onoare în satisfacerea cărnii .

CApitoLuL 3

DACă voi, aşadar, aţi fost înviaţi împreună cu Cristos,

căutaţi lucrurile de sus, unde Cristos şade la dreapta lui

Dumnezeu .
2 Puneţi-vă dragoste în cele de sus, nu în cele de pe pământ .
3 Fiindcă sunteţi morţi şi viaţa voastră este ascunsă împreu-
nă cu Cristos în Dumnezeu .
4 Când Cristos, care este viaţa noastră, se va arăta, atunci şi
voi vă veţi arăta cu el în glorie .
5 ¶ De aceea ucideţi membrele voastre care sunt pe pământ:
curvie, necurăţie, pasiune necumpătată, poftă vătămătoare
şi lăcomie, ceea ce este idolatrie,
6 Fiindcă din cauza acestora vine furia lui Dumnezeu peste
copiii neobedienţei,
7 În care aţi umblat şi voi odată, când aţi trăit în ele .
8  Dar  acum,  puneţi  deoparte  şi  voi  toate  acestea:  mânie,

furie, răutate, blasfemie, vorbire murdară din gura voastră .
9  Nu  vă  minţiţi  unii  pe  alţii,  văzând  că  v-aţi  despuiat  de
omul cel vechi cu faptele lui,
10 Şi v-aţi îmbrăcat cu omul cel nou, care se înnoieşte în cu-
noaştere după chipul celui ce l-a creat;
11 Unde nu este nici grec, nici iudeu, nici circumcizie, nici
necircumcizie, barbar, scit, rob sau liber, ci Cristos este totul
şi în toate .
12 Îmbrăcaţi-vă de aceea ca şi aleşii lui Dumnezeu, sfinţi şi
preaiubiţi, cu adâncuri ale îndurărilor, bunătate, umilinţă a
minţii, blândeţe, îndelungă răbdare,
13  Răbdând  unii  altora  şi  iertând  unii  altora,  dacă  cineva
are o plângere împotriva cuiva, aşa cum şi Cristos v-a iertat
vouă, faceţi şi voi la fel .
14 Iar peste toate acestea, îmbrăcaţi dragoste creştină, care
este legătura desăvârşirii .
15 Şi lăsaţi pacea lui Dumnezeu să conducă în inimile voas-
tre,  la  care  aţi  şi  fost  chemaţi  într-un  singur  trup,  şi  fiţi
mulţumitori .
16 Lăsaţi Cuvântul lui Cristos să locuiască abundent în voi,
în  toată  înţelepciunea,  învăţându-vă  şi  sfătuindu-vă  unii
pe  alţii  cu  psalmi  şi  imnuri  şi  cântări  spirituale,  cântând
Domnului cu har în inimile voastre .
17 Şi tot ce faceţi în cuvânt sau în faptă, faceţi toate în nu-
mele Domnului Isus, aducând mulţumiri lui Dumnezeu şi
Tatălui prin el .
18 ¶ Soţiilor, supuneţi-vă propriilor voştri soţi, aşa cum este
cuvenit în Domnul .
19  Soţilor,  iubiţi-vă  soţiile  voastre  şi  nu  fiţi  cu  amărăciune
faţă de ele .
20  Copiilor,  ascultaţi  de  părinţii  voştri  în  toate,  fiindcă
aceasta este plăcut Domnului .
21 Taţilor, nu vă provocaţi copiii la mânie, ca nu cumva să
se descurajeze .
22  ¶  Robilor,  ascultaţi  de  stăpânii  voştri  în  toate  conform
cărnii, nu cu servire de ochii lor, ca cei ce plac oamenilor, ci
în simplitatea inimii, temându-vă de Dumnezeu;
23  Şi  orice  faceţi,  faceţi  din  suflet,  ca  Domnului  şi  nu  ca
oamenilor .
24  Ştiind  că  de  la  Domnul  veţi  primi  răsplata  moştenirii,
căci Domnului Cristos îi serviţi .
25 Dar cel ce face nedreptate va primi pentru nedreptatea pe
care a făcut-o; şi părtinire nu este .

CApitoLuL 4

STăPâNILOR, daţi robilor voştri ce este drept şi echitabil,

ştiind că şi voi aveţi un Stăpân în cer .

2  ¶  Continuaţi  în  rugăciune  şi  vegheaţi  în  aceasta  cu
mulţumire,
3  În  acelaşi  timp  rugându-vă  şi  pentru  noi,  ca  Dumnezeu
să  ne  deschidă  o  uşă  a  rostirii,  pentru  a  vorbi  misterul  lui
Cristos, pentru care şi sunt în lanţuri,
4 Ca să îl fac cunoscut, aşa cum ar trebui eu să vorbesc .
5 ¶ Umblaţi în înţelepciune faţă de cei de afară, răscumpă-
rând timpul .
6 Vorbirea voastră să fie totdeauna cu har, dreasă cu sare, ca
să ştiţi cum ar trebui să răspundeţi fiecărui om .
7 ¶ Toate  cele  în  legătură  cu  mine,  vi  le  va  face  cunoscute
Tihic, fratele preaiubit şi credincios servitor şi împreună-rob
în Domnul,
8 Pe care vi l-am trimis pentru acelaşi scop, ca să ştie starea
voastră şi să vă mângâie inimile,

668

1 Tesaloniceni  2

9  Împreună  cu  Onisim,  un  frate  de  încredere  şi  preaiubit,
care  este  dintre  voi .  Ei  vă  vor  face  cunoscute  toate  cele  de
aici .
10 Vă salută Aristarh, părtaşul meu de închisoare, şi Marcu,
fiul surorii lui Barnaba (referitor la care aţi primit porunci:
dacă vine la voi, primiţi-l),
11 Şi Isus, cel numit Iustus, care sunt din circumcizie . Doar
aceştia  sunt  conlucrători  pentru  împărăţia  lui  Dumnezeu,
care mi-au fost mângâiere .
12 Vă salută Epafra, care este dintre voi, rob al lui Cristos, tot-
deauna străduindu-se pentru voi în rugăciuni, ca să staţi în
picioare desăvârşiţi şi compleţi în toată voia lui Dumnezeu .

13 Fiindcă aduc mărturie despre el că are mare zel faţă de voi
şi pentru cei în Laodiceea şi în Hierapole .
14 Vă salută Luca, doctorul preaiubit, şi Dima .
15 Salutaţi pe fraţii care sunt în Laodiceea şi pe Nimfan şi
biserica din casa lui .
16 Şi când această epistolă este citită printre voi, faceţi aşa
încât  să  fie  citită  şi  în  biserica  laodiceenilor;  şi  voi  tot  aşa,
citiţi epistola din Laodiceea .
17 Şi spuneţi lui Arhip: Ia seama la serviciul pe care l-ai pri-
mit în Domnul, ca să îl împlineşti .
18 Salutarea este de mâna mea, Pavel . Amintiţi-vă de lanţu-
rile mele . Harul fie cu voi . Amin .

… 1 Tesaloniceni …

Capitolul 1

pAVEL şi Silvan şi Timotei, bisericii tesalonicenilor care

este în Dumnezeu Tatăl şi în Domnul Isus Cristos: Har
vouă şi pace, de la Dumnezeu Tatăl nostru şi Domnul Isus
Cristos .
2 ¶ Aducem mulţumiri totdeauna lui Dumnezeu pentru voi
toţi, făcând menţiune despre voi în rugăciunile noastre,
3  Amintind  neîncetat  lucrarea  credinţei  voastre  şi  mun-
ca  dragostei  şi  răbdarea  speranţei  în  Domnul  nostru  Isus
Cristos, înaintea Dumnezeului şi Tatălui nostru,
4 Ştiind, iubiţi fraţi, alegerea voastră de către Dumnezeu .
5 Pentru că evanghelia noastră nu a venit la voi doar în cu-
vânt, ci şi în putere şi în Duhul Sfânt şi în multă asigurare,
aşa  cum  ştiţi  ce  fel  de  oameni  am  fost  printre  voi,  pentru
voi .
6 Şi voi aţi devenit urmaşi ai noştri şi ai Domnului, primind
cuvântul în mult necaz, cu bucuria Duhului Sfânt,
7 Încât v-aţi făcut exemple tuturor celor ce cred, în Macedonia
şi Ahaia .
8 Fiindcă de la voi a răsunat cuvântul Domnului, nu numai
în Macedonia şi Ahaia, ci de asemenea, în fiecare loc, cre-
dinţa  voastră  către  Dumnezeu  este  răspândită,  astfel  încât
nu este nevoie să spunem noi ceva .
9 Fiindcă ei înşişi au vestit despre noi ce fel de intrare am
avut la voi şi cum v-aţi întors la Dumnezeu de la idoli, pen-
tru a servi Dumnezeului viu şi adevărat,
10 Şi pentru a-l aştepta pe Fiul lui din cer, pe care l-a învi-
at dintre morţi, pe Isus, care ne-a scăpat de la furia care va
veni .

CApitoLuL 2

că nu a fost în zadar;

FIINDCă voi înşivă, fraţilor, ştiţi intrarea noastră la voi,

2 Dar şi după ce am suferit înainte şi am fost ocărâţi, precum
ştiţi, în Filipi, am fost cutezători în Dumnezeul nostru să vă
vorbim evanghelia lui Dumnezeu cu multă luptă .
3 Fiindcă îndemnul nostru nu a fost din înşelăciune, nici din
necurăţie, nici în viclenie,
4 Ci, aşa cum am fost aprobaţi de Dumnezeu a fi încredinţaţi

cu evanghelia, chiar aşa vorbim; nu ca plăcând oamenilor, ci
lui Dumnezeu, care încearcă inimile noastre .
5 ¶ Fiindcă niciodată nu am folosit cuvinte linguşitoare, pre-
cum ştiţi, nici o manta ce ascunde lăcomia; Dumnezeu este
martor;
6 Nici nu am căutat glorie de la oameni, nici de la voi, nici
de  la  alţii,  când  am  fi  putut  fi  o  greutate  ca  apostoli  ai  lui
Cristos .
7 Ci am fost blânzi în mijlocul vostru, chiar aşa cum o dăda-
că se îngrijeşte cu afecţiune de copiii ei .
8 Astfel, tânjind cu dragoste după voi, eram gata să vă îm-
părtăşim nu doar evanghelia lui Dumnezeu, ci şi propriile
noastre suflete, pentru că ne eraţi preaiubiţi .
9  Fiindcă  vă  amintiţi,  fraţilor,  munca  şi  durerea  noastră,
căci, muncind noapte şi zi, deoarece nu doream să fim îm-
povărători nici unuia dintre voi, v-am predicat noi evanghe-
lia lui Dumnezeu .
10 ¶ Voi sunteţi martori şi Dumnezeu la fel, cât de sfânt şi
corect  şi  ireproşabil  ne-am  comportat  printre  voi,  cei  care
credeţi;
11  Chiar  aşa,  ştiţi  cum  v-am  îndemnat  şi  mângâiat  şi  am
adus mărturie fiecăruia dintre voi, ca un tată copiilor lui,
12  Ca  să  umblaţi  demn  de  Dumnezeu,  care  v-a  chemat  la
împărăţia şi gloria sa .
13  ¶  Din  această  cauză  şi  mulţumim  lui  Dumnezeu  neîn-
cetat, deoarece, când aţi primit cuvântul lui Dumnezeu pe
care l-aţi auzit de la noi, aţi primit nu cuvântul oamenilor,
ci, aşa cum este în adevăr, cuvântul lui Dumnezeu, care lu-
crează cu putere şi în voi care credeţi .
14 Fiindcă voi, fraţilor, v-aţi făcut urmaşi ai adunărilor lui
Dumnezeu, care, în Iudeea, sunt în Cristos Isus; pentru că
şi voi aţi suferit aceleaşi lucruri de la concetăţenii voştri, ca
şi ei de la iudei,
15 Care, deopotrivă, au ucis pe Domnul Isus şi pe propriii
lor  profeţi  şi  ne-au  persecutat;  şi  nu  plac  lui  Dumnezeu  şi
sunt împotriva tuturor oamenilor,
16 Oprindu-ne să vorbim neamurilor ca să fie salvate, pentru
a umple complet măsura păcatele lor totdeauna, căci furia a
venit peste ei pe deplin .

669

1 Tesaloniceni  5

17  Dar  noi,  fraţilor,  fiind  luaţi  de  la  voi  pentru  un  timp
scurt,  în  înfăţişare,  nu  în  inimă,  cu  mare  dorinţă,  ne-am
străduit tot mai mult să vă vedem faţa .
18 De aceea am fi voit să venim la voi, chiar eu, Pavel, o dată
şi încă o dată; dar Satan ne-a împiedicat .
19 Fiindcă ce este speranţa noastră, sau bucuria, sau coroana
bucuriei? Nu sunteţi chiar voi în prezenţa Domnului nostru
Isus Cristos la venirea sa?
20 Fiindcă voi sunteţi gloria şi bucuria noastră .

CApitoLuL 3

DE aceea, când noi nu am mai putut răbda, am gândit că

ar fi bine să fim lăsaţi în Atena singuri;

2  Şi  am  trimis  pe  Timotei,  fratele  nostru  şi  servitor  al  lui
Dumnezeu şi conlucrătorul nostru în evanghelia lui Cristos,
pentru  a  vă  întări  şi  a  vă  mângâia  referitor  la  credinţa
voastră,
3 Ca nimeni să nu fie clătinat de aceste nenorociri, fiindcă
ştiţi voi înşivă că pentru aceasta suntem rânduiţi .
4 Căci, de fapt, când eram cu voi, v-am spus dinainte că
vom  avea  de  suferit  necaz,  aşa  cum  s-a  şi  întâmplat  şi
ştiţi .
5  Din  această  cauză,  când  eu  nu  am  mai  putut  răbda,  am
trimis pentru a cunoaşte credinţa voastră, ca nu cumva ispi-
titorul să vă ispitească şi munca noastră să fie în zadar .
6 Dar acum, când Timotei a venit de la voi la noi şi ne-a adus
veşti bune ale credinţei voastre şi ale dragostei creştine şi că
aveţi o amintire bună despre noi întotdeauna, dorind aprins
să ne vedeţi, precum şi noi pe voi .
7  Din  această  cauză,  fraţilor,  ne-am  mângâiat  în  legătură
cu voi în tot necazul şi strâmtorarea noastră, prin credinţa
voastră,
8 Pentru că acum trăim, dacă voi staţi neclintiţi în Domnul .
9 ¶ Fiindcă ce mulţumiri putem întoarce lui Dumnezeu pen-
tru voi, pentru toată bucuria cu care ne bucurăm pentru voi
înaintea Dumnezeului nostru,
10 Rugându-ne foarte mult noapte şi zi, ca să vă vedem faţa şi
să desăvârşim ceea ce lipseşte credinţei voastre?
11 Iar Dumnezeu însuşi şi Tatăl nostru şi Domnul nostru,
Isus Cristos, să ne îndrepte calea spre voi .
12 Iar Domnul să vă facă să creşteţi şi să abundaţi în dragos-
te unii pentru alţii şi pentru toţi, precum şi noi pentru voi,
13  Ca  să  vă  întărească  inimile  să  fie  ireproşabile  în  sfinţe-
nie  înaintea  lui  Dumnezeu,  adică  Tatăl  nostru,  la  venirea
Domnului nostru Isus Cristos cu toţi sfinţii săi .

CApitoLuL 4

MAI mult, atunci, fraţilor, vă implorăm şi vă îndemnăm

prin Domnul Isus, că aşa cum aţi primit de la noi cum
ar trebui să umblaţi şi să plăceţi lui Dumnezeu, aşa să sporiţi
din ce în ce mai mult .
2 Căci ştiţi ce porunci v-am dat prin Domnul Isus .
3  Fiindcă  aceasta  este  voia  lui  Dumnezeu,  adică  sfinţirea
voastră, să vă abţineţi de la curvie;
4 Fiecare dintre voi să ştie cum să îşi stăpânească vasul în
sfinţire şi onoare;
5 Nu în patima poftei, aşa ca neamurile care nu îl cunosc pe
Dumnezeu,
6 Ca nici unul să nu meargă prea departe şi să înşele pe fra-
tele său în orice lucru; pentru că Domnul este răzbunătorul
pentru toate acestea, precum v-am şi prevenit şi adeverit .
7  Fiindcă  Dumnezeu  nu  ne-a  chemat  la  necurăţie,  ci  la

sfinţire .
8 Aşa că cel ce dispreţuieşte, nu pe om dispreţuieşte, ci pe
Dumnezeu, care ne-a şi dat Duhul său sfânt .
9 ¶ Dar referitor la dragostea frăţească nu aveţi nevoie să vă
scriu, fiindcă voi înşivă sunteţi învăţaţi de Dumnezeu să vă
iubiţi unii pe alţii .
10 Şi, într-adevăr, faceţi aceasta pentru toţi fraţii care sunt în
toată Macedonia; dar vă implorăm, fraţilor, să sporiţi din ce
în ce mai mult,
11 ¶ Şi să vă străduiţi a sta liniştiţi şi a face cele ale voastre şi a
lucra cu propriile voastre mâini, aşa cum v-am poruncit,
12 Ca să umblaţi onest faţă de cei de afară şi să nu aveţi lipsă
de nimic .
13 ¶ Dar nu voiesc să fiţi neştiutori, fraţilor, referitor la cei
adormiţi,  ca  nu  cumva  să  vă  întristaţi,  întocmai  ca  ceilalţi
care nu au speranţă .
14 Căci, dacă credem că Isus a murit şi a înviat, tot aşa, pe cei
ce dorm în Isus, Dumnezeu îi va aduce cu el,
15 Fiindcă aceasta vă spunem prin cuvântul Domnului, că
noi, care suntem vii şi rămânem până la venirea Domnului,
nu o vom lua nicidecum înaintea celor adormiţi,
16 Fiindcă însuşi Domnul va coborî din cer cu un strigăt, cu
vocea arhanghelului şi cu trâmbiţa lui Dumnezeu, şi morţii
în Cristos se vor scula primii;
17 După aceea noi, care suntem vii şi rămânem, vom fi răpiţi
împreună cu ei în nori să întâmpinăm pe Domnul în văzduh
şi astfel vom fi întotdeauna cu Domnul .
18 De aceea, mângâiaţi-vă unii pe alţii cu aceste cuvinte .

CApitoLuL 5

voie să vă scriu .

DAR despre timpuri şi anotimpuri, fraţilor, nu aveţi ne-

2 Fiindcă voi înşivă ştiţi foarte bine că ziua Domnului vine
astfel ca un hoţ în noapte .
3 Fiindcă atunci când ei spun: Pace şi siguranţă; atunci, pe
neaşteptate, vine nimicirea peste ei, ca durerile naşterii peste
cea însărcinată; şi nicidecum nu vor scăpa .
4  Dar  voi,  fraţilor,  nu  sunteţi  în  întuneric,  pentru  ca  ziua
aceea să vă apuce ca un hoţ .
5 Voi toţi sunteţi copii ai luminii şi copii ai zilei; nu suntem
ai nopţii, nici ai întunericului .
6 De aceea să nu dormim, ca ceilalţi, ci să veghem şi să fim
vigilenţi .
7 Fiindcă cei ce dorm, dorm noaptea, şi cei ce sunt beţi, sunt
beţi noaptea .
8 Dar noi, care suntem ai zilei, să fim vigilenţi, îmbrăcându-
ne cu platoşa credinţei şi a dragostei, şi drept coif, speranţa
salvării .
9 Pentru că Dumnezeu nu ne-a rânduit la furie, ci la obţine-
rea salvării prin Domnul nostru Isus Cristos,
10 Care a murit pentru noi, pentru ca, fie veghem, fie dor-
mim, să trăim împreună cu el .
11 De aceea mângâiaţi-vă unii pe alţii şi edificaţi-vă unul pe
altul, chiar aşa cum şi faceţi .
12 ¶ Şi vă implorăm, fraţilor, să cunoaşteţi pe cei care muncesc
printre voi şi sunt peste voi în Domnul şi vă avertizează;
13 Şi să îi stimaţi foarte mult în dragoste datorită lucrării lor .
Trăiţi în pace între voi .
14 Acum, vă îndemnăm, fraţilor, avertizaţi pe cei insubor-
donaţi, mângâiaţi pe cei slabi de minte, sprijiniţi pe cei slabi,
fiţi îndelung-răbdători faţă de toţi .
15 Vedeţi ca nimeni să nu întoarcă rău pentru rău cuiva, ci

670

2 Tesaloniceni  2

totdeauna urmăriţi ceea ce este bine, deopotrivă între voi şi
pentru toţi .
16 Bucuraţi-vă totdeauna .
17 Rugaţi-vă fără încetare .
18  Aduceţi  mulţumiri  în  fiecare  lucru,  fiindcă  aceasta  este
voia lui Dumnezeu, în Cristos Isus, pentru voi .
19 Nu stingeţi Duhul .
20 Nu dispreţuiţi profeţirile .
21 Cercetaţi toate lucrurile, ţineţi strâns ce este bun .
22 Abţineţi-vă de la orice manifestare a răului .

23 Şi însuşi Dumnezeul păcii să vă sfinţească complet; şi în-
tregul vostru duh şi suflet şi trup, să fie păstrate ireproşabile
până la venirea Domnului nostru Isus Cristos .
24  Credincios  este  cel  care  vă  cheamă,  care  va  şi  face
aceasta .
25 Fraţilor, rugaţi-vă pentru noi .
26 Salutaţi pe toţi fraţii cu o sărutare sfântă .
27  Vă  conjur  prin  Domnul  ca  această  epistolă  să  fie  citită
tuturor fraţilor sfinţi .
28 Harul Domnului nostru Isus Cristos fie cu voi . Amin .

… 2 Tesaloniceni …

Capitolul 1

pAVEL  şi  Silvan  şi  Timotei,  bisericii  tesalonicenilor  în

Dumnezeu, Tatăl nostru, şi în Domnul Isus Cristos:
2  Har  vouă  şi  pace  de  la  Dumnezeu,  Tatăl  nostru,  şi  de  la
Domnul Isus Cristos .
3  ¶  Suntem  datori  să  mulţumim  lui  Dumnezeu  totdeauna
pentru  voi,  fraţilor,  aşa  cum  se  cuvine,  deoarece  credinţa
voastră creşte peste măsură şi dragostea creştină a fiecăruia
dintre voi toţi, pentru ceilalţi, abundă;
4  Aşa  că  noi  înşine  ne  lăudăm  cu  voi  în  bisericile  lui
Dumnezeu, pentru răbdarea voastră şi credinţa în toate per-
secuţiile şi necazurile voastre pe care le înduraţi;
5  O  dovadă  vizibilă  a  dreptei  judecăţi  a  lui  Dumnezeu,  că
sunteţi socotiţi demni de împărăţia lui Dumnezeu, pentru
care şi suferiţi,
6 Văzând că este un lucru drept la Dumnezeu să răsplătească
cu necaz celor ce vă tulbură;
7 Şi vouă, care sunteţi tulburaţi, odihnă cu noi, când Domnul
Isus va fi revelat din cer cu îngerii săi puternici,
8  În  flacăra  focului,  dând  pedeapsă  celor  ce  nu  cunosc  pe
Dumnezeu  şi  nu  ascultă  de  evanghelia  Domnului  nostru
Isus Cristos;
9  Care  vor  fi  pedepsiţi  cu  nimicirea  veşnică  de  la  faţa
Domnului şi de la gloria tăriei sale;
10 Când va veni să fie glorificat în sfinţii săi şi să fie admirat
în acea zi în toţi cei ce cred în el, pentru că mărturia noastră
printre voi a fost crezută .
11  Pentru  aceasta  ne  şi  rugăm  totdeauna  pentru  voi,  ca
Dumnezeul nostru să vă socotească demni de această che-
mare şi să împlinească toată plăcerea bunătăţii sale şi lucra-
rea credinţei cu putere,
12 Astfel încât numele Domnului nostru Isus Cristos să fie
glorificat în voi şi voi în el, conform harului Dumnezeului
nostru şi al Domnului Isus Cristos .

CApitoLuL 2

ŞI  vă  implorăm,  fraţilor,  referitor  la  venirea  Domnului

nostru Isus Cristos şi adunarea noastră la el,

2 Ca voi să nu vă lăsaţi repede clătinaţi în minte, nici tulbu-
raţi, nici prin duh, nici prin cuvânt, nici prin epistolă ca de
la noi, de parcă ziua lui Cristos este aici .
3 ¶ Nimeni să nu vă înşele în nici un fel, pentru că ziua aceea
nu va veni înainte să vină o apostazie şi să fie revelat omul
păcatului, fiul pieirii,
4 ¶ Care se opune şi se înalţă pe el însuşi peste tot ce este nu-
mit Dumnezeu sau lucru ce este demn de închinare; aşa că el,
ca Dumnezeu, şade în templul lui Dumnezeu, arătându-se
pe el însuşi că este Dumnezeu .
5 ¶ Nu vă amintiţi că, atunci când încă eram cu voi, v-am
spus acestea?
6 Şi acum ştiţi ce îl opreşte ca să fie revelat el la timpul său .
7 Fiindcă misterul nelegiuirii lucrează deja, numai că cel ce
îl opreşte acum îl va opri până când va fi luat din cale .
8 Şi atunci va fi revelat acel Nelegiuit, pe care Domnul îl va
mistui cu duhul gurii sale şi îl va nimici cu strălucirea veni-
rii sale,
9 Cel nelegiuit, a cărui venire este după lucrarea lui Satan, cu
toată puterea şi semnele şi minunile mincinoase,
10 ¶ Şi cu toată înşelătoria nedreptăţii în cei ce pier, pentru
că nu au primit dragostea adevărului, ca să fie salvaţi .
11 Şi din această cauză Dumnezeu le va trimite o puternică
înşelăciune, ca ei să creadă o minciună,
12Pentru a fi damnaţi toţi cei ce nu au crezut adevărul ci şi-
au găsit plăcerea în nedreptate .
13 ¶ Dar noi suntem datori să aducem totdeauna mulţumiri
lui Dumnezeu pentru voi, fraţi iubiţi de Domnul, pentru că
Dumnezeu v-a ales de la început pentru salvare prin sfinţi-
rea Duhului şi credinţa adevărului,
14 La care v-a chemat prin evanghelia noastră, pentru obţi-
nerea gloriei Domnului nostru, Isus Cristos .
15 De aceea, fraţilor, staţi neclintiţi şi ţineţi tradiţiile pe care
le-aţi învăţat, fie prin cuvânt, fie prin epistola noastră .
16 Iar însuşi Domnul nostru Isus Cristos şi Dumnezeu, adi-
că Tatăl nostru, care ne-a iubit şi ne-a dat mângâiere veşnică
şi bună speranţă prin har,
17 Să vă mângâie inimile şi să vă întărească în fiecare cuvânt

671

1 Timotei  1

bun şi lucrare .

CApitoLuL 3

ÎN  final,  fraţilor,  rugaţi-vă  pentru  noi,  pentru  ca  al

Domnului cuvânt să curgă liber şi să fie glorificat, aşa cum

şi este cu voi,
2 Şi ca să fim scăpaţi de oamenii iraţionali şi stricaţi, fiindcă
nu toţi au credinţă .
3 Dar credincios este Domnul, care vă va întări şi vă va păzi
de rău .
4 Şi avem încredere în Domnul în ce vă priveşte, că deopotri-
vă faceţi şi veţi face cele ce vă poruncim .
5  Iar  Domnul  să  vă  îndrepte  inimile  la  dragostea  lui
Dumnezeu şi la aşteptarea răbdătoare a lui Cristos .
6 ¶ Şi vă poruncim, fraţilor, în numele Domnului nostru Isus
Cristos, să vă îndepărtaţi de fiecare frate care umblă în neo-
rânduială şi nu după tradiţia pe care aţi primit-o de la noi .
7 Fiindcă voi înşivă ştiţi cum ar trebui să ne urmaţi, pentru
că nu ne-am comportat în neorânduială printre voi .
8  Nici  nu  am  mâncat  pâinea  de  la  cineva  în  zadar,  ci  am
lucrat  cu  osteneală  şi  durere  noapte  şi  zi,  ca  să  nu  fim

împovărători nici unuia dintre voi,
9 Nu pentru că nu avem putere, ci ca să ne facem un exemplu
vouă, pentru a ne urma .
10 Căci şi în timp ce eram cu voi, aceasta vă porunceam, că,
dacă cineva refuză să lucreze, nici să nu mănânce .
11 Fiindcă noi am auzit că sunt printre voi unii care umblă
în neorânduială, fără să lucreze deloc, ci sunt băgăreţi .
12 Iar celor ce sunt astfel le poruncim şi îi îndemnăm prin
Domnul  nostru,  Isus  Cristos,  să  lucreze  în  linişte  şi  să  îşi
mănânce propria pâine .
13 Dar voi, fraţilor, nu vă descurajaţi în facerea binelui .
14  Iar  dacă  vreunul  nu  ascultă  de  cuvântul  nostru,  prin
această epistolă, însemnaţi-l pe acel om şi nu vă însoţiţi cu
el, ca să fie ruşinat .
15 Însă nu îl socotiţi ca duşman, ci avertizaţi-l ca frate .
16 ¶ Şi însuşi Domnul păcii să vă dea pace întotdeauna în
orice fel . Domnul fie cu voi toţi .
17 Salutarea lui Pavel cu mâna mea, care este semnul în fie-
care epistolă: aşa scriu .
18  Harul  Domnului  nostru,  Isus  Cristos,  fie  cu  voi  toţi .
Amin .

… 1 Timotei …

Capitolul 1

pAVEL,  apostol  al  lui  Isus  Cristos  prin  porunca  lui

Dumnezeu,  Salvatorul  nostru  şi  a  Domnului  Isus

Cristos, speranţa noastră,
2  Lui  Timotei,  adevăratul  meu  fiu  în  credinţă:  Har,  milă
şi  pace  de  la  Dumnezeu  Tatăl  nostru  şi  de  la  Isus  Cristos,
Domnul nostru .
3 ¶ Aşa cum te-am implorat, când am plecat în Macedonia,
să rămâi în Efes, ca să porunceşti unora să nu înveţe pe alţii
o doctrină diferită,
4 Nici să nu dea atenţie la fabulaţii şi la genealogii intermi-
nabile, care mai degrabă servesc întrebărilor, nu edificarea
dumnezeiască ce este în credinţă .
5  Acum,  scopul  poruncii  este  dragostea  creştină  dintr-o
inimă  pură  şi  dintr-o  conştiinţă  bună  şi  dintr-o  credinţă
neprefăcută,
6  De  la  care  unii,  rătăcindu-se,  s-au  abătut  spre  vorbărie
deşartă,
7  Dorind  a  fi  învăţători  ai  legii,  neînţelegând  nici  cele  ce
spun, nici cele ce afirmă cu tărie .
8 Dar ştim că legea este bună, dacă cineva o foloseşte în mod
legiuit,
9 Ştiind aceasta, că legea nu este făcută pentru cel drept, ci
pentru cei fără de lege şi neobedienţi, pentru cei neevlavi-
oşi şi păcătoşi, pentru oameni fără sfinţenie şi profani, pen-
tru  ucigaşi  de  taţi  şi  ucigaşi  de  mame,  pentru  ucigaşi  de
oameni,
10  Pentru  curvari,  pentru  sodomiţi,  pentru  răpitori  de

oameni, pentru mincinoşi, pentru cei ce jură fals şi orice alt-
ceva ar fi împotriva doctrinei sănătoase;
11  Conform  cu  glorioasa  evanghelie  a  binecuvântatului
Dumnezeu, cu care am fost încredinţat .
12  ¶  Şi  mulţumesc  lui  Cristos  Isus,  Domnul  nostru,  celui
care m-a întărit, în aceea că m-a socotit credincios, punân-
du-mă în serviciu;
13 Eu, cel care mai înainte eram blasfemiator şi persecutor
şi insultător; dar am obţinut milă, pentru că am lucrat din
ignoranţă în necredinţă .
14 Şi harul Domnului nostru a fost peste măsură de abun-
dent cu credinţa şi dragostea care este în Cristos Isus .
15 Acesta este un cuvânt de încredere şi demn de toată ac-
ceptarea: Cristos Isus a venit în lume să salveze pe păcătoşi,
dintre care cel dintâi sunt eu .
16 Totuşi, de aceea am obţinut milă, pentru ca mai întâi în
mine, Isus Cristos să arate toată îndelunga răbdare, pentru a
fi un model celor ce, de aici înainte, îl vor crede pe el pentru
viaţă veşnică .
17  Iar  Împăratului  etern,  nemuritor,  invizibil,  singurul
Dumnezeu  înţelept,  a  lui  fie  onoarea  şi  gloria  pentru  tot-
deauna şi întotdeauna . Amin .
18  ¶  Porunca  această  ţi-o  încredinţez,  Timotei,  fiule,  con-
form profeţiilor care s-au făcut mai înainte despre tine, ca
prin ele să te războieşti războiul cel bun,
19 Ţinând credinţa şi o conştiinţă bună, pe care unii le-au
lepădat, şi referitor la credinţă au naufragiat;
20 Dintre aceştia sunt Himeneu şi Alexandru, pe care i-am

672

1 Timotei  5

dat lui Satan, ca să înveţe să nu blasfemieze .

Capitolul 2

DE aceea vă îndemn ca înainte de toate să se facă cereri,

rugăciuni, mijlociri şi mulţumiri pentru toţi oamenii;

2 Pentru împăraţi şi pentru toţi cei ce sunt în autoritate; ca
să putem duce o viaţă liniştită şi paşnică în toată evlavia şi
onestitatea .
3  Fiindcă  acest  lucru  este  bun  şi  bine  primit  înaintea  lui
Dumnezeu, Salvatorul nostru;
4 Care doreşte ca toţi oamenii să fie salvaţi şi să vină la cu-
noaşterea adevărului .
5 Fiindcă este un singur Dumnezeu şi un singur mijlocitor
între Dumnezeu şi oameni, omul Cristos Isus,
6 Care s-a dat pe sine însuşi răscumpărare pentru toţi, ca să
fie mărturisit la timpul cuvenit .
7  Pentru  care  eu  sunt  rânduit  predicator  şi  apostol  (spun
adevărul  în  Cristos,  nu  mint),  învăţător  al  neamurilor  în
credinţă şi adevăr .
8 De aceea doresc ca bărbaţii să se roage în tot locul, ridi-
când mâini sfinte, fără furie şi fără îndoială .
9 ¶ Şi în acelaşi fel, rânduiesc ca femeile să se înfrumuseţeze
ordonat, în haine decente, cu sfială şi sobrietate, nu cu păr
împletit, sau cu aur sau cu perle sau cu haine scumpe,
10 Ci cu fapte bune (ceea ce se cuvine femeilor care susţin că
sunt evlavioase) .
11 Femeia să înveţe în tăcere, cu toată supunerea .
12  Dar  nu  permit  femeii  să  înveţe  pe  altul,  nici  să  exercite
autoritate asupra bărbatului, ci să stea în tăcere .
13 Fiindcă întâi a fost format Adam, apoi Eva .
14 Şi nu Adam a fost înşelat; ci femeia, fiind înşelată, a ajuns
la încălcarea poruncii .
15 Totuşi ea va fi salvată prin naşterea de copii, dacă vor stă-
rui în credinţă şi dragoste creştină şi sfinţenie cu sobrietate .

CApitoLuL 3

ACESTA este un cuvânt adevărat: Dacă vreun om doreşte

serviciul de episcop, doreşte o lucrare bună .

2 Episcopul aşadar trebuie să fie ireproşabil, soţul unei sin-
gure soţii, vigilent, sobru, cu o comportare bună, ospitalier,
în stare să înveţe pe alţii;
3 Nu dedat vinului, nu bătăuş, nu lacom de câştig murdar, ci
răbdător, nu arţăgos, nu iubitor de bani;
4 Conducând-şi bine propria casă, ţinându-şi copiii în supu-
nere cu toată seriozitatea;
5 (Căci dacă cineva nu ştie cum să îşi conducă bine propria
casă, cum va îngriji de biserica lui Dumnezeu?)
6  Nu  convertit  de  curând,  ca  nu  cumva  umflându-se  de
mândrie să cadă în condamnarea diavolului .
7 Mai mult, el trebuie să aibă o bună mărturie de la cei de
afară, ca nu cumva să cadă în ocară şi în cursa diavolului .
8 ¶ Tot aşa, diaconii să fie onorabili, nu cu o vorbire cu două
sensuri, nu dedaţi la mult vin, nu lacomi de câştig murdar;
9 Ţinând misterul credinţei într-o conştiinţă pură .
10 Iar aceştia de asemenea să fie întâi dovediţi, apoi să folo-
sească serviciul de diacon, fiind găsiţi ireproşabili .
11 În acelaşi fel, soţiile lor să fie onorabile, nu defăimătoare,
sobre, credincioase în toate .
12  Diaconii  să  fie  soţi  ai  unei  singure  soţii,  conducând-şi
bine copiii şi propriile lor case .
13  Fiindcă  cei  care  au  folosit  bine  serviciul  de  diacon,  îşi
câştigă o poziţie de demnitate şi mare cutezanţă în credinţa

care este în Cristos Isus .
14 Îţi scriu acestea, sperând să vin la tine în curând,
15  Dar  dacă  voi  întârzia  mai  mult,  să  ştii  cum  ar  trebui
să  te  comporţi  în  casa  lui  Dumnezeu,  care  este  biserica
Dumnezeului cel viu, stâlpul şi baza adevărului .
16  Şi  fără  a  se  putea  contesta,  mare  este  misterul  evlaviei:
Dumnezeu a  fost  arătat  în  carne,  declarat  drept în Duhul,
văzut de îngeri, predicat neamurilor, a fost crezut în lume şi
primit sus în glorie .

CApitoLuL 4

iAR Duhul spune în mod clar că, în timpurile din urmă,

unii se vor lepăda de credinţă, dând atenţie duhurilor în-

şelătoare şi doctrinelor dracilor,
2 Vorbind minciuni în făţărnicie, având propria lor conşti-
inţă însemnată cu fierul înroşit,
3 Oprind să se căsătorească şi poruncind să se abţină de la
mâncăruri, pe care Dumnezeu le-a creat pentru a fi primite
cu mulţumiri de cei ce cred şi cunosc adevărul .
4 Pentru că fiecare creatură a lui Dumnezeu este bună şi ni-
mic nu este de refuzat, dacă este primit cu mulţumiri,
5  Fiindcă  este  sfinţit  prin  cuvântul  lui  Dumnezeu  şi  prin
rugăciune .
6 ¶ Dacă pui pe fraţi să îşi amintească acestea, vei fi un bun
servitor al lui Isus Cristos, hrănit în cuvintele credinţei şi ale
doctrinei bune, la care te-ai conformat .
7  Dar  refuză  fabulaţiile  profane  şi  băbeşti  şi  antrenează-te
către evlavie .
8 Fiindcă exerciţiul trupesc este de puţin folos, dar evlavia
este de folos la toate, având o promisiune a vieţii care este
acum şi a celei care vine .
9  Acesta  este  un  cuvânt  de  încredere  şi  demn  de  toată
acceptarea .
10  Fiindcă  pentru  aceasta  deopotrivă  muncim  şi  suferim
ocară,  pentru  că  ne  încredem  în  Dumnezeul  cel  viu,  care
este Salvatorul tuturor oamenilor, mai ales al celor ce cred .
11 Porunceşte şi învaţă-i acestea .
12 Nu lăsa pe nimeni să îţi dispreţuiască tinereţea, ci fii un
model al credincioşilor în cuvânt, în comportare, în dragos-
te creştină, în duh, în credinţă, în puritate .
13  Până  voi  veni,  dă  atenţie  la  citire,  la  îndemnare  şi  la
doctrină .
14 Nu neglija darul care este în tine, care ţi-a fost dat prin
profeţie, cu punerea mâinilor prezbiterilor .
15 Cugetă la acestea, ocupă-te în totul cu ele, pentru ca pro-
gresul tău să fie arătat în toate .
16 Fii atent la tine însuţi şi la doctrină; stăruie în ele; într-
adevăr, făcând aceasta, te vei salva şi pe tine însuţi şi pe cei
ce te ascultă .

CApitoLuL 5

ca pe fraţi;

NU mustra pe bătrân, ci imploră-l ca pe un tată; pe tineri,

2 Pe femeile bătrâne, ca pe mame; pe cele tinere, ca pe surori,
cu toată puritatea .
3 Onorează văduvele care sunt într-adevăr văduve .
4  Dar  dacă  vreo  văduvă  are  copii  sau  nepoţi,  ei  să  înveţe
întâi să arate pietate în propria lor casă şi să răsplătească
pe părinţi, fiindcă aceasta este bine şi vine primită înaintea
lui Dumnezeu .
5 Iar cea care într-adevăr este văduvă şi singură, se încrede
în Dumnezeu şi stăruie în cereri şi rugăciuni noapte şi zi .

673

1 Timotei  6

6  Dar  cea  care  trăieşte  în  desfrâu  este  moartă  în  timp  ce
trăieşte .
7 Şi porunceşte acestea ca să fie ireproşabile .
8 Iar dacă cineva nu îngrijeşte de ai lui şi mai ales de cei din
propria casă, a negat credinţa şi este mai rău decât cel care
nu crede .
9 Permite să fie înscrisă o văduvă care are nu mai puţin de
şaizeci de ani şi care a fost soţie a unui singur bărbat,
10  Fiind  adeverită  pentru  fapte  bune;  dacă  a  crescut  copii,
dacă  a  găzduit  pe  străini,  dacă  a  spălat  picioarele  sfinţilor,
dacă a ajutat pe cei nenorociţi, dacă a urmat fiecare lucrare
bună .
11  Dar  refuză  pe  văduvele  tinere,  deoarece,  când  încep  să
crească în desfrâu împotriva lui Cristos, voiesc să se mărite,
12  Având  damnare,  pentru  că  au  lepădat  prima  lor
credinţă .
13 Şi în acelaşi timp învaţă să fie leneşe, rătăcind din casă în
casă; şi nu doar leneşe, dar şi limbute şi băgăreţe, vorbind ce
nu ar trebui .
14 De aceea doresc ca tinerele să se căsătorească, să nască co-
pii, să administreze casa, nedând potrivnicului nici o ocazie
să vorbească defăimător .
15  Fiindcă  unele  sunt  deja  abătute  din  cale,  urmând  pe
Satan .
16 Dacă vreun bărbat sau femeie care crede are văduve, să le
ajute şi nu lăsa ca biserica să fie împovărată, pentru ca biseri-
ca să ajute pe cele care sunt într-adevăr văduve .
17 ¶ Bătrânii care conduc bine să fie socotiţi demni de o du-
blă onoare, mai ales cei ce muncesc în cuvânt şi doctrină .
18 Fiindcă scriptura spune: Să nu legi gura boului care treie-
ră grâne . Şi: Demn este lucrătorul de plata sa .
19 Împotriva unui bătrân nu primi o acuzaţie, decât în faţa
a doi sau trei martori .
20 Pe cei ce păcătuiesc, mustră-i în faţa tuturor, ca şi ceilalţi
să se teamă .
21  Te  îndemn  înaintea  lui  Dumnezeu  şi  a  Domnului  Isus
Cristos şi a îngerilor aleşi, să ţii acestea fără prejudecată, ne-
făcând nimic cu părtinire .
22 Nu pune mâinile în grabă peste nimeni, nici nu fi părtaş
păcatelor altora: ţine-te pe tine însuţi pur .
23 Nu mai bea doar apă, ci foloseşte puţin vin din cauza sto-
macului tău şi a frecventelor tale îmbolnăviri .
24 Păcatele unor oameni sunt evidente, mergând înainte la
judecată; iar unii, de asemenea, îi urmează .
25 Tot aşa şi faptele bune sunt evidente; şi cele ce sunt altfel
nu pot fi ascunse .

CApitoLuL 6

ATâŢIA robi câţi sunt sub jug să socotească pe propriii

lor stăpâni demni de toată onoarea, pentru ca numele

lui Dumnezeu şi doctrina lui să nu fie blasfemiate .
2 Iar cei ce au stăpâni ce cred, să nu îi dispreţuiască, pen-
tru că sunt fraţi; ci mai bine să îi servească, pentru că sunt

credincioşi şi preaiubiţi, părtaşi ai binefacerii . Acestea înva-
ţă-i şi îndeamnă-i .
3  ¶  Dacă  cineva  învaţă  pe  alţii  o  doctrină  diferită  şi  nu
consimte  la  cuvintele  sănătoase,  cuvintele  Domnului
nostru Isus Cristos, şi la doctrina care este conformă cu
evlavia,
4 Este îngâmfat, neştiind nimic, şi este nebun după întrebări
şi certuri despre cuvinte, din care vin invidie, ceartă, vorbiri
de rău, bănuieli rele,
5  Dispute  perverse  ale  oamenilor  total  corupţi  în  minte  şi
lipsiţi  de  adevăr,  presupunând  că  orice  câştig  este  evlavie:
desparte-te de astfel de oameni .
6 ¶ Dar evlavia cu mulţumire este mare câştig .
7 Fiindcă noi nu am adus nimic în lume şi este sigur că nu
putem duce nimic din ea .
8  Dar  având  hrană  şi  îmbrăcăminte,  să  fim  mulţumiţi  cu
acestea .
9 Dar cei ce intenţionează să fie bogaţi, cad în ispită şi în cap-
cană şi în multe pofte nebune şi vătămătoare, care îneacă pe
oameni în distrugere şi pieire .
10  Fiindcă  iubirea  de  bani  este  rădăcina  a  toată  facerea  de
rele, după care unii, lăcomindu-se, s-au rătăcit de la credinţă
şi s-au străpuns pe ei înşişi cu multe întristări .
11 Dar tu, omule al lui Dumnezeu, fugi de acestea şi urmăreş-
te dreptate, evlavie, credinţă, dragoste, răbdare, blândeţe .
12  Luptă  lupta  cea  bună  a  credinţei,  apucă  viaţa  eternă  la
care ai şi fost chemat şi ai făcut o bună mărturisire înaintea
multor martori .
13 Îţi poruncesc înaintea lui Dumnezeu, care dă viaţă la toa-
te, şi înaintea lui Cristos Isus, care înaintea lui Pontius Pilat
a adus o mărturisire bună,
14 Ca tu să ţii porunca fără pată, ireproşabilă, până la apari-
ţia Domnului nostru Isus Cristos,
15 Care în timpurile sale o va arăta, cel care este binecuvân-
tatul şi singurul Suveran, Împăratul împăraţilor şi Domnul
domnilor,
16  Cel  care  singurul  are  nemurirea,  locuind  în  lumina  de
care nimeni nu se poate apropia, pe care nici un om nu l-a
văzut, nici nu îl poate vedea: lui fie onoare şi putere veşnică!
Amin .
17  Porunceşte  celor  bogaţi  în  această  lume,  să  nu  fie  cu
minte  trufaşă,  nici  să  se  încreadă  în  bogăţii  nesigure,  ci  în
Dumnezeul cel viu, care ne dă abundent din toate pentru plă-
cerea noastră;
18 Ca să lucreze binele, ca să fie bogaţi în fapte bune, să fie
darnici, voitori să dea,
19 Tezaurizând pentru ei înşişi o temelie bună pentru tim-
purile ce vin, ca să apuce viaţa eternă .
20 ¶ O, Timotei, păzeşte ce îţi este încredinţat, evitând flecă-
relile profane şi deşarte şi împotrivirile a ceea ce este în mod
fals numită ştiinţă,
21 Pe care unii, susţinând-o, au rătăcit referitor la credinţă .
Harul fie cu tine! Amin .

674

… 2 Timotei …

Capitolul 1

pAVEL,  apostol  al  lui  Isus  Cristos  prin  voia  lui

Dumnezeu, conform cu promisiunea vieţii care este în

Cristos Isus,
2  Lui  Timotei,  fiul  meu  preaiubit:  Har,  milă  şi  pace,  de  la
Dumnezeu Tatăl şi de la Cristos Isus, Domnul nostru .
3 ¶ Mulţumesc lui Dumnezeu, căruia îi servesc din strămoşi
cu  o  conştiinţă  pură,  că  neîncetat  amintesc  despre  tine  în
rugăciunile mele, noapte şi zi,
4 Dorind mult să te văd, având mereu în amintire lacrimile
tale, ca să fiu umplut de bucurie,
5 Aducându-mi aminte de credinţa neprefăcută care este în
tine, care a locuit întâi în bunica ta Lois şi în mama ta Eunice
şi sunt convins că şi în tine .
6 Din această cauză, îţi aduc aminte să reaprinzi darul lui
Dumnezeu care este în tine prin punerea mâinilor mele .
7 Fiindcă Dumnezeu nu ne-a dat un duh de frică, ci de pute-
re şi de dragoste şi de minte sănătoasă .
8 ¶ De aceea nu te ruşina de mărturia Domnului nostru, nici
de mine, prizonierul lui, ci fii părtaş al suferinţelor evanghe-
liei, conform puterii lui Dumnezeu,
9  Care  ne-a  salvat  şi  ne-a  chemat  cu  o  chemare  sfântă,  nu
conform  faptelor  noastre,  ci  conform  cu  propriul  lui  scop
şi har, care ne-a fost dat în Cristos Isus, înainte ca lumea să
înceapă,
10 Dar acum este făcut cunoscut prin arătarea Salvatorului
nostru, Isus Cristos, care a abolit moartea şi a adus viaţa şi
nemurirea la lumină prin evanghelie,
11 Pentru care sunt rânduit predicator şi apostol şi învăţător
al neamurilor .
12 Din cauza căreia şi sufăr acestea, însă nu mă ruşinez, fi-
indcă ştiu pe cine am crezut şi sunt convins că el este în stare
să păzească ce i-am încredinţat pentru ziua aceea .
13 ¶ Ţine strâns modelul cuvintelor sănătoase, pe care le-ai
auzit de la mine, în credinţă şi dragoste, care sunt în Cristos
Isus .
14  Acel  lucru  bun  care  ţi-a  fost  încredinţat,  păzeşte-l  prin
Duhul Sfânt care locuieşte în noi .
15 Ştii aceasta, că toţi cei din Asia s-au întors de la mine, în-
tre care sunt Figel şi Hermogen .
16 Domnul să dea milă casei lui Onisifor, pentru că de multe
ori m-a înviorat şi nu s-a ruşinat de lanţul meu,
17 Ci, când a fost în Roma, m-a căutat stăruitor şi m-a găsit .
18 Domnul să îi dea să găsească milă de la Domnul în acea
zi; şi tu ştii foarte bine în câte mi-a servit el în Efes .

Capitolul 2

Isus .

DE aceea tu, fiul meu, fii tare în harul care este în Cristos

2 Şi cele ce ai auzit de la mine printre mulţi martori, încre-
dinţează acestea oamenilor credincioşi, care vor fi în stare să
înveţe şi pe alţii .
3 ¶ Tu, de aceea, îndură necazuri, ca un bun soldat al lui Isus
Cristos .
4  Nimeni  care  se  războieşte  nu  se  încurcă  cu  chestiunile
acestei vieţi, ca să placă celui ce l-a ales ca soldat .
5 ¶ Şi  dacă  cineva  de  asemenea  luptă  pentru  lauri,  nu  este
încoronat decât dacă luptă legiuit .
6 Agricultorul care munceşte trebuie să fie cel dintâi părtaş

la roade .
7 Ia aminte ce spun, şi Domnul să îţi dea înţelegere în toate .
8 Aminteşte-ţi că Isus Cristos, din sămânţa lui David, a fost
înviat dintre morţi conform evangheliei mele,
9 În care sufăr necaz până la lanţuri ca un răufăcător; dar
cuvântul lui Dumnezeu nu este înlănţuit .
10 Din această cauză îndur toate pentru cei aleşi, pentru ca
şi  ei  să  obţină  salvarea  care  este  în  Cristos  Isus  ,cu  gloria
eternă .
11 ¶ Acesta este un cuvânt de încredere: Căci dacă suntem
morţi împreună cu el, vom şi trăi împreună cu el;
12 Dacă îndurăm, vom şi domni împreună cu el; dacă îl ne-
găm şi el ne va nega .
13 Dacă nu credem, totuşi el rămâne credincios; nu se poate
nega pe el însuşi .
14 ¶ Aminteşte-le acestea, îndemnându-i înaintea Domnului
să nu se certe despre cuvinte pentru nici un alt folos decât al
subminării ascultătorilor .
15  Studiază  scripturile  să  te  arăţi  tu  însuţi  aprobat  lui
Dumnezeu,  un  lucrător  care  să  nu  se  ruşineze,  împărţind
drept cuvântul adevărului .
16 Dar în fapt ţine-te deoparte de flecărelile profane şi deşar-
te, fiindcă vor creşte spre mai multă neevlavie .
17 Şi cuvântul lor va roade ca o gangrenă, dintre aceştia sunt
Himeneu şi Filet,
18 Care, referitor la adevăr, au rătăcit, spunând că învierea
s-a întâmplat deja; şi răstoarnă credinţa unora .
19 Totuşi, temelia lui Dumnezeu stă tare, având acest sigiliu:
Domnul cunoaşte pe cei ai lui . Şi: Să se despartă de nedrep-
tate oricine cheamă numele lui Cristos .
20  ¶  Dar  într-o  casă  mare  nu  sunt  doar  vase  de  aur  şi  de
argint, ci şi de lemn şi de lut; şi unele sunt pentru onoare şi
unele pentru dezonoare .
21 De aceea dacă cineva se curăţă pe el însuşi de acestea, va
fi un vas pentru onoare, sfinţit şi folositor stăpânului şi pre-
gătit pentru fiecare lucrare bună .
22 ¶ De asemenea fugi de poftele tinereţii şi urmăreşte drept-
atea, credinţa, dragostea creştină, pacea cu cei ce cheamă pe
Domnul dintr-o inimă pură .
23 Dar evită întrebările prosteşti şi lipsite de învăţătură, şti-
ind că dau naştere la lupte .
24 ¶ Şi un rob al Domnului nu trebuie să se certe, ci să fie
blând către toţi, capabil să îi înveţe, răbdător,
25 Învăţând în blândeţe pe cei ce se împotrivesc lor înşişi,
dacă Dumnezeu, cumva, le va da pocăinţă pentru recunoaş-
terea adevărului,
26 Şi să se trezească din cursa diavolului, fiind prinşi de el
la voia lui .

CApitoLuL 3

puri grele .

DAR să mai ştii aceasta, că în ultimele zile vor veni tim-

2 Fiindcă oamenii vor fi iubitori de sine, lacomi, lăudăroşi,
mândri, blasfemiatori, neobedienţi faţă de părinţi, nemulţu-
mitori, fără sfinţenie,
3 Fără afecţiune naturală, neînduplecaţi, acuzatori falşi, lip-
siţi de autocontrol, feroce, dispreţuitori ai celor buni,
4  Trădători,  impulsivi,  îngâmfaţi,  iubitori  de  plăceri  mai
mult decât iubitori de Dumnezeu,

675

2 Timotei  4

5 Având o formă de evlavie dar negând puterea ei; şi fereşte-
te de astfel de oameni .
6 Fiindcă dintre aceştia sunt cei care se furişează în case şi
captivează  femeile  proaste,  încărcate  cu  păcate,  purtate  de
diverse pofte,
7 Învăţând  tot timpul  şi neputând niciodată să  vină  la cu-
noaşterea adevărului .
8 Şi chiar aşa cum Ianes şi Iambres s-au împotrivit lui Moise,
tot aşa şi aceştia se împotrivesc adevărului, oameni ai minţi-
lor corupte şi respinşi referitor la credinţă .
9 Dar nu vor înainta mai departe, fiindcă nebunia lor va fi
evidentă tuturor, cum a fost şi a acelora .
10 ¶ Tu, însă, ai cunoscut pe deplin doctrina mea, compor-
tarea mea de viaţă, scopul, credinţa, îndelunga răbdare, dra-
gostea creştină, răbdarea,
11  Persecuţiile,  suferinţele  care  mi  s-au  întâmplat  în
Antiohia, în Iconia şi în Listra; ştii ce persecuţii am îndurat,
dar Domnul m-a scăpat din toate .
12 Într-adevăr, toţi cei ce voiesc să trăiască evlavios în Cristos
Isus vor fi persecutaţi .
13 Dar oamenii care fac rău şi impostorii vor creşte din rău
în mai rău, înşelând şi fiind înşelaţi .
14 Dar tu continuă în cele pe care le-ai învăţat şi de care ai
fost asigurat, ştiind de la cine ai învăţat,
15 Şi pentru că de copil ai cunoscut sfintele scripturi, care
sunt în stare să te facă înţelept pentru salvare prin credinţa
care este în Cristos Isus .
16 Toată scriptura este dată prin suflarea lui Dumnezeu şi fo-
lositoare pentru doctrină, pentru mustrare, pentru îndrep-
tare, pentru educare în dreptate,
17 Ca omul lui Dumnezeu să fie desăvârşit, deplin înzestrat
pentru toate faptele bune .

CApitoLuL 4

DE aceea eu te îndemn înaintea lui Dumnezeu şi înaintea

Domnului Isus Cristos, care va judeca pe cei vii şi pe cei

morţi la arătarea sa şi a împărăţiei sale;
2 Predică cuvântul; fii prompt la timp şi nelatimp; mustră,
ceartă, îndeamnă cu toată îndelunga răbdare şi doctrina .
3  Fiindcă  va  veni  timpul  când  nu  vor  suporta  doctrina
sănătoasă,  ci,  după  poftele  lor  proprii,  îşi  vor  îngrămădi

învăţători, având urechi care îi gâdilă .
4 Şi îşi vor întoarce urechile de la adevăr şi se vor abate spre
fabulaţii .
5 Dar tu veghează în toate, îndură necazuri, fă lucrarea unui
evanghelist, fă deplin dovada serviciului tău .
6 ¶ Căci acum, eu sunt gata să fiu turnat şi timpul plecării
mele este aproape .
7 Am luptat o luptă bună, am terminat alergarea, am ţinut
credinţa .
8 ¶ De acum înainte îmi este pregătită o coroană a dreptăţii,
pe  care  Domnul,  judecătorul  cel  drept,  mi-o  va  da  în  ziua
aceea  şi  nu  doar  mie,  ci  şi  tuturor  celor  ce  iubesc  arătarea
lui .
9 ¶ Străduieşte-te să vii curând la mine;
10  Fiindcă  Dima  m-a  părăsit,  iubind  lumea  de  acum,  şi
a  plecat  la  Tesalonic;  Crescens  s-a  dus  în  Galatia,  Titus  în
Dalmaţia .
11 Numai Luca este cu mine . Ia pe Marcu şi adu-l cu tine,
fiindcă el îmi este de folos pentru serviciu .
12 Iar pe Tihic l-am trimis la Efes .
13  Când  vii,  adu  mantaua,  pe  care  am  lăsat-o  în  Troas,  la
Carp, şi cărţile, dar mai ales pergamentele .
14 Alexandru, arămarul, mi-a făcut mult rău, Domnul să îi
răsplătească conform faptelor lui;
15 Despre acesta să fii şi tu în gardă, fiindcă s-a împotrivit
foarte tare cuvintelor noastre .
16 La întâia mea apărare, nimeni nu a stat cu mine, ci toţi
m-au părăsit, să nu se pună aceasta în contul lor .
17 Totuşi, Domnul a stat cu mine şi m-a întărit, pentru ca
prin mine predicarea să fie pe deplin cunoscută şi să audă
toate neamurile; şi am fost scăpat din gura leului .
18 Domnul mă va scăpa din fiecare lucrare rea şi mă va păs-
tra pentru împărăţia lui cerească; a lui fie gloria pentru tot-
deauna şi întotdeauna! Amin .
19 ¶ Salută pe Prisca şi pe Aquila şi casa lui Onisifor .
20 Erast a rămas în Corint, dar pe Trofim l-am lăsat bolnav
în Milet .
21  Străduieşte-te  să  vii  înaintea  iernii .  Te  salută  Eubul  şi
Pudens şi Linus şi Claudia şi toţi fraţii .
22 Domnul Isus Cristos fie cu duhul tău! Harul fie cu voi!
Amin .

676

… Titus …

Capitolul 1

pAVEL, rob al lui Dumnezeu şi apostol al lui Isus Cristos,

conform cu credinţa aleşilor lui Dumnezeu şi cu recu-

noaşterea adevărului, care este conform cu evlavia,
2 În speranţa vieţii eterne, pe care Dumnezeu, care nu poate
minţi, a promis-o înainte de începutul lumii;
3 Şi la timpurile cuvenite a arătat cuvântul său prin predica-
re, ce mi s-a încredinţat, conform poruncii lui Dumnezeu,
Salvatorul nostru;
4 Lui Titus, adevăratul meu fiu după credinţa comună: Har,
milă şi pace, de la Dumnezeu Tatăl şi Domnul Isus Cristos
Salvatorul nostru .
5 ¶ Din această cauză te-am lăsat în Creta, ca să pui în ordi-
ne cele ce lipsesc şi să rânduieşti bătrâni în fiecare cetate, aşa
cum eu te-am rânduit pe tine;
6  ¶  Dacă  cineva  este  ireproşabil,  soţul  unei  singure  so-
ţii,  având  copii  credincioşi,  neacuzaţi  de  destrăbălare  sau
insubordonaţi .
7 Fiindcă un episcop trebuie să fie ireproşabil ca administra-
tor al lui Dumnezeu; nu încăpăţânat, nu irascibil, nu dedat
vinului, nu bătăuş, nu dedat câştigului murdar,
8 Ci iubitor de ospitalitate, iubitor al oamenilor buni, sobru,
drept, sfânt, cumpătat,
9 Ţinând strâns credinciosul cuvânt aşa cum a fost învăţat,
ca el să fie în stare, prin doctrină sănătoasă, deopotrivă să
îndemne şi să convingă pe cei împotrivitori cu vorbă .
10 ¶ Fiindcă sunt mulţi insubordonaţi şi palavragii şi înşelă-
tori, mai ales dintre cei ai circumciziei,
11 Ale căror guri trebuie să fie astupate, care răstoarnă case
întregi, dând învăţături ce nu ar trebui, de dragul unui câş-
tig murdar .
12 Unul dintre ei, un profet de-al lor, a spus: Cretanii sunt
totdeauna mincinoşi, fiare rele, pântece leneşe .
13 Această mărturie este adevărată . Din această cauză mus-
tră-i aspru, ca ei să fie sănătoşi în credinţă,
14 Nedând atenţie la fabulaţii iudaice şi la porunci ale oame-
nilor care se întorc de la adevăr .
15 Pentru cei puri toate sunt pure, dar pentru cei întinaţi şi
care nu cred, nimic nu este pur ci şi mintea şi conştiinţa lor
sunt întinate .
16 Ei mărturisesc că îl cunosc pe Dumnezeu, dar în fapte îl
neagă, fiind scârboşi şi neobedienţi şi pentru fiecare lucrare
bună sunt netrebnici .

Capitolul 2

DAR tu vorbeşte cele ce se cuvin doctrinei sănătoase:

2 Ca cei bătrâni să fie sobri, onorabili, cumpătaţi, sănă-

toşi în credinţă, în dragoste creştină, în răbdare .
3 În acelaşi fel, femeile bătrâne să fie în comportare cum se
cuvine sfinţeniei, nu acuzatoare false, nu dedate la mult vin,
învăţătoare a lucrurilor bune,
4 Pentru ca să înveţe pe tinerele femei să fie sobre, să îşi iu-
bească soţii, să îşi iubească copiii,
5  Să  fie  discrete,  caste,  gospodine  acasă,  bune,  obediente
propriilor  soţi,  pentru  ca  astfel  cuvântul  lui  Dumnezeu  să
nu fie blasfemiat .
6  Pe  cei  tineri,  în  acelaşi  fel,  îndeamnă-i  să  aibă  o  minte
sobră .
7  În  toate  arătându-te  un  model  pentru  fapte  bune;  în

doctrină, arătând incoruptibilitate, seriozitate, sinceritate,
8  Vorbire  sănătoasă  ce  nu  poate  fi  condamnată,  pentru  ca
cel dintre împotrivitori să fie ruşinat, neavând nimic rău de
spus despre voi .
9 Îndeamnă robii să fie obedienţi propriilor stăpâni şi să le
placă în toate, nicidecum contrazicând;
10 Nu furând, ci arătând toată buna credincioşie, pentru ca
să înfrumuseţeze doctrina lui Dumnezeu Salvatorul nostru
în toate .
11  ¶  Fiindcă  harul  lui  Dumnezeu  care  aduce  salvarea  s-a
arătat tuturor oamenilor,
12 Învăţându-ne ca, negând neevlavia şi poftele lumeşti, să
trăim în sobrietate, în dreptate şi în evlavie în această lume
de acum .
13 Aşteptând acea binecuvântată speranţă şi glorioasa apari-
ţie a marelui Dumnezeu şi Salvatorul nostru Isus Cristos .
14 Care s-a dat pe el însuşi pentru noi, ca să ne răscumpere
din toată nelegiuirea şi să purifice pentru el însuşi un popor
special, zelos pentru fapte bune .
15 Acestea vorbeşte şi îndeamnă şi mustră cu toată autorita-
tea . Nu lăsa pe nimeni să te dispreţuiască .

CApitoLuL 3

ADU-LE aminte să fie supuşi principalităţilor şi puteri-

lor,  să  ascultă  de  magistraţi,  să  fie  gata  pentru  fiecare

lucrare bună,
2 ¶ Să nu vorbească de rău pe nimeni, să nu fie arţăgoşi, ci
blânzi, arătând toată blândeţea tuturor oamenilor .
3 Fiindcă şi noi am fost cândva neînţelepţi, neobedienţi, în-
şelaţi, servind diverselor pofte şi plăceri, trăind în răutate şi
invidie, detestabili şi urându-ne unii pe alţii .
4 Dar după ce s-a arătat bunătatea şi dragostea pentru oa-
meni a lui Dumnezeu, Salvatorul nostru,
5  Nu  datorită  faptelor  dreptăţii  pe  care  noi  le-am  făcut,  ci
conform milei sale el ne-a salvat, prin spălarea regenerării şi
înnoirea Duhului Sfânt,
6  Pe  care  l-a  turnat  abundent  peste  noi  prin  Isus  Cristos,
Salvatorul nostru,
7 Pentru ca, fiind declaraţi drepţi datorită harului său, să fim
făcuţi moştenitori conform cu speranţa vieţii eterne .
8 Acesta este un cuvânt de încredere, şi aceste lucruri voiesc
să le susţii cu tărie, pentru ca cei care au crezut în Dumnezeu
să aibă grijă să practice fapte bune . Acestea sunt bune şi de
folos oamenilor .
9 ¶ Dar evită întrebări prosteşti şi genealogii şi certuri şi lup-
te despre lege, fiindcă sunt nefolositoare şi deşarte .
10 Un om care este eretic, după prima şi a doua avertizare,
respinge-l,
11  Ştiind  că  cel  ce  este  astfel,  este  pervertit  şi  păcătuieşte,
fiind condamnat de el însuşi .
12 ¶ Când voi trimite pe Artema la tine, sau pe Tihic, stră-
duieşte-te să vii la mine la Nicopole, fiindcă am hotărât să
iernez acolo .
13 Adu-l pe Zena, avocatul, şi pe Apolo, îngrijind ca în călă-
toria lor să nu le lipsească nimic .
14 Şi să înveţe şi ai noştri să practice fapte bune pentru folo-
sinţe necesare, pentru a nu fi fără rod .
15 Toţi cei ce sunt cu mine te salută . Salută pe cei ce ne iu-
besc în credinţă . Harul fie cu voi toţi . Amin .

677

… Filimon …

Capitolul 1

pAVEL, prizonier al lui Isus Cristos şi fratele nostru Timotei,

lui Filimon al nostru preaiubit şi conlucrător,

2 Şi preaiubitei Apfia şi lui Arhip, soldat împreună cu noi, şi
bisericii din casa ta:
3  Har  vouă  şi  pace  de  la  Dumnezeu  Tatăl  nostru  şi  de  la
Domnul Isus Cristos .
4 ¶ Mulţumesc Dumnezeului meu, făcând menţiune întot-
deauna despre tine în rugăciunile mele,
5 Auzind despre dragostea ta şi credinţa pe care o ai faţă de
Domnul Isus şi faţă de toţi sfinţii .
6  Astfel  încât  părtăşia  credinţei  tale  să  devină  lucrătoare
prin  recunoaşterea  oricărui  lucru  bun  care  este  în  voi,  în
Cristos Isus .
7 Fiindcă avem multă bucurie şi mângâiere datorită dragos-
tei tale, fiindcă, frate, adâncurile sfinţilor s-au înviorat prin
tine .
8 ¶ De aceea, măcar că am multă cutezanţă în Cristos să îţi
poruncesc ce se cuvine,
9  Totuşi  datorită  dragostei,  mai  degrabă  te  implor,  aşa
cum  sunt,  bătrânul  Pavel,  iar  acum  şi  prizonier  al  lui  Isus
Cristos .
10 Te implor pentru fiul meu, Onisim, pe care l-am născut
în lanţurile mele,
11 Care altă dată îţi era nefolositor, dar acum folositor ţie şi
mie,
12 Pe care ţi l-am trimis înapoi; tu, de aceea, primeşte-l pe el,
care este adâncurile mele,

13 Pe care voiam să îl reţin cu mine, ca să îmi servească în
locul tău în lanţurile evangheliei;
14 Dar nu am voit să fac nimic fără învoirea ta, pentru ca
binele tău să nu fie din constrângere, ci de bunăvoie .
15 Fiindcă probabil de aceea s-a despărţit de tine, pentru un
timp, ca să îl ai pentru totdeauna .
16 De acum nu ca rob, ci mai presus decât rob, un frate prea-
iubit mai ales mie şi cu cât mai mult ţie, deopotrivă în carne
şi în Domnul?
17  De  aceea  dacă  mă  socoteşti  partener,  primeşte-l  ca  pe
mine însumi .
18  ¶  Iar  dacă  te-a  nedreptăţit  sau  îţi  datorează  ceva,  pune
aceasta în contul meu .
19 Eu, Pavel, am scris cu propria mea mână, eu voi plăti de-
plin; ca să nu îţi spun că, peste toate, pe tine însuţi te datorezi
mie .
20 Da, frate, lasă-mă să am bucuria de la tine în Domnul;
înviorează adâncurile mele în Domnul .
21 Ţi-am scris încredinţat de obedienţa ta, ştiind că vei face
chiar mai mult peste ce spun .
22 ¶ Dar totodată pregăteşte-mi de asemenea o locuinţă, fi-
indcă sunt încredinţat că prin rugăciunile voastre vă voi fi
dăruit .
23 Te salută Epafra, părtaşul meu de închisoare în Cristos
Isus,
24 Marcu, Aristarh, Dima, Luca, conlucrătorii mei .
25 Harul Domnului nostru Isus Cristos fie cu duhul vostru!
Amin .

678

… Evrei …

Capitolul 1

DUMNEZEU, care în multe dăţi şi în diferite feluri a vor-

bit în vechime taţilor prin profeţi,

2 În aceste ultime zile ne-a vorbit prin Fiul, pe care l-a pus
moştenitor a toate, prin care a şi făcut lumile;
3 Care, fiind strălucirea gloriei lui şi caracterul întipărit al
persoanei  lui  şi  susţinând  toate  prin  cuvântul  puterii  lui,
după ce a făcut prin el însuşi curăţarea păcatelor noastre, s-a
aşezat la dreapta Maiestăţii în înălţime;
4 Fiind făcut cu atât mai bun decât îngerii, cu cât a obţinut
prin moştenire un nume nespus mai bun decât ei .
5 ¶ Căci, căruia dintre îngeri i-a spus el vreodată: Tu eşti Fiul
meu, astăzi te-am născut? Şi din nou: Eu voi fi pentru el Tată
şi el va fi pentru mine Fiu?
6 Şi din nou, când aduce în lume pe întâiul născut, el spune:
Şi să i se închine toţi îngerii lui Dumnezeu .
7 Şi despre îngeri spune: Cel ce face pe îngerii lui duhuri şi pe
servitorii lui o flacără de foc .
8 Dar Fiului îi spune: Tronul tău, Dumnezeule, este pentru
totdeauna şi întotdeauna; un sceptru al dreptăţii este scep-
trul împărăţiei tale .
9 Tu ai iubit dreptatea şi ai urât nelegiuirea; din această ca-
uză  Dumnezeu,  Dumnezeul  tău,  te-a  uns  cu  untdelemnul
veseliei mai presus de tovarăşii tăi;
10 Şi tu, Doamne, la început ai aşezat temeliile pământului;
şi cerurile sunt faptele mâinilor tale;
11 Ele vor pieri, dar tu rămâi; şi toate se vor învechi precum
o haină;
12 Şi ca pe o manta le vei face sul şi vor fi schimbate; dar tu
eşti acelaşi; şi anii tăi nu vor înceta .
13  Şi  căruia  dintre  îngeri  i-a  spus  vreodată:  Şezi  la  dreap-
ta mea, până voi face pe duşmanii tăi aşternutul piciorului
tău?
14 Nu sunt toţi duhuri servitoare, trimise să servească pen-
tru cei ce vor fi moştenitori ai salvării?

CApitoLuL 2

DE aceea ar trebui să dăm cea mai mare atenţie lucruri-

lor pe care le-am auzit, ca niciodată să nu le lăsăm să

treacă pe lângă noi .
2  Căci  dacă  cuvântul  vorbit  prin  îngeri  a  fost  neclintit,  şi
fiecare  încălcare  de  lege  şi  neobedienţă  a  primit  o  dreaptă
răsplătire
3 Cum vom scăpa noi dacă neglijăm o salvare atât de mare?
Care, întâi a început să fie vorbită de Domnul, şi ne-a fost
confirmată nouă prin cei ce l-au auzit,
4  Dumnezeu  de  asemenea  aducându-le  mărturie,  deopo-
trivă  cu  semne  şi  minuni  şi  diferite  miracole  şi  daruri  ale
Duhului Sfânt, conform voii sale .
5 ¶ Fiindcă nu îngerilor a supus lumea ce are să vină, despre
care vorbim .
6 Iar unul, într-un anume loc a adeverit, spunând: Ce este
omul, să te gândeşti la el? Sau fiul omului, să îl cercetezi?
7 L-ai făcut puţin mai prejos decât îngerii, l-ai încoronat cu
glorie şi onoare şi l-ai aşezat peste faptele mâinilor tale;
8 Toate le-ai supus sub picioarele lui . Căci în aceea că el a su-
pus toate sub el, nu i-a lăsat nimic nesupus . Dar acum, încă
nu vedem toate cele supuse lui .
9 Dar vedem pe Isus, care a fost făcut puţin mai prejos decât

îngerii, pentru suferirea morţii, încoronat cu glorie şi onoa-
re, ca prin harul lui Dumnezeu, să guste moartea pentru fi-
ecare om .
10 ¶ Fiindcă i se cuvenea lui, pentru care sunt toate şi prin
care sunt toate, în aducerea multor fii la glorie, să desăvâr-
şească pe căpetenia salvării lor prin suferinţe .
11 Fiindcă deopotrivă cel ce sfinţeşte şi cei sfinţiţi, sunt toţi
dintr-unul; din care cauză, nu se ruşinează să îi numească
fraţi,
12 Spunând: Voi declara numele tău fraţilor mei, în mijlocul
bisericii îţi voi cânta laudă .
13 Şi din nou: Eu îmi voi pune încrederea în el . Şi din nou:
Iată, eu şi copiii pe care mi i-a dat Dumnezeu .
14 Fiindcă, după cum copiii sunt părtaşi cărnii şi sângelui,
în acelaşi fel şi el s-a împărtăşit din aceleaşi, pentru ca prin
moarte să nimicească pe cel ce avea puterea morţii, care este
diavolul,
15 Şi să elibereze pe aceia care, prin frica morţii, erau toată
viaţa lor supuşi robiei .
16 Fiindcă, într-adevăr, nu a luat asupra lui natura îngerilor,
ci a luat asupra lui sămânţa lui Avraam .
17  De  aceea  în  toate  se  cuvenea  a  fi  făcut  asemenea  fraţi-
lor săi, ca să fie mare preot milos şi credincios în cele privi-
toare la Dumnezeu, pentru a face împăcare pentru păcatele
poporului .
18 Fiindcă, în aceea că el însuşi a suferit, fiind ispitit, este în
stare să ajute pe cei ispitiţi .

CApitoLuL 3

pENTRU aceasta, fraţi sfinţi, părtaşi ai chemării cereşti,

luaţi aminte la Apostolul şi Marele Preot al mărturisirii

noastre, Cristos Isus,
2 Care a fost credincios celui ce l-a rânduit, aşa cum şi Moise
a fost credincios în toată casa lui .
3 Fiindcă acesta a fost considerat demn de mai multă glorie
decât Moise, întrucât cel ce a zidit casa are o mai mare onoa-
re decât casa .
4  Căci  fiecare  casă  este  zidită  de  cineva,  dar  cel  ce  zideşte
toate este Dumnezeu .
5 Şi Moise, într-adevăr, a fost credincios în toată casa lui ca
servitor, pentru mărturie acelor lucruri ce urmau să fie vor-
bite după aceea;
6 Dar Cristos ca fiu peste propria lui casă; a cărui casă sun-
tem  noi,  dacă  neclintit  ţinem  strâns  cutezanţa  şi  bucuria
speranţei, până la sfârşit .
7 ¶ De aceea, (aşa cum spune Duhul Sfânt: Astăzi, dacă veţi
auzi vocea lui,
8 Nu vă împietriţi inimile, ca în provocare, în ziua ispitirii
în pustie,
9 Când taţii voştri m-au ispitit, m-au dovedit şi au văzut fap-
tele mele patruzeci de ani .
10 De aceea m-am mâhnit pe această generaţie şi am spus:
Ei totdeauna se rătăcesc în inima lor şi nu au cunoscut căile
mele .
11  Aşa  că  am  jurat  în  furia  mea:  Nu  vor  intra  în  odihna
mea) .
12 Luaţi seama, fraţilor, ca să nu fie cumva în vreunul dintre
voi o inimă rea a necredinţei, în îndepărtarea de Dumnezeul
cel viu .

679

Evrei  6

13 Ci îndemnaţi-vă zilnic unii pe alţii, cât timp se cheamă,
astăzi, ca nu cumva să fie vreunul dintre voi împietrit prin
înşelătoria păcatului .
14 Fiindcă suntem făcuţi părtaşi ai lui Cristos, dacă ţinem
strâns începutul încrederii noastre, neclintit până la sfârşit;
15 Deoarece se spune: Astăzi, dacă veţi auzi vocea lui, nu vă
împietriţi inimile ca în provocare .
16 Fiindcă unii, după ce au auzit, au provocat; însă nu toţi
care au ieşit din Egipt, prin Moise .
17 Şi pe cine s-a mâhnit el patruzeci de ani? Nu pe cei ce au
păcătuit, ale căror trupuri moarte au căzut în pustie?
18 Şi cui a jurat el că nu au să intre în odihna lui, dacă nu
celor ce nu au crezut?
19  Aşadar,  vedem  că  nu  au  putut  să  intre  din  cauza
necredinţei .

CApitoLuL 4

AŞADAR,  fiindu-ne  lăsată  o  promisiune  de  a  intra  în

odihna lui, să ne temem ca nu cumva să pară unora că

unii nu aţi ajuns la ea .
2 Pentru că şi nouă, ca şi lor, ne-a fost predicată evanghelia;
dar  cuvântul  predicat  nu  le-a  folosit,  nefiind  amestecat  cu
credinţă în cei ce l-au auzit .
3 Fiindcă noi, care am crezut, intrăm în odihnă, cum a spus
el:  Cum  am  jurat  în  furia  mea,  dacă  vor  intra  în  odihna
mea; cu toate că faptele fuseseră terminate de la întemeierea
lumii .
4 Fiindcă într-un loc oarecare a vorbit astfel despre ziua a
şaptea:  Şi  Dumnezeu  s-a  odihnit  în  ziua  a  şaptea  de  toate
faptele lui .
5 Şi în acest loc din nou: Dacă vor intra în odihna mea .
6 De aceea văzând aceasta, rămâne că unii trebuie să intre
în ea, iar cei cărora le-a fost predicată întâi nu au intrat din
cauza necredinţei .
7 Din nou, rânduieşte o zi anume, spunând în David: Astăzi,
după atâta timp; cum se spune: Astăzi, dacă veţi auzi vocea
lui, nu vă împietriţi inimile .
8 Căci dacă Isus le-ar fi dat odihnă, atunci nu ar mai fi vorbit
el după aceea, despre o altă zi .
9  De  aceea  rămâne  o  odihnă  pentru  poporul
Dumnezeu .
10 Fiindcă cel ce a intrat în odihna lui, s-a şi oprit de la pro-
priile  fapte,  aşa  cum  Dumnezeu  s-a  oprit  de  la  propriile
fapte .
11 ¶ Aşadar, să ne străduim să intrăm în acea odihnă, ca nu
cumva cineva să cadă după acelaşi exemplu al necredinţei .
12 Căci cuvântul lui Dumnezeu este viu şi puternic şi mai
ascuţit decât orice sabie cu două tăişuri, străpungând până
la  separarea  sufletului  şi  a  duhului  şi  a  încheieturilor  şi  a
măduvei şi este în stare să discearnă gândurile şi intenţiile
inimii .
13 Şi nu este fiinţă care să nu fie arătată înaintea lui, ci toate
sunt goale şi deschise ochilor celui cu care avem a face .
14 Văzând atunci că avem un mare preot însemnat, care a
trecut în ceruri, pe Isus, Fiul lui Dumnezeu, să ţinem strâns
mărturisirea noastră .
15  Fiindcă  nu  avem  un  mare  preot  care  nu  poate  să  simtă
compasiune pentru neputinţele noastre, ci în toate a fost is-
pitit asemenea nouă, totuşi fără păcat .
16 Să ne apropiem aşadar în mod cutezător de tronul haru-
lui, ca să obţinem milă şi să găsim har pentru a ajuta în timp
de nevoie .

lui

CApitoLuL 5

CăCI fiecare mare preot luat dintre oameni este rându-

it pentru oameni în cele privitoare la Dumnezeu, ca să

ofere deopotrivă daruri şi sacrificii pentru păcate;
2 El, care poate avea compasiune pentru cei ignoranţi şi rătă-
ciţi, pentru că şi el este înconjurat cu neputinţă .
3 Şi din cauza acesteia este dator să aducă sacrificii pentru
păcate, precum pentru popor, aşa şi pentru el însuşi .
4 Şi nimeni nu îşi ia singur această onoare, ci acela chemat
de Dumnezeu, precum Aaron .
5 Tot astfel şi Cristos nu s-a glorificat pe el însuşi ca să fie
făcut mare preot, ci acela care i-a spus lui: Tu eşti Fiul meu,
astăzi te-am născut .
6 Aşa cum şi spune în alt loc: Tu eşti preot pentru totdeauna,
după rânduiala lui Melchisedec .
7  Care  în  zilele  cărnii  lui,  după  ce  oferise  rugăciuni  şi  ce-
reri  cu  strigăt  puternic  şi  lacrimi,  către  cel  ce  era  în  stare
să îl salveze din moarte, a şi fost ascultat în aceea că el s-a
înfricoşat;
8  Cu  toate  că  era  Fiu,  a  învăţat  obedienţa  prin  cele  ce  a
suferit .
9 Şi, fiind făcut desăvârşit, a devenit autorul salvării eterne
pentru toţi cei ce ascultă de el;
10  Numit  de  Dumnezeu  mare  preot  după  rânduiala  lui
Melchisedec .
11 ¶ Despre care avem multe de spus şi greu de explicat în
vorbire, văzând că sunteţi tociţi la auzire .
12 Fiindcă aveţi nevoie să vă înveţe cineva din nou care sunt
principiile începătoare ale oracolelor lui Dumnezeu şi aţi de-
venit ca cei care au nevoie de lapte şi nu de hrană tare, când
tocmai din cauza timpului, sunteţi datori a fi învăţători .
13 Fiindcă oricine foloseşte lapte este neîndemânatic în cu-
vântul dreptăţii, fiindcă este prunc .
14 Dar mâncarea tare este a celor maturi, aceia care din cau-
za folosirii şi-au antrenat simţurile să discearnă deopotrivă
binele şi răul .

CApitoLuL 6

DE  aceea,  lăsând  cele  începătoare  ale  doctrinei  lui

Cristos, să mergem spre desăvârşire, fără să mai punem
din nou temelia pocăinţei de la faptele moarte şi a credinţei
spre Dumnezeu,
2 A doctrinei botezurilor şi a punerii mâinilor şi a învierii
morţilor şi a judecăţii eterne .
3 Şi aceasta vom face dacă Dumnezeu permite .
4 Fiindcă este imposibil pentru cei care au fost odată lumi-
naţi şi au gustat din darul ceresc şi au fost făcuţi părtaşi ai
Duhului Sfânt,
5 Şi au gustat cuvântul bun al lui Dumnezeu şi puterile lumii
ce are să vină,
6 Dacă vor cădea alături, să îi restaureze din nou la pocăin-
ţă, văzând că ei crucifică din nou pentru ei înşişi pe Fiul lui
Dumnezeu şi îl expun ruşinii publice .
7 Fiindcă pământul, care se adapă din ploaia care cade ade-
sea peste el şi rodeşte ierburi potrivite pentru cei prin care şi
este lucrat, primeşte binecuvântare de la Dumnezeu;
8 Dar cel care aduce spini şi mărăcini este respins şi aproape
de blestem; al cărui sfârşit este să fie ars .
9 Dar suntem convinşi despre voi, preaiubiţilor, de lucruri
mai bune şi care ţin de salvare, chiar dacă vorbim astfel .
10 Fiindcă Dumnezeu nu este nedrept să uite lucrarea voas-
tră  şi  munca  dragostei,  pe  care  aţi  arătat-o  pentru  numele

680

Evrei 8

lui, în aceea că aţi servit şi serviţi sfinţilor .
11  Şi  dorim  ca  fiecare  dintre  voi  să  arate  aceeaşi  stăruinţă
spre deplina asigurare a speranţei, până la sfârşit,
12 Ca să nu fiţi leneşi, ci urmaşi ai celor ce prin credinţă şi
îndelungă răbdare moştenesc promisiunile .
13 Fiindcă Dumnezeu, când a promis lui Avraam, deoarece
nu a putut să jure pe nici unul mai mare, a jurat pe el însuşi,
14 Spunând: Cu adevărat, binecuvântând te voi binecuvânta
şi înmulţind te voi înmulţi .
15  Şi,  astfel,  după  ce  a  îndurat  cu  răbdare,  a  obţinut
promisiunea .
16 Fiindcă oamenii, într-adevăr, jură pe unul mai mare; şi un
jurământ pentru confirmare este pentru ei sfârşitul întregii
certe .
17 În acelaşi fel, Dumnezeu, cu atât mai mult voind să arate
moştenitorilor  promisiunii  nestrămutarea  sfatului  său,  l-a
confirmat printr-un jurământ,
18 Pentru ca, prin două lucruri de nestrămutat, în care este
imposibil pentru Dumnezeu să mintă, să avem o mângâie-
re tare, noi, care am fugit la adăpost ca să apucăm speranţa
pusă înaintea noastră;
19 Speranţa pe care o avem ca pe o ancoră a sufletului, de-
opotrivă  sigură  şi  neclintită  şi  care  intră  până  dincolo  de
perdea,
20  Unde  înainte-mergătorul  a  intrat  pentru  noi,  adică
Isus, făcut mare preot pentru totdeauna după rânduiala lui
Melchisedec .

CApitoLuL 7

FIINDCă  acest  Melchisedec,  împărat  al  Salemului,  pre-

ot  al  Dumnezeului  cel  preaînalt,  cel  care  a  întâlnit  pe
Avraam  întorcându-se  de  la  măcelul  împăraţilor  şi  l-a
binecuvântat,
2  Lui,  de  asemenea,  Avraam  i-a  dat  a  zecea  parte  din  tot;
întâi, fiind prin interpretare, Împărat al dreptăţii, iar după
aceea şi Împărat al Salemului, care este Împărat al păcii;
3  Fără  tată,  fără  mamă,  fără  genealogie,  neavând  început
al zilelor, nici sfârşit al vieţii, dar făcut asemenea Fiului lui
Dumnezeu, rămâne preot pentru totdeauna .
4 ¶ Dar pricepeţi ce mare a fost acesta, căruia chiar patriar-
hul Avraam i-a dat a zecea parte din prăzi .
5 Şi, într-adevăr, cei dintre fiii lui Levi, care primesc servi-
ciul preoţiei, au poruncă să ia zeciuieli de la popor conform
legii, adică de la fraţii lor, cu toate că au ieşit din coapsele lui
Avraam .
6 Dar el, a cărui genealogie nu este considerată dintre ei, a
primit zeciuieli de la Avraam şi a binecuvântat pe cel ce avea
promisiunile .
7 Dar în afară de toată contradicţia, cel mic este binecuvân-
tat de cel mare .
8 Şi aici, oameni care mor iau zeciuieli; dar acolo, le primeşte
el, despre care este mărturie că trăieşte .
9  Şi  ca  să  spun  aşa  şi  Levi,  care  primeşte  zeciuieli,  a  plătit
zeciuieli în Avraam .
10 Fiindcă era încă în coapsele tatălui său, când l-a întâmpi-
nat Melchisedec .
11 De aceea dacă desăvârşirea ar fi fost prin preoţia levitică,
(fiindcă sub aceasta a primit poporul legea,) ce nevoie mai era
ca un alt preot să se scoale după rânduiala lui Melchisedec şi
să nu fie chemat după rânduiala lui Aaron?
12 Căci, fiind schimbată preoţia, se face din necesitate şi o
schimbare a legii .

13 Fiindcă cel despre care sunt spuse acestea, aparţine unui
alt trib, din care nimeni nu a servit la altar .
14 Fiindcă este evident că Domnul nostru a răsărit din Iuda,
trib  referitor  la  care  Moise  nu  a  spus  nimic  în  legătură  cu
preoţia .
15  Şi  este  încă  şi  mai  evident,  căci  după  asemănarea  lui
Melchisedec se scoală un alt preot,
16 Care a fost făcut nu după legea unei porunci carnale, ci
după puterea unei vieţi fără sfârşit .
17 Fiindcă el aduce mărturie: Tu eşti preot pentru totdeauna,
după rânduiala lui Melchisedec .
18 Fiindcă este într-adevăr o anulare a poruncii premergă-
toare din cauza slăbiciunii şi inutilităţii ei .
19 Fiindcă legea nu a făcut nimic desăvârşit, ci aducerea unei
speranţe mai bune a făcut aceasta, prin care ne apropiem de
Dumnezeu .
20 Şi, întrucât nu fără jurământ, el a fost făcut preot;
21 (Fiindcă acei preoţi au fost făcuţi fără jurământ, dar aces-
ta, cu jurământ, prin cel ce i-a spus: Domnul a jurat şi nu se
va pocăi, Tu eşti preot pentru totdeauna, după rânduiala lui
Melchisedec);
22 Cu atât mai mult Isus s-a făcut garantul unui testament
mai bun .
23 Şi ei, într-adevăr, au devenit preoţi mulţi, pentru că nu le
era permis să continue din cauza morţii .
24 Dar acesta, fiindcă rămâne pentru totdeauna, are o preo-
ţie neschimbătoare .
25 De aceea şi este în stare să îi salveze până la capăt pe cei ce
vin la Dumnezeu prin el, văzând că el trăieşte întotdeauna
pentru a mijloci pentru ei .
26 Fiindcă un astfel de mare preot ne era cuvenit nouă, care
este sfânt, lipsit de răutate, neîntinat, separat de păcătoşi şi
făcut mai înalt decât cerurile;
27  Care  nu  are  nevoie  zilnic,  ca  acei  înalţi  preoţi,  să  ofere
sacrificii, întâi pentru propriile sale păcate şi apoi pentru ale
poporului,  fiindcă  a  făcut  aceasta  o  singură  dată,  când  s-a
oferit pe el însuşi .
28 Fiindcă legea face înalţi preoţi pe oameni, care au slăbi-
ciuni, dar cuvântul jurământului, care a fost după lege, face
pe Fiul, care este sfinţit pentru totdeauna .

CApitoLuL 8

iAR  suma  celor  despre  care  am  vorbit  este  că:  Avem  un

astfel  de  mare  preot,  care  s-a  aşezat  la  dreapta  tronului

Maiestăţii în ceruri;
2 Un servitor al sanctuarului şi al adevăratului tabernacol,
pe care l-a ridicat Domnul şi nu omul .
3 Fiindcă fiecare mare preot este rânduit să ofere daruri şi
sacrificii, de aceea, este necesar ca şi acest om să aibă ceva
să ofere .
4 Căci dacă ar fi pe pământ, nu ar fi preot, văzând că sunt
preoţi ce oferă daruri conform legii,
5 Care servesc după exemplul şi umbra lucrurilor cereşti, aşa
cum  Moise  a  fost  avertizat  de  Dumnezeu,  când  era  gata  a
face tabernacolul; fiindcă: Vezi, spune el, Să faci toate con-
form modelului arătat ţie pe munte .
6 Dar acum el a obţinut un serviciu nespus mai bun, prin
aceea  că  este  de  asemenea  mijlocitorul  unui  legământ  mai
bun, care a fost întemeiat pe promisiuni mai bune .
7 Căci dacă acel prim legământ ar fi fost fără deficienţă, nu
s-ar fi căutat loc pentru al doilea .
8  Căci,  găsind  vină  la  ei,  el  spune:  Iată,  vin  zilele,  spune

681

Evrei  10

Domnul, când voi împlini un legământ nou cu casa lui Israel
şi cu casa lui Iuda;
9 Nu conform legământului pe care l-am făcut cu taţii lor
în ziua când i-am luat de mână pentru a-i conduce afară din
ţara Egiptului, pentru că ei nu au rămas neclintiţi în legă-
mântul meu, nici eu nu le-am dat atenţie, spune Domnul .
10 Fiindcă acesta este legământul pe care îl voi face cu casa
lui  Israel  după  acele  zile,  spune  Domnul;  voi  pune  legile
mele  în  mintea  lor  şi  le  voi  scrie  în  inimile  lor;  şi  le  voi  fi
Dumnezeu şi ei îmi vor fi popor;
11 Şi nu vor învăţa fiecare pe aproapele său şi fiecare pe frate-
le său, spunând: Cunoaşte pe Domnul; pentru că toţi mă vor
cunoaşte, de la cel mai mic până la cel mai mare .
12 Pentru că voi fi milos cu nedreptăţile lor şi păcatele lor şi
nelegiuirile lor; nicidecum nu mi le voi mai aminti .
13 În aceea că el spune: Un nou legământ, el l-a învechit pe
primul . Acum ceea ce putrezeşte şi îmbătrâneşte este gata să
dispară .

CApitoLuL 9

ATUNCI, într-adevăr, primul legământ avea şi rânduieli

ale serviciului divin şi un sanctuar pământesc .

2  Pentru  că  a  fost  zidit  un  tabernacol;  primul,  în  care  era
sfeşnicul şi masa şi pâinile punerii înainte, care este numit
sanctuarul .
3 Iar după a doua perdea, tabernacolul care este numit locul
Preasfânt,
4  Care  avea  tămâietoarea  de  aur  şi  chivotul  legământu-
lui îmbrăcat peste tot cu aur, în care era vasul de aur care
avea  mană  şi  toiagul  lui  Aaron  care  înmugurise  şi  tablele
legământului;
5 Iar deasupra acestuia, heruvimii gloriei umbrind scaunul
milei, despre care nu putem vorbi acum în amănunt .
6 Iar după ce acestea au fost astfel rânduite, preoţii intrau în-
totdeauna în primul tabernacol, împlinind serviciul divin .
7 Dar în al doilea intra marele preot singur, o dată pe an, nu
fără sânge, pe care îl oferea pentru el însuşi şi pentru greşe-
lile poporului;
8 Duhul Sfânt arătând aceasta, că drumul în locul preasfânt
nu era încă făcut cunoscut, în timp ce era încă în picioare
primul tabernacol,
9 Care era o parabolă pentru timpul de atunci, în care au fost
oferite deopotrivă daruri şi sacrificii, care nu puteau desă-
vârşi referitor la conştiinţă pe cel ce servea,
10 Constând doar în mâncăruri şi băuturi şi diferite îmbăieri
şi rânduieli carnale, impuse până la timpul reformării .
11 ¶ Dar Cristos, venind ca mare preot al lucrurilor bune ce
vor veni, printr-un tabernacol mai mare şi desăvârşit, nu fă-
cut de mâini, altfel spus, nu din această clădire,
12  Nici  prin  sângele  ţapilor  şi  viţeilor,  ci  prin  propriul  lui
sânge  a  intrat  o  singură  dată  în  locul  sfânt,  obţinând  răs-
cumpărare eternă pentru noi .
13 Căci dacă sângele taurilor şi ţapilor şi cenuşa unei viţele
stropind pe cei întinaţi sfinţeşte spre purificarea cărnii,
14 Cu cât mai mult sângele lui Cristos, care prin Duhul cel
etern s-a oferit pe el însuşi fără pată lui Dumnezeu, va pu-
rifica conştiinţa voastră de la faptele moarte, pentru a servi
Dumnezeului cel viu?
15 ¶ Şi din această cauză, el este mijlocitorul noului testa-
ment, pentru ca prin moarte, pentru răscumpărarea încăl-
cărilor care au fost sub primul testament, cei chemaţi să pri-
mească promisiunea moştenirii eterne .

16 Fiindcă unde este un testament, trebuie neapărat să aibă
loc moartea testatorului .
17  Fiindcă  un  testament  intră  în  vigoare  după  ce  oamenii
sunt  morţi,  întrucât  nu  are  nici  o  putere  cât  timp  trăieşte
testatorul .
18 De aceea, nici primul testament nu a fost consacrat fără
sânge .
19 Fiindcă Moise, după ce a rostit fiecare poruncă întregului
popor conform legii, a luat sângele viţeilor şi al ţapilor, cu
apă  şi  lână  stacojie  şi  isop,  şi  a  stropit  deopotrivă  cartea  şi
tot poporul,
20  Spunând:  Acesta  este  sângele  testamentului  pe  care
Dumnezeu vi l-a poruncit .
21  Şi  tot  aşa,  a  stropit  cu  sânge  deopotrivă  tabernacolul  şi
toate vasele servirii .
22 Şi, conform legii, aproape toate sunt curăţate cu sânge; şi
fără vărsare de sânge nu este iertare .
23 De aceea era necesar ca modelele lucrurilor în ceruri să
fie curăţate cu acestea, dar însăşi lucrurile cereşti cu sacrifi-
cii mai bune decât acestea .
24 Căci Cristos nu a intrat în locurile sfinte făcute de mâi-
ni, care sunt prefigurările celor adevărate, ci în cerul însuşi,
pentru  a  se  arăta  acum  în  prezenţa  lui  Dumnezeu  pentru
noi;
25 Nici ca să se ofere pe el însuşi de multe ori, aşa cum mare-
le preot intră în locul sfânt în fiecare an cu sângele altora,
26 Fiindcă atunci trebuia să sufere de multe ori de la înteme-
ierea lumii; dar acum, la sfârşitul lumii, el a apărut o singură
dată pentru a pune deoparte păcatul prin însuşi sacrificiul
lui .
27 Şi după cum oamenilor le este rânduit să moară o singură
dată, iar după aceasta, judecata,
28 Tot aşa, Cristos a fost oferit o singură dată pentru a purta
păcatele multora; şi celor ce îl aşteaptă li se va arăta a doua
oară, fără păcat, pentru salvare .

CApitoLuL 10

FIINDCă legea, având o umbră a lucrurilor bune ce vor

veni şi nu însăşi imaginea lucrurilor, nu poate niciodată
să  desăvârşească  pe  cei  ce  se  apropie  cu  acele  sacrificii,  pe
care le-au oferit neîncetat an după an .
2 Altfel, nu ar fi încetat ele să fie oferite? Pentru că închină-
torii ar fi trebuit să nu mai aibă conştiinţa păcatelor, odată
curăţaţi .
3 Totuşi, în sacrificiile acelea este o reamintire a păcatelor în
fiecare an .
4  Fiindcă  este  imposibil  ca  sângele  taurilor  şi  al  ţapilor  să
înlăture păcatele .
5 De aceea, venind el în lume, spune: Sacrificiu şi ofrandă tu
nu ai voit, dar ai pregătit un trup pentru mine;
6  În  ofrande  arse şi sacrificii  pentru  păcat tu  nu  ţi-ai  găsit
plăcerea .
7 Atunci am spus: Iată, eu vin (în sulul cărţii este scris des-
pre mine) pentru a face voia ta, Dumnezeule .
8  După  ce  a  spus  mai  sus:  Sacrificiu  şi  ofrandă  şi  ofrande
arse şi sacrificii pentru păcat tu nu ai voit, nici nu ţi-ai găsit
plăcerea; care sunt oferite conform legii;
9  Atunci  el  a  spus:  Iată,  eu  vin  pentru  a  face  voia  ta,
Dumnezeule . El desfiinţează ce a fost întâi, ca să stabilească
pe al doilea .
10  Voie  prin  care  suntem  sfinţiţi  o  dată  pentru  totdeauna
prin oferirea trupului lui Isus Cristos .

682

Evrei 11

11  Şi  fiecare  preot  stă  zilnic  în  picioare,  servind  şi  oferind
deseori  aceleaşi  sacrificii  care  niciodată  nu  pot  înlătura
păcatele .
12 Dar acest om, după ce a oferit un singur sacrificiu pen-
tru  păcate,  pentru  totdeauna,  s-a  aşezat  la  dreapta  lui
Dumnezeu;
13 De acum, aşteptând până când duşmanii lui vor fi făcuţi
aşternutul piciorului său .
14  Fiindcă  printr-o  singură  ofrandă  el  a  desăvârşit  pentru
totdeauna pe cei sfinţiţi .
15  Iar  Duhul  Sfânt  de  asemenea  ne  mărturiseşte;  fiindcă
după ce a spus mai înainte:
16 Acesta este legământul pe care îl voi face cu ei după acele
zile, spune Domnul: Voi pune legile mele în inimile lor şi în
minţile lor le voi scrie;
17  Şi  păcatele  lor  şi  nelegiuirile  lor  eu  nicidecum  nu  mi  le
voi aminti .
18 Dar acolo unde este iertare a acestora, nu mai este ofrandă
pentru păcat .
19 ¶ Având de aceea, fraţilor, cutezanţă pentru a intra în lo-
cul preasfânt prin sângele lui Isus,
20 Pe o cale nouă şi vie, pe care el a sfinţit-o pentru noi, prin
perdea, care altfel spus este carnea lui,
21 Şi având un mare preot peste casa lui Dumnezeu,
22 Să ne apropiem cu o inimă adevărată, în deplină asigura-
re a credinţei, având inimile noastre stropite de o conştiinţă
vătămătoare şi trupurile noastre scăldate cu apă curată .
23 Să ţinem strâns mărturisirea credinţei noastre, fără clăti-
nare; (căci credincios este cel ce a promis),
24 Şi să luăm aminte unii la alţii pentru a provoca la dragos-
te şi la fapte bune;
25  Să  nu  părăsim  adunarea  noastră  împreună,  după  cum
este obiceiul unora, ci să ne îndemnăm unii pe alţii; şi cu atât
mai mult cu cât vedeţi apropiindu-se ziua .
26 Căci dacă noi păcătuim voit după ce am primit cunoaşte-
rea adevărului, nu mai rămâne sacrificiu pentru păcate,
27 Ci o anumită aşteptare înfricoşată a judecăţii şi o indig-
nare încinsă, care va devora pe potrivnici .
28 Oricine a dispreţuit legea lui Moise a murit fără milă, pe
baza mărturiei a doi sau trei martori;
29 De o cât mai dureroasă pedeapsă presupuneţi că va fi con-
siderat demn, cel ce a călcat în picioare pe Fiul lui Dumnezeu
şi a socotit sângele legământului, prin care a fost sfinţit, un
lucru profan şi a tratat dispreţuitor Duhul harului?
30 Căci cunoaştem pe cel ce a spus: Pedeapsa este a mea, eu
voi răsplăti, spune Domnul . Şi din nou: Domnul va judeca
poporul său .
31 Înfricoşător lucru este a cădea în mâinile Dumnezeului
cel viu .
32 Dar aduceţi-vă aminte de zilele de dinainte, în care, după
ce aţi fost iluminaţi, aţi îndurat o mare luptă a suferinţelor;
33 În parte, fiind făcuţi de privelişte, deopotrivă prin ocări
şi necazuri, şi în parte când aţi devenit părtaşi ai celor care
erau astfel folosiţi .
34 Fiindcă aţi avut compasiune faţă de mine în lanţurile mele
şi aţi îndurat cu bucurie prădarea bunurilor voastre, ştiind
în voi înşivă că aveţi în cer o avere mai bună şi durabilă .
35 De aceea nu lepădaţi cutezanţa voastră, care are o mare
răsplătire .
36 Fiindcă aveţi nevoie de răbdare, ca, după ce aţi făcut voia
lui Dumnezeu, să puteţi primi promisiunea .
37 Deoarece încă puţin timp şi cel ce vine va veni şi nu va

întârzia .
38 Iar cel drept va trăi prin credinţă; dar dacă cineva dă îna-
poi, sufletul meu nu îşi va găsi plăcerea în el .
39 Dar noi nu suntem dintre cei care dau înapoi spre pieire,
ci dintre cei care cred pentru salvarea sufletului .

CApitoLuL 11

iAR credinţa este substanţa lucrurilor sperate, dovada lu-

crurilor nevăzute .

2 Fiindcă prin aceasta bătrânii au obţinut o bună mărturie .
3 ¶ Prin credinţă înţelegem că au fost urzite lumile prin cu-
vântul lui Dumnezeu, aşa că lucrurile care sunt văzute nu au
fost făcute din lucruri care se văd .
4 Prin credinţă, Abel a oferit lui Dumnezeu un sacrificiu ne-
spus  mai  bun  decât  Cain,  sacrificiul  prin  care  el  a  obţinut
mărturia că a fost drept, Dumnezeu mărturisind despre da-
rurile lui; şi prin aceasta, deşi mort, încă vorbeşte .
5 Prin credinţă a fost strămutat Enoh, ca să nu vadă moar-
tea; şi nu a fost găsit, deoarece Dumnezeu l-a strămutat; fi-
indcă înainte de strămutarea lui, a avut această mărturie, că
a plăcut lui Dumnezeu .
6  Şi  fără  credinţă  este  imposibil  a  plăcea  lui,  fiindcă  cel  ce
vine la Dumnezeu trebuie să creadă că el este şi că este un
răsplătitor al celor ce îl caută cu zel .
7  Prin  credinţă,  Noe,  fiind  avertizat  de  Dumnezeu  despre
lucrurile ce încă nu se vedeau, împins de teamă, a pregătit
o arcă pentru salvarea casei sale, prin care el a condamnat
lumea  şi  a  devenit  moştenitor  al  dreptăţii,  care  este  prin
credinţă .
8 Prin credinţă, Avraam, după ce a fost chemat să meargă la
locul pe care avea să îl primească mai apoi drept moştenire,
a dat ascultare; şi a mers, neştiind încotro mergea .
9 Prin credinţă a locuit el temporar în ţara promisiunii, ca
într-o ţară străină, locuind în corturi cu Isaac şi Iacob, co-
moştenitori ai aceleiaşi promisiuni .
10 Fiindcă el căuta o cetate care are temelii, al cărei ziditor şi
făcător este Dumnezeu .
11 Prin credinţă şi Sara însăşi a primit putere pentru con-
ceperea seminţei şi a născut un copil, deşi îi trecuse vârsta,
fiindcă l-a socotit credincios pe cel ce promisese .
12 De aceea chiar dintr-unul şi acela aproape mort, au ţâşnit
ca stelele cerului în mulţime şi nenumăraţi ca nisipul de pe
malul mării .
13 Toţi aceştia au murit în credinţă, fără să fi primit lucrurile
promisiunilor, ci, văzându-le de departe, au şi fost convinşi
despre ele, le-au şi îmbrăţişat şi au mărturisit că erau străini
şi locuitori temporari pe pământ .
14 Fiindcă cei ce spun astfel de lucruri, arată clar că ei caută
o patrie .
15  Şi,  într-adevăr,  dacă  şi-ar  fi  amintit  de  patria  aceea  de
unde au ieşit, ar fi avut ocazia să se întoarcă .
16 Dar acum, ei doresc o patrie mai bună, care este cerească;
de aceea Dumnezeu nu se ruşinează să fie numit Dumnezeul
lor; fiindcă le-a pregătit o cetate .
17  Prin  credinţă,  Avraam,  când  a  fost  încercat,  a  oferit  pe
Isaac; şi cel ce a primit promisiunile a oferit pe singurul său
fiu născut,
18 Despre care s-a spus: Pentru că în Isaac va fi numită să-
mânţa ta;
19 Socotind că Dumnezeu a fost în stare să îl învie chiar din-
tre morţi, de unde, vorbind figurativ, l-a şi primit .
20  Prin  credinţă,  Isaac  a  binecuvântat  pe  Iacob  şi  Esau

683

Evrei  12

referitor la lucrurile ce vor veni .
21 Prin credinţă, Iacob, când era pe moarte, a binecuvântat
pe  amândoi  fiii  lui  Iosif  şi  s-a  închinat,  rezemat  pe  vârful
toiagului său .
22 Prin credinţă, Iosif, când i s-a apropiat sfârşitul, a făcut
menţiune despre ieşirea copiilor lui Israel şi a dat poruncă
referitor la oasele sale .
23 Prin credinţă, Moise, când a fost născut, a fost ascuns trei
luni de către părinţii lui, pentru că au văzut că era un copil
frumos; şi nu au fost înfricaţi de porunca împăratului .
24 Prin credinţă, Moise, când a crescut mare, a refuzat să fie
numit fiul fiicei lui Faraon,
25  Alegând  mai  degrabă  să  sufere  tratamentul  rău  cu  po-
porul lui Dumnezeu, decât să se bucure pentru o vreme de
plăcerile păcatului .
26 Considerând ocara lui Cristos ca bogăţii mai mari decât
comorile aflate în Egipt, fiindcă se uita la răsplătire .
27  Prin  credinţă,  a  părăsit  Egiptul,  netemându-se  de  furia
împăratului,  fiindcă  a  îndurat,  ca  văzând  pe  cel  care  este
invizibil .
28 Prin credinţă, a ţinut paştele şi stropirea sângelui, ca nu
cumva cel ce nimicea pe întâii născuţi să se atingă de ei .
29 Prin credinţă, au trecut ca pe uscat prin Marea Roşie, pe
care egiptenii, încercând să o treacă, au fost înghiţiţi .
30 Prin credinţă, zidurile Ierihonului au căzut, după ce au
fost înconjurate şapte zile .
31 Prin credinţă, curva Rahab nu a pierit cu cei care nu au
crezut, fiindcă primise spionii cu pace .
32 Şi ce să mai spun? Fiindcă nu mi-ar ajunge timpul să isto-
risesc despre Ghedeon şi Barac şi Samson şi Iefta şi de David
şi Samuel şi de profeţi,
33 Care, prin credinţă, au supus împărăţii, au lucrat drepta-
te, au obţinut promisiuni, au închis gurile leilor,
34 Au stins puterea focului, au scăpat de ascuţişul sabiei, au
fost întăriţi din slăbiciune, au devenit viteji în luptă, au pus
pe fugă armatele străine .
35  Femeile  au  primit  înapoi  pe  morţii  lor  prin  înviere;  iar
alţii au fost torturaţi, neacceptând eliberarea, ca să obţină o
înviere mai bună;
36 Şi alţii au suferit încercare prin batjocuri şi biciuiri, da,
chiar mai mult, prin lanţuri şi închisoare;
37 Au fost ucişi cu pietre, au fost tăiaţi în două cu fierăstrăul,
au fost ispitiţi, au murit ucişi de sabie, au rătăcit în piei de
oaie şi de capre, fiind lipsiţi, nenorociţi, chinuiţi;
38 (Ei, de care lumea nu era demnă); au rătăcit în pustiuri şi
în munţi şi în peşteri şi crăpăturile pământului .
39 Şi toţi aceştia, obţinând o bună mărturie prin credinţă,
nu au primit lucrurile promisiunii,
40 Dumnezeu pregătind dinainte ceva mai bun pentru noi,
ca nu cumva ei să nu ajungă la desăvârşire fără noi .

CApitoLuL 12

DE aceea şi noi, fiind înconjuraţi cu un nor aşa de mare

de martori, să lăsăm deoparte fiecare greutate şi păca-
tul care ne copleşeşte aşa de uşor şi să alergăm cu răbdare
cursa care este pusă înaintea noastră,
2 Privind cu atenţie la Isus, autorul şi desăvârşitorul credin-
ţei noastre care, pentru bucuria pusă înaintea lui, a îndurat
crucea, dispreţuind ruşinea şi este aşezat la dreapta tronului
lui Dumnezeu .
3 Căci luaţi aminte la cel ce a îndurat o astfel de împotrivire
a păcătoşilor faţă de el, ca nu cumva să obosiţi şi să cădeţi de

oboseală în minţile voastre .
4 ¶ Voi nu v-aţi împotrivit încă până la sânge, luptând îm-
potriva păcatului .
5 Şi aţi uitat complet îndemnul care vă vorbeşte ca unor co-
pii: Fiul meu, nu dispreţui disciplinarea Domnului, nici nu
cădea de oboseală când eşti mustrat de el;
6 Fiindcă Domnul disciplinează pe cine iubeşte şi biciuieşte
pe fiecare fiu pe care îl primeşte .
7  Dacă  înduraţi  disciplinarea,  Dumnezeu  se  poartă  cu  voi
precum cu fii; căci, care este fiul pe care nu îl disciplinează
tatăl?
8 Dar dacă sunteţi fără disciplinare, din care toţi sunt păr-
taşi, atunci sunteţi bastarzi şi nu fii .
9 Mai mult, după carnea noastră am avut taţi care ne-au dis-
ciplinat şi i-am respectat; nu cu atât mai mult să fim în supu-
nere Tatălui duhurilor şi să trăim?
10 Fiindcă ei, într-adevăr, pentru puţine zile ne disciplinau
după cum li se părea bine; dar el, pentru folosul nostru, ca să
fim părtaşi ai sfinţeniei lui .
11 Dar nici o disciplinare din prezent nu pare a fi bucurie,
ci mâhnire; totuşi după aceea ea dă rodul paşnic al dreptăţii
celor ce au fost antrenaţi prin ea .
12 ¶ De aceea, ridicaţi mâinile care atârnă şi îndreptaţi ge-
nunchii slabi;
13  Şi  faceţi  cărări  drepte  pentru  picioarele  voastre,  ca  nu
cumva  cel  care  este  şchiop  să  fie  abătut  din  drum  ci,  mai
degrabă, să fie vindecat .
14 Urmăriţi pacea cu toţi oamenii şi sfinţenia, fără care ni-
meni nu va vedea pe Domnul .
15  Veghind,  ca  nu  cumva  cineva  să  fie  lipsit  de  harul  lui
Dumnezeu, ca nu cumva, răsărind vreo rădăcină de amără-
ciune, să vă tulbure şi prin aceasta mulţi să fie întinaţi;
16  Ca  nu  cumva  să  fie  cineva  curvar  sau  profan,  ca  Esau,
care  pentru  o  singură  mâncare  şi-a  vândut  dreptul  său  de
întâi născut .
17 Fiindcă ştiţi că mai apoi, voind a moşteni binecuvântarea,
a fost respins; fiindcă nu a găsit loc pentru pocăinţă, deşi cu
grijă a căutat-o cu lacrimi .
18 ¶ Fiindcă nu v-aţi apropiat de muntele care se putea atinge
şi care ardea cu foc, nici de negură şi întuneric şi furtună,
19 Şi nici de sunetul de trâmbiţă şi de vocea cuvintelor, pe
care cei ce au auzit-o au implorat să nu li se mai vorbească
nici un cuvânt;
20  (Fiindcă  nu  puteau  îndura  ceea  ce  era  poruncit:  Chiar
dacă un animal atinge muntele, să fie ucis cu pietre, sau stră-
puns cu lancea;
21 Şi aşa de înspăimântătoare era priveliştea, încât Moise a
spus: Sunt îngrozit şi tremur);
22 Ci v-aţi apropiat de muntele Sion şi de cetatea Dumnezeului
cel viu, Ierusalimul ceresc, şi de miriadele de îngeri,
23 De adunarea tuturor şi biserica întâilor născuţi, care sunt
scrişi în cer, şi de Dumnezeu, Judecătorul tuturor, şi de du-
hurile celor drepţi făcuţi desăvârşiţi,
24 Şi de Isus, mijlocitorul legământului cel nou, şi de sân-
gele  stropirii,  care  vorbeşte  lucruri  mai  bune  decât  al  lui
Abel .
25 ¶ Vedeţi să nu refuzaţi pe cel ce vorbeşte . Fiindcă dacă nu
au scăpat cei ce l-au refuzat pe cel ce vorbea pe pământ, cu
atât mai mult nu vom scăpa noi, dacă ne abatem de la cel ce
vorbeşte din cer,
26 A cărui voce a clătinat pământul atunci, dar acum a pro-
mis, spunând: Eu clatin încă o dată, nu doar pământul, ci şi

684

Evrei 13

cerul .
27 Şi acest cuvânt: Încă o dată, arată îndepărtarea lucrurilor
clătinate, ca a unor lucruri făcute, pentru ca să rămână acele
lucruri care nu pot fi clătinate .
28 De aceea, primind o împărăţie care nu poate fi clătinată,
să  avem  har  prin  care  să  servim  plăcut  lui  Dumnezeu,  cu
reverenţă şi teamă evlavioasă,
29  Fiindcă,  într-adevăr,  Dumnezeul  nostru  este  un  foc
mistuitor .

CApitoLuL 13

DRAGOSTEA frăţească să dăinuie!

2  Nu  neglijaţi  să  găzduiţi  străini,  fiindcă  prin  aceasta

unii au găzduit îngeri, fără să ştie .
3 Amintiţi-vă de cei în lanţuri, ca legaţi cu ei, şi de cei chinu-
iţi, ca fiind şi voi înşivă în trup .
4 Căsătoria este onorabilă în toate şi patul neîntinat; dar pe
curvari şi adulteri îi va judeca Dumnezeu .
5  Fie  comportarea  voastră  fără  lăcomie;  fiţi  mulţumiţi  cu
cele ce aveţi, fiindcă el a spus: Nicidecum nu te voi lăsa, nici
nu te voi părăsi nicidecum;
6 Încât să spunem cutezător: Domnul este ajutorul meu şi nu
mă voi teme de ce îmi va face omul .
7 ¶ Amintiţi-vă de cei care conduc peste voi, care v-au vorbit
cuvântul lui Dumnezeu, a căror credinţă urmaţi-o, având în
vedere sfârşitul comportării lor .
8 Isus Cristos este acelaşi ieri şi azi şi pentru totdeauna .
9 Nu fiţi purtaţi încoace şi încolo de doctrine diverse şi stră-
ine . Fiindcă este bine ca inima să fie întemeiată cu har, nu
cu  mâncăruri,  care  nu  au  folosit  la  nimic  celor  preocupaţi
cu ele .
10 Avem un altar din care nu au dreptul să mănânce cei ce
servesc tabernacolul .
11  Fiindcă  trupurile  acelor  animale,  al  căror  sânge  pentru

păcat este adus de înaltul preot în sanctuar, sunt arse în afa-
ra taberei .
12 De aceea şi Isus, ca să sfinţească pe oameni cu propriul lui
sânge, a suferit în afara porţii .
13 De aceea să ieşim la el în afara taberei, purtând ocara lui .
14 Fiindcă nu avem aici o cetate statornică, ci căutăm pe ace-
ea care vine .
15  De  aceea  prin  el  să  oferim  tot  timpul  sacrificiul  laudei
către Dumnezeu, care este rodul buzelor  noastre, aducând
mulţumiri numelui său .
16 Dar nu uitaţi facerea de bine şi părtăşia, căci cu astfel de
sacrificii este mulţumit Dumnezeu .
17 Ascultaţi de cei ce conduc peste voi şi supuneţi-vă, fiind-
că ei veghează asupra sufletelor voastre, ca cei ce trebuie să
dea socoteală; pentru ca ei să facă aceasta cu bucurie şi nu
cu mâhnire, fiindcă acest lucru nu vă este de folos .
18 Rugaţi-vă pentru noi! Căci ne încredem că avem o conşti-
inţă bună, în toate voind să trăim onest .
19 Dar mult mai mult, vă implor să faceţi aceasta, ca să vă fiu
redat cât mai curând .
20 ¶ Iar Dumnezeul păcii, care a adus înapoi dintre morţi
pe Domnul nostru Isus, marele păstor al oilor, prin sângele
legământului veşnic,
21 Să vă desăvârşească în fiecare lucrare bună, pentru a face
voia lui, lucrând în voi ce este plăcut înaintea lui, prin Isus
Cristos,  căruia  fie  gloria  pentru  totdeauna  şi  întotdeauna .
Amin .
22 Şi vă implor fraţilor, primiţi bine cuvântul îndemnului,
fiindcă v-am scris o epistolă în puţine cuvinte .
23 Să ştiţi că a fost eliberat fratele Timotei, cu care vă voi ve-
dea, dacă vine curând .
24 Salutaţi pe toţi cei ce vă conduc şi pe toţi sfinţii . Cei din
Italia vă salută .
25 Harul fie cu voi toţi . Amin .

685

… Iacov …

Capitolul 1

iACOV,  rob  al  lui  Dumnezeu  şi  al  Domnului  Isus

Cristos, celor douăsprezece triburi care sunt împrăştiate:

Salutare!
2  ¶  Socotiţi  ca  bucurie,  fraţii  mei,  când  cădeţi  în  diverse
ispitiri,
3 Ştiind că încercarea credinţei voastre lucrează răbdare .
4 Dar lăsaţi răbdarea să îşi aibă lucrarea desăvârşită, ca să fiţi
desăvârşiţi şi întregi, în nimic fiind lipsiţi .
5  Dar  dacă  unuia  dintre  voi  îi  lipseşte  înţelepciunea,  să  o
ceară de la Dumnezeu, care dă tuturor cu generozitate şi nu
reproşează, şi îi va fi dată .
6 Dar să ceară în credinţă, în nimic clătinându-se . Pentru că
cel care se clatină seamănă cu un val al mării împins de vânt
şi aruncat încoace şi încolo .
7  Căci,  să  nu  gândească  omul  acela  că  va  primi  ceva  de  la
Domnul .
8 Un om şovăitor este instabil în toate căile lui .
9 Dar să se bucure fratele de rând în aceea că el este înălţat .
10 Iar bogatul în aceea că este înjosit, pentru că va trece ca
floarea ierbii .
11 Fiindcă a răsărit soarele cu căldura arzătoare şi usucă iar-
ba şi floarea ei cade şi frumuseţea înfăţişării ei piere: astfel se
va ofili şi bogatul în căile lui .
12 Binecuvântat este omul care îndură ispita, pentru că, după
ce este încercat, va primi coroana vieţii, pe care Domnul a
promis-o celor ce îl iubesc .
13  ¶  Să  nu  spună  cineva  când  este  ispitit:  Sunt  ispitit  de
Dumnezeu .  Fiindcă  Dumnezeu  nu  poate  fi  ispitit  cu  rău,
nici nu ispiteşte el pe nimeni .
14 Ci fiecare este ispitit, când este atras de propria lui poftă
şi amăgit .
15 Apoi, după ce pofta a conceput, naşte păcat; iar păcatul,
odată înfăptuit, naşte moarte .
16 Nu vă rătăciţi preaiubiţii mei fraţi!
17 Fiecare dar bun şi fiecare dar desăvârşit este de sus, co-
borând de la Tatăl luminilor, la care nu este schimbare, nici
umbră de întoarcere .
18 Din voia lui ne-a născut el cu cuvântul adevărului, pentru
a fi un anumit fel de prime roade ale creaturilor sale .
19 ¶ De aceea, preaiubiţii mei fraţi, fiecare om să fie grăbit
spre a auzi, încet spre a vorbi, încet spre furie;
20  Fiindcă  furia  unui  om  nu  lucrează  dreptatea  lui
Dumnezeu .
21 De aceea puneţi deoparte toată imoralitatea şi revărsarea
dezmăţului şi primiţi cu blândeţe cuvântul altoit, care este
în stare a salva sufletele voastre .
22 Fiţi aşadar înfăptuitori ai cuvântului şi nu doar auditori,
înşelându-vă pe voi înşivă .
23 Pentru că dacă vreunul este auditor al cuvântului şi nu
înfăptuitor, el este asemănător unui om privindu-şi faţa lui
naturală în oglindă;
24 Fiindcă se priveşte pe el însuşi şi pleacă şi uită imediat ce
fel de om era .
25 Dar oricine priveşte cu atenţie în legea desăvârşită a li-
bertăţii şi continuă în ea, el, nefiind un auditor uituc, ci un
înfăptuitor al faptei, acesta va fi binecuvântat în fapta lui .
26  Dacă  cineva  printre  voi  pare  să  fie  religios  şi  nu  îşi

înfrânează  limba,  ci  îşi  înşeală  inima,  religia  acestuia  este
deşartă .
27 Religia pură şi neîntinată înaintea Dumnezeului şi Tatălui
este aceasta: A cerceta pe cei fără tată şi văduve în nenoroci-
rea lor, şi a se ţine el însuşi nepătat de lume .

Capitolul 2

FRAŢII mei, să nu aveţi cu părtinire credinţa Domnului

nostru Isus Cristos, Domn al gloriei .

2 Căci dacă în adunarea voastră ar intra un om cu un inel
de aur, în haină strălucitoare, şi ar intra şi un sărac în haină
murdară,
3  Şi  aţi  avea  respect  faţă  de  cel  care  poartă  haina  străluci-
toare şi i-aţi spune: Aşează-te aici în loc bun; şi i-aţi spune
săracului: Tu stai acolo în picioare, sau, Aşează-te aici sub
aşternutul piciorului meu,
4 ¶ Nu deveniţi atunci părtinitori în voi înşivă şi judecători
ai gândurilor rele?
5 Ascultaţi, preaiubiţii mei fraţi: Nu a ales Dumnezeu pe să-
racii acestei lumi, bogaţi în credinţă şi moştenitori ai împă-
răţiei pe care a promis-o celor ce îl iubesc?
6 Dar voi dispreţuiaţi pe cel sărac . Nu bogaţii vă asupresc şi
vă târăsc înaintea scaunelor de judecată?
7  Nu  blasfemiază  ei  acel  nume  virtuos  după  care  sunteţi
chemaţi?
8  Dacă  într-adevăr  împliniţi  legea  împărătească  conform
scripturii: Să iubeşti pe aproapele tău ca pe tine însuţi, bine
faceţi .
9 Dar dacă arătaţi părtinire, comiteţi păcat şi sunteţi con-
damnaţi de lege ca şi călcători ai legii .
10 Fiindcă oricine va ţine toată legea şi totuşi se poticneşte
într-un punct, este vinovat de toate .
11 Fiindcă cel ce a spus: Nu comite adulter, a spus de aseme-
nea: Nu ucide . Iar dacă nu comiţi adulter, dar ucizi, te faci
călcător al legii .
12 Astfel să vorbiţi şi astfel să faceţi, ca cei ce vor fi judecaţi
prin legea libertăţii,
13 Fiindcă va avea judecată fără milă cel ce nu a arătat milă;
şi mila se bucură asupra judecăţii .
14 ¶ Care este folosul, fraţii mei, dacă cineva spune că are
credinţă şi nu are fapte? Poate acea credinţă să îl salveze?
15 ¶ Şi dacă un frate sau o soră sunt goi şi lipsiţi de mâncarea
zilnică,
16 Iar unul dintre voi ar spune acestora: Plecaţi în pace, în-
călziţi-vă şi săturaţi-vă, dar nu aţi da acestora cele necesare
trupului, ce folos?
17 Aşa şi credinţa, dacă nu are fapte, moartă este, singură
fiind .
18 ¶ Dar va spune cineva: Tu ai credinţă şi eu am fapte; ara-
tă-mi credinţa ta fără faptele tale şi eu îţi voi arăta credinţa
mea prin faptele mele .
19 Tu crezi că este un singur Dumnezeu; bine faci; şi dracii
cred şi tremură .
20 Doreşti dar să ştii, omule deşert, că este moartă credinţa
despărţită de fapte?
21 Avraam, tatăl nostru, nu prin fapte a fost declarat drept,
când a oferit pe fiul său, Isaac, pe altar?
22 Vezi cum credinţa lucra împreună cu faptele lui, şi prin

686

Iacov 5

fapte, credinţa a fost desăvârşită?
23 Şi a fost împlinită scriptura care spune: Avraam a crezut
pe  Dumnezeu  şi  aceasta  i  s-a  atribuit  pentru  dreptate;  şi  a
fost numit prietenul lui Dumnezeu .
24 Vedeţi aşadar cum prin fapte este declarat drept un om şi
nu prin credinţă doar .
25  Tot  aşa  şi  curva  Rahab,  nu  prin  fapte  a  fost  declara-
tă dreaptă, când a primit mesagerii şi i-a scos afară pe altă
cale?
26 Căci după cum trupul despărţit de duh este mort, tot aşa
şi credinţa despărţită de fapte este moartă .

Capitolul 3

FRAŢII mei, nu fiţi mulţi învăţători, ştiind că vom primi

condamnarea mai mare .

2 Fiindcă toţi ne poticnim în multe . Dacă cineva nu se potic-
neşte în cuvânt, el este un om desăvârşit, în stare să îşi înfrâ-
neze, de asemenea, tot trupul .
3  Iată,  punem  frâie  în  gurile  cailor,  ca  să  asculte  de  noi  şi
conducem tot trupul lor .
4 Iată şi corăbiile, fiind oricât de mari şi purtate sub vânturi
violente, totuşi sunt conduse cu o cârmă foarte mică, oriîn-
cotro doreşte cârmaciul .
5 ¶ Astfel şi limba este un membru mic şi se făleşte cu lucruri
mari . Iată, un foc mic ce grămadă mare de lemne aprinde!
6 Şi limba este un foc, o lume a nedreptăţii; astfel este lim-
ba printre membrele noastre; întinează tot trupul şi aprinde
cursul naturii; şi este aprinsă de iad .
7 Căci fiecare gen de fiare şi de păsări şi de şerpi şi a lucruri-
lor din mare, se îmblânzeşte şi a fost îmblânzit de omenire,
8 Dar limba, nici un om nu o poate îmblânzi; este un rău de
nestăpânit, plină de otravă mortală .
9 Cu ea binecuvântăm pe Dumnezeu, adică pe Tatăl; şi cu
ea blestemăm pe oameni, care sunt făcuţi după asemănarea
lui Dumnezeu .
10 Din aceeaşi gură iese şi binecuvântare şi blestem . Fraţii
mei, acestea nu ar trebui să fie astfel!
11  Revarsă  cumva  izvorul  din  acelaşi  loc  şi  apă  dulce  şi
amară?
12  Fraţii  mei,  poate  smochinul  să  dea  măsline?  Sau  viţa,
smochine? Astfel nici un izvor nu dă şi apă sărată şi dulce .
13 ¶ Cine este înţelept şi priceput dintre voi? Să demonstreze,
dintr-o bună purtare, faptele lui cu blândeţea înţelepciunii!
14 Dar dacă aveţi invidie amară şi ceartă în inimile voastre,
nu vă lăudaţi şi nu minţiţi împotriva adevărului .
15 Înţelepciunea aceasta nu coboară de sus, ci este pămân-
tească, animalică, drăcească .
16 Fiindcă unde este invidie şi ceartă, este confuzie şi fiecare
lucrare rea .
17  Dar  înţelepciunea  de  sus  este  întâi  pură,  apoi  paşnică,
blândă, uşor de abordat, plină de milă şi de roade bune, im-
parţială şi fără făţărnicie .
18  Iar  rodul  dreptăţii  este  semănat  în  pace  de  cei  ce  fac
pace .

CApitoLuL 4

DE unde vin lupte şi certuri între voi? Oare nu din poftele

voastre care se războiesc în membrele voastre?

2 Voi poftiţi şi nu aveţi; ucideţi şi invidiaţi şi nu puteţi obţine;
vă certaţi şi vă luptaţi, totuşi nu aveţi, pentru că nu cereţi .
3 ¶ Voi cereţi şi nu primiţi, pentru că cereţi în mod greşit, ca
să cheltuiţi pentru poftele voastre .

4 Voi adulteri şi adultere, nu ştiţi că prietenia lumii este duş-
mănie cu Dumnezeu? De aceea oricine doreşte să fie prieten
al lumii este duşmanul lui Dumnezeu .
5 Gândiţi că în zadar scriptura spune: Duhul care locuieşte
în noi pofteşte spre invidie?
6  Însă  el  dă  mai  mult  har .  De  aceea  spune:  Dumnezeu  se
opune celor mândri, dar dă har celor umili .
7 ¶ Supuneţi-vă aşadar lui Dumnezeu . Împotriviţi-vă diavo-
lului şi va fugi de la voi!
8  Apropiaţi-vă  de  Dumnezeu  şi  el  se  va  apropia  de  voi .
Curăţiţi-vă  mâinile,  păcătoşilor;  şi  purificaţi-vă  inimile,
şovăitorilor!
9 Fiţi pătrunşi de durere, şi jeliţi şi plângeţi; să vă fie râsul
schimbat în jale şi bucuria în întristare;
10 Umiliţi-vă înaintea Domnului şi el vă va înălţa .
11 ¶ Nu vorbiţi rău unii despre alţii, fraţilor . Cel ce vorbeşte
rău despre un frate şi judecă pe fratele lui, vorbeşte rău des-
pre lege şi judecă legea; dar dacă judeci legea, nu eşti înfăp-
tuitor al legii, ci judecător .
12 Este un singur legiuitor, care este în stare să salveze şi să
nimicească; cine eşti tu care judeci pe altul?
13 Veniţi acum, cei care spuneţi: Astăzi sau mâine vom mer-
ge în cutare cetate şi vom sta acolo un an şi vom face comerţ
şi vom câştiga;
14 De fapt nu ştiţi ce va fi mâine . Fiindcă ce este viaţa voas-
tră? Este doar un abur, care se arată puţin şi apoi dispare .
15 Dimpotrivă, ar trebui să spuneţi: Dacă Domnul voieşte,
vom trăi şi vom face aceasta sau aceea .
16 Dar acum vă făliţi în lăudăroşiile voastre! Orice astfel de
fală este rea .
17 De aceea aceluia care ştie să facă bine şi nu îl face, aceasta
îi este păcat .

CApitoLuL 5

VENIŢI acum, bogaţilor, plângeţi şi urlaţi din cauza ne-

norocirilor voastre care vor veni asupra voastră .
2 Bogăţiile voastre au putrezit şi hainele voastre sunt mân-
cate de molii .
3  Aurul  şi  argintul  vostru  au  ruginit;  şi  rugina  lor  va  fi  o
mărturie împotriva voastră şi va mânca a voastră carne pre-
cum focul . V-aţi strâns tezaure pentru zilele din urmă!
4  Iată,  plata  lucrătorilor  care  v-au  secerat  câmpurile,  plată
care a fost oprită de voi prin înşelăciune, strigă; şi strigătele
secerătorilor au intrat în urechile Domnului Sabaot .
5 Aţi trăit în plăceri pe pământ şi în desfrâu; v-aţi îmbuibat
inimile, ca într-o zi de măcel .
6 Aţi condamnat şi aţi ucis pe cel drept; el nu vi se opune .
7 De aceea fiţi îndelung răbdători, fraţilor, până la venirea
Domnului .  Iată,  agricultorul  aşteaptă  rodul  preţios  al  pă-
mântului şi are îndelungă răbdare pentru acesta, până pri-
meşte ploaie timpurie şi târzie .
8 Fiţi şi voi îndelung răbdători, întăriţi-vă inimile, pentru că
venirea Domnului se apropie .
9 Nu murmuraţi unii împotriva altora, fraţilor, ca nu cum-
va  să  fiţi  condamnaţi;  iată,  judecătorul  stă  în  picioare  la
uşă .
10 Fraţii mei, luaţi ca exemplu de suferinţă şi de îndelungă
răbdare pe profeţii care au vorbit în numele Domnului .
11 Iată, noi numim fericiţi pe cei care îndură . Aţi auzit despre
răbdarea lui Iov şi aţi văzut deznodământul dat de Domnul,
că Domnul este plin de compasiune şi de milă blândă .
12 Dar mai presus de toate, fraţii mei, nu juraţi, nici pe cer,

687

1 Petru  2

nici pe pământ, nici cu vreun alt jurământ; ci al vostru da să
fie da, şi nu să fie nu; ca nu cumva să cădeţi în condamnare .
13 ¶ Îndură necaz cineva dintre voi? Să se roage . Este cineva
vesel? Să cânte psalmi .
14 Este cineva dintre voi bolnav? Să cheme bătrânii bisericii
şi  să  se  roage  peste  el,  ungându-l  cu  untdelemn  în  numele
Domnului .
15 Şi rugăciunea credinţei va salva pe cel bolnav şi Domnul îl
va ridica; şi dacă a făcut păcate, îi vor fi iertate .
16  Mărturisiţi-vă  unii  altora  greşelile  şi  rugaţi-vă  unii
pentru  alţii,  ca  să  fiţi  vindecaţi .  Mult  poate  rugăciunea

ferventă şi puternică a unui om drept .
17 Ilie era un om cu aceleaşi sentimente ca noi; şi s-a rugat
insistent să nu plouă şi nu a plouat pe pământ trei ani şi şase
luni .
18 Şi s-a rugat din nou şi cerul a dat ploaie şi pământul şi-a
dat rodul .
19 ¶ Fraţilor, dacă cineva dintre voi se rătăceşte de la adevăr
şi cineva îl va întoarce,
20 Să ştie el, că cel ce îl întoarce pe păcătos din rătăcirea căii
lui va salva un suflet din moarte şi va acoperi o mulţime de
păcate .

… 1 Petru …

Capitolul 1

pETRU, apostol al lui Isus Cristos, străinilor împrăştiaţi

prin Pontus, Galatia, Capadocia, Asia şi Bitinia,

2 Aleşi conform cunoaşterii dinainte a lui Dumnezeu Tatăl,
prin sfinţirea Duhului, spre obedienţă şi stropirea cu sângele
lui Isus Cristos; har vouă şi pace să vă fie înmulţite!
3 ¶ Binecuvântat fie Dumnezeul şi Tatăl Domnului nostru
Isus Cristos, care conform milei sale abundente ne-a născut
din nou pentru o speranţă vie prin învierea lui Isus Cristos
dintre morţi,
4 Pentru o moştenire nemuritoare şi neîntinată şi care nu se
ofileşte, rezervată în cer pentru voi,
5  Care  sunteţi  păziţi  prin  puterea  lui  Dumnezeu  prin  cre-
dinţă  pentru  salvarea  pregătită  să  fie  revelată  în  timpul  de
pe urmă .
6 În aceasta voi vă bucuraţi mult, deşi acum, pentru puţin
timp, dacă este nevoie, sunteţi întristaţi prin diverse ispitiri,
7 Pentru ca încercarea credinţei voastre, fiind mult mai pre-
ţioasă decât aurul care piere, deşi este acum încercată cu foc,
să fie găsită  pentru laudă şi onoare şi glorie, la apariţia lui
Isus Cristos,
8 Pe care, nevăzându-l, îl iubiţi; în care, deşi acum nu îl ve-
deţi, totuşi, crezând, vă bucuraţi cu veselie de nespus şi plină
de glorie,
9 Primind sfârşitul credinţei voastre, salvarea sufletelor .
10  ¶  Despre  acea  salvare  au  cercetat  şi  au  căutat  stăruitor
profeţii care au profeţit despre harul ce va veni pentru voi,
11 Căutând ce, sau în ce fel de timp arăta Duhul lui Cristos,
care era în ei, când adeverea dinainte suferinţele lui Cristos
şi gloria de după acestea .
12 Cărora le-a fost revelat, că nu pentru ei înşişi ci pentru
noi, serveau ei acele lucruri care vă sunt vestite, prin cei ce
v-au predicat evanghelia cu Duhul Sfânt trimis din cer; lu-
cruri în care doreau îngerii să se uite .
13 ¶ De aceea încingeţi-vă coapsele minţii voastre, fiţi treji şi
speraţi până la capăt pentru harul care vă va fi adus la reve-
larea lui Isus Cristos;
14 Precum copii obedienţi, nu conformându-vă poftelor din
trecut când eraţi în ignoranţa voastră,

15 Ci aşa cum cel ce v-a chemat este sfânt, fiţi şi voi sfinţi în
toată comportarea;
16 Deoarece este scris: Fiţi sfinţi, căci eu sunt sfânt .
17 ¶ Şi dacă chemaţi pe Tatăl, care judecă fără părtinire con-
form cu lucrarea fiecăruia, trăiţi timpul locuirii voastre tem-
porare aici în frică,
18 Pentru că ştiţi că nu aţi fost răscumpăraţi cu lucruri pu-
trezicioase, ca argint şi aur, din comportarea voastră deşartă
primită prin tradiţii de la taţii voştri,
19 Ci cu preţiosul sânge al lui Cristos, ca al unui miel fără
cusur şi fără pată,
20  Rânduit  într-adevăr  dinainte  de  întemeierea  lumii,  dar
arătat pe faţă în aceste ultime timpuri pentru voi,
21 Care prin el credeţi în Dumnezeu, care l-a înviat dintre
morţi şi i-a dat glorie, astfel încât credinţa voastră şi speran-
ţa să fie în Dumnezeu .
22 Văzând că v-aţi purificat sufletele în aceea că ascultaţi de
adevăr prin Duhul, spre iubire neprefăcută pentru fraţi; iu-
biţi-vă fervent unii pe alţii dintr-o inimă pură .
23 Fiind născuţi din nou, nu dintr-o sămânţă muritoare, ci
nemuritoare,  prin  cuvântul  lui  Dumnezeu,  care  trăieşte  şi
rămâne pentru totdeauna .
24 Pentru că toată făptura este ca iarba şi toată gloria omu-
lui ca floarea ierbii . Iarba se ofileşte şi floarea ei cade,
25  Dar  cuvântul  Domnului  durează  pentru  totdeauna .  Iar
acesta este cuvântul care prin evanghelie vă este predicat .

CApitoLuL 2

DE aceea, lăsând deoparte toată răutatea şi toată viclenia

şi făţărniciile şi invidiile şi toate vorbirile rele,

2 Ca prunci nou născuţi, doriţi laptele sincer al cuvântului,
ca să creşteţi prin el,
3 Dacă într-adevăr aţi gustat că Domnul este cu har .
4  La  care  veniţi,  ca  la  o  piatră  vie,  respinsă  într-adevăr  de
oameni, dar aleasă de Dumnezeu şi preţioasă;
5 Şi voi, ca pietre vii, sunteţi zidiţi o casă spirituală, o pre-
oţie sfântă pentru a oferi sacrificii spirituale, acceptabile lui
Dumnezeu, prin Isus Cristos .
6 De aceea şi este cuprins în scriptură: Iată, pun în Sion o

688

1 Petru 4

piatră unghiulară a temeliei, aleasă, preţioasă, şi cel ce îl cre-
de pe el nu va fi ruşinat .
7 De aceea vouă, care credeţi, el vă este preţios; dar celor ne-
obedienţi, piatra pe care constructorii au respins-o, aceasta
a fost făcută capul colţului temeliei,
8 Şi o piatră de cădere şi o stâncă de poticnire, celor care se
împiedică de cuvânt, fiind neobedienţi: la aceasta au şi fost
rânduiţi .
9 Dar voi sunteţi generaţie aleasă, preoţie împărătească, na-
ţiune sfântă, popor special, ca să arătaţi laudele celui ce v-a
chemat din întuneric în lumina lui minunată;
10 Voi, care odinioară nu eraţi popor, dar sunteţi acum po-
porul lui Dumnezeu, care nu aţi obţinut milă, dar acum aţi
obţinut milă .
11 ¶ Preaiubiţilor, vă implor, ca străini şi locuitori temporari
în ţară străină, abţineţi-vă de la poftele carnale care se răz-
boiesc împotriva sufletului,
12 Având comportarea voastră bună printre neamuri, pen-
tru ca în ceea ce vorbesc rău împotriva voastră ca făcători de
rele, prin faptele voastre bune pe care le vor vedea să glorifice
pe Dumnezeu în ziua cercetării .
13 Supuneţi-vă fiecărei orânduiri omeneşti pentru Domnul,
fie a împăratului ca supremă,
14 Sau conducătorilor, ca celor trimişi de el pentru pedepsi-
rea făcătorilor de rele şi pentru lauda celor ce fac bine .
15 Pentru că astfel este voia lui Dumnezeu, ca făcând bine să
amuţiţi ignoranţa oamenilor fără minte;
16 Ca oameni liberi, dar nu folosind libertatea voastră ca pe
o manta a răutăţii, ci ca servitori ai lui Dumnezeu .
17 Onoraţi pe toţi . Iubiţi pe fraţi . Temeţi-vă de Dumnezeu .
Onoraţi pe împărat .
18  ¶  Servitorilor,  fiţi  supuşi  stăpânilor  voştri  cu  toată  tea-
ma,  nu  numai  celor  buni  şi  blânzi,  dar  şi  celor  greu  de
mulţumit .
19 Fiindcă aceasta este demn de mulţumire, dacă cineva, da-
torită  conştiinţei  către  Dumnezeu,  îndură  întristare,  sufe-
rind pe nedrept .
20 Fiindcă ce glorie este, dacă veţi îndura când sunteţi loviţi
cu pumnul pentru păcatele voastre? Dar dacă faceţi bine şi
suferiţi şi înduraţi, aceasta este plăcut lui Dumnezeu .
21  Fiindcă  pentru  aceasta  aţi  fost  chemaţi;  pentru  că  şi
Cristos  a  suferit  pentru  noi,  lăsându-ne  un  exemplu,  ca  să
urmaţi paşii lui .
22 El care nu a făcut păcat, nici nu a fost găsită viclenie în
gura lui,
23 Care, fiind defăimat, nu a defăimat; când a suferit, nu a
ameninţat, ci s-a încredinţat aceluia ce judecă cu dreptate .
24 El însuşi care a purtat păcatele noastre în trupul său pe
lemn,  ca  noi,  fiind  morţi  faţă  de  păcate,  să  trăim  pentru
dreptate; prin ale cărui răni aţi fost vindecaţi .
25 Fiindcă eraţi ca oi care rătăceau, dar acum v-aţi întors la
Păstorul şi Episcopul sufletelor voastre .

CApitoLuL 3

tOT  aşa,  soţiilor,  fiţi  în  supunere  propriilor  voştri  soţi,

ca, dacă cineva nu ascultă de cuvânt, ei de asemenea să

fie câştigaţi fără cuvânt, prin comportarea soţiilor,
2 Privind comportarea voastră castă, în frică .
3 A căror înfrumuseţare să nu fie cea exterioară a împletirii
părului şi a purtării aurului, sau a îmbrăcării hainelor,
4  Ci  să  fie  omul  ascuns  al  inimii,  în  ceea  ce  este  nemuri-
tor, chiar ornamentul unui duh blând şi liniştit, care este de

mare preţ înaintea lui Dumnezeu .
5  Căci  astfel  şi  în  vechime  sfintele  femei  care  se  încredeau
în Dumnezeu, se înfrumuseţau, fiind în supunere propriilor
soţi .
6 Aşa cum Sara a ascultat de Avraam, numindu-l domn; ea,
a cărei fiice sunteţi, atât timp cât faceţi bine şi nu vă temeţi
de nimic înfricoşător .
7 Tot aşa, soţilor, locuiţi împreună cu ele conform cunoaşte-
rii, dând onoare soţiei, ca vasului mai slab şi ca fiind comoş-
tenitori ai harului vieţii, pentru ca rugăciunile voastre să nu
fie împiedicate .
8 ¶ Iar în final, fiţi toţi cu o singură minte, având compasiu-
ne unii pentru alţii, iubiţi ca fraţi, fiţi miloşi, fiţi politicoşi,
9 Neîntorcând rău pentru rău, sau defăimare pentru defăi-
mare, ci dimpotrivă, binecuvântând; ştiind că pentru aceas-
ta sunteţi chemaţi, ca să moşteniţi o binecuvântare .
10 Fiindcă cel ce voieşte să iubească viaţa şi să vadă zile bune
să îşi înfrâneze limba de la rău şi buzele sale să nu vorbească
viclenie;
11 Să se abată de la facere de rău şi să facă bine; să caute pacea
şi să o urmărească .
12 Pentru că ochii Domnului sunt peste cei drepţi şi urechile
sale deschise la rugăciunile lor, dar faţa Domnului este împo-
triva celor ce fac rău .
13  ¶  Şi  cine  este  cel  ce  vă  va  răni,  dacă  sunteţi  urmaşi  ai
binelui?
14 Dar şi dacă suferiţi pentru dreptate, fericiţi sunteţi şi nu
vă temeţi de teroarea lor, nici nu fiţi tulburaţi .
15 Ci sfinţiţi pe Domnul Dumnezeu în inimile voastre . Şi fiţi
gata totdeauna pentru a da un răspuns fiecăruia care cere o
raţiune a speranţei ce este în voi, cu blândeţe şi teamă,
16 Având o conştiinţă bună, pentru ca în ce vorbesc de rău
despre voi, ca făcători de rele, să fie ruşinaţi că acuză în mod
fals buna voastră comportare în Cristos .
17 Fiindcă este mai bine, dacă astfel este voia lui Dumnezeu,
să suferiţi pentru facere de bine, decât pentru facere de rău .
18  Pentru  că  şi  Cristos  a  suferit  o  dată  pentru  păcate,  cel
drept pentru cei nedrepţi, ca să ne aducă la Dumnezeu, de-
venind mort în carne, dar înviat prin Duh .
19 Prin care a şi mers şi a predicat duhurilor în închisoare;
20 Care au fost neobedienţi odinioară, odată când îndelunga
răbdare a lui Dumnezeu aştepta în zilele lui Noe, în timp ce
era în pregătire arca, în care puţine, adică opt suflete, au fost
salvate prin apă;
21 Şi căreia, fiind prefigurare, botezul, ne salvează acum, (nu
înlăturarea  murdăriei  cărnii,  ci  răspunsul  unei  conştiinţe
bune către Dumnezeu), prin învierea lui Isus Cristos,
22 Care a mers în cer şi este la dreapta lui Dumnezeu; îngeri
şi autorităţi şi puteri, fiindu-i supuse .

CApitoLuL 4

ÎNTRUCâT  Cristos  a  suferit  pentru  noi  în  carne,  înar-

maţi-vă şi voi cu aceeaşi minte, pentru că cel ce a suferit în

carne a încetat cu păcatul,
2 Pentru ca să nu mai trăiască în carne restul timpului său
pentru poftele oamenilor, ci pentru voia lui Dumnezeu .
3 Fiindcă ne este destul că în timpul trecut al vieţii am lucrat
voia neamurilor, pe când umblam în desfrânare, pofte, exces
de vin, îmbuibări, banchete şi idolatrii nelegiuite .
4 În aceasta li se pare ciudat că voi nu mai alergaţi cu ei la
acelaşi exces de destrăbălare, vorbindu-vă de rău;
5 Aceia vor da socoteală celui ce este gata să judece pe vii şi

689

1 Petru  5

pe morţi .
6 Fiindcă pentru acest scop a şi fost evanghelia predicată ce-
lor morţi, ca să fie judecaţi conform oamenilor, în carne, dar
să trăiască conform lui Dumnezeu, în duh .
7 ¶ Dar sfârşitul tuturor lucrurilor este aproape; fiţi aşadar
sobri şi vegheaţi în rugăciune .
8 Şi mai presus de toate aveţi dragoste creştină ferventă între
voi înşivă, pentru că dragostea creştină va acoperi mulţimea
păcatelor .
9 Fiţi ospitalieri unii cu alţii fără cârtiri .
10 Aşa cum fiecare a primit un dar, serviţi-vă cu acesta unii
altora, ca buni administratori ai harului de multe feluri al
lui Dumnezeu .
11  Dacă  cineva  vorbeşte,  să  vorbească  conform  oracole-
lor  lui  Dumnezeu;  dacă  cineva  serveşte,  să  facă  aceasta
conform  abilităţii  pe  care  i-o  dă  Dumnezeu,  pentru  ca
Dumnezeu, în toate, să fie glorificat prin Isus Cristos, a
căruia fie lauda şi domnia pentru totdeauna şi întotdeau-
na . Amin .
12  ¶  Preaiubiţilor  să  nu  vi  se  pară  ciudată  încercarea  în-
cinsă  care  vine  să  vă  încerce,  de  parcă  ceva  ciudat  vi  s-a
întâmplat,
13  Ci  bucuraţi-vă  întrucât  sunteţi  părtaşi  suferinţelor  lui
Cristos, pentru ca atunci când gloria sa va fi revelată, voi să
vă bucuraţi de asemenea, săltând de veselie .
14  Dacă  sunteţi  ocărâţi  pentru  numele  lui  Cristos,  fericiţi
sunteţi, pentru că duhul gloriei şi al lui Dumnezeu se odih-
neşte peste voi; din partea lor, într-adevăr, este blasfemiat,
dar din partea voastră este glorificat .
15  Fiindcă  nici  unul  dintre  voi  să  nu  sufere  ca  un  ucigaş,
sau  hoţ,  sau  făcător  de  rele,  sau  ca  un  băgăreţ  în  treburile
altora .
16 Iar dacă cineva suferă ca un creştin, să nu se ruşineze, ci să
glorifice pe Dumnezeu în legătură cu aceasta .
17 Pentru că a venit timpul ca judecata să înceapă la casa lui
Dumnezeu,  iar  dacă  întâi  începe  la  noi,  care  va  fi  sfârşitul
acelora care nu ascultă de evanghelia lui Dumnezeu?
18 Şi dacă cel drept cu greu este salvat, unde se vor arăta cel
neevlavios şi cel păcătos?

19  De  aceea  cei  ce  suferă  conform  voii  lui  Dumnezeu  să
îşi  încredinţeze  sufletele  lor  lui,  în  facere  de  bine,  ca  unui
Creator credincios .

CApitoLuL 5

pE bătrânii care sunt printre voi îi îndemn, eu, care sunt

de  asemenea  un  bătrân  şi  martor  al  suferinţelor  lui

Cristos şi părtaş al gloriei care va fi revelată,
2 Păstoriţi turma lui Dumnezeu care este printre voi, supra-
veghind, nu prin constrângere, ci cu voinţă; nu pentru câştig
murdar, ci cu o minte binevoitoare;
3 Nici ca având domnie peste moştenirea lui Dumnezeu, ci
făcându-vă exemple turmei .
4 Şi când Păstorul cel mare se va arăta, veţi primi o coroană
a gloriei ce nu se ofileşte .
5 Tot aşa, tinerilor, supuneţi-vă bătrânilor . Da, toţi fiţi supuşi
unii altora şi îmbrăcaţi-vă cu umilinţă, pentru că Dumnezeu
se opune celor mândri şi dă har celor umili .
6 De aceea umiliţi-vă sub mâna tare a lui Dumnezeu, ca să
vă înalţe la timpul cuvenit .
7  Aruncând  toată  grijă  voastră  asupra  lui,  pentru  că  el  se
îngrijeşte de voi .
8 Fiţi treji, fiţi vigilenţi, pentru că potrivnicul vostru, diavo-
lul, umblă împrejur ca un leu care rage, căutând pe cine să
devoreze,
9 Căruia să vă împotriviţi tari în credinţă, ştiind că aceleaşi
suferinţe sunt împlinite în fraţii voştri care sunt în lume .
10 Dar Dumnezeul întregului har, care ne-a chemat la a sa
eternă glorie prin Cristos Isus, după ce aţi suferit puţin timp,
să vă facă desăvârşiţi, neclintiţi, întăriţi, întemeiaţi .
11 A lui fie gloria şi domnia pentru totdeauna şi întotdeauna .
Amin .
12 ¶ Prin Silvan, un frate credincios vouă, precum socotesc,
v-am scris pe scurt, îndemnând şi adeverind că acesta este
adevăratul har al lui Dumnezeu în care staţi în picioare .
13 Biserica aleasă împreună cu voi, care este în Babilon, vă
salută; tot aşa şi Marcu, fiul meu .
14 Salutaţi-vă unii pe alţii cu un sărut al dragostei creştine .
Pace vouă tuturor care sunteţi în Cristos Isus . Amin .

690

… 2 Petru …

Capitolul 1

SIMON Petru, rob şi apostol al lui Isus Cristos, celor ce au

obţinut cu noi o credinţă la fel de preţioasă prin dreptatea

Dumnezeului şi Salvatorului nostru Isus Cristos,
2  Har  şi  pace  să  vă  fie  înmulţite  prin  cunoaşterea  lui
Dumnezeu şi a Domnului nostru Isus .
3 ¶ Aşa cum dumnezeiasca lui putere ne-a dăruit toate lu-
crurile pentru viaţă şi evlavie, prin cunoaşterea celui ce ne-a
chemat la glorie şi virtute,
4 Prin care ne sunt dăruite cele mai mari şi preţioase promi-
siuni, ca prin acestea să deveniţi părtaşi naturii dumnezeieşti,
aţi scăpat de putreziciunea care este în lume prin poftă .
5  Şi  în  afară  de  aceasta,  dându-vă  toată  silinţa,  adăugaţi
credinţei voastre virtutea; şi la virtute, cunoaşterea;
6 Şi la cunoaştere, înfrânare; şi la înfrânare, răbdarea; şi la
răbdare, evlavia;
7 Şi la evlavie, dragostea frăţească; şi la dragostea frăţească,
dragostea creştină .
8  Căci  dacă  acestea  sunt  în  voi  şi  abundă,  vă  fac să  nu  fiţi
nici deşerţi, nici neroditori în cunoaşterea Domnului nostru
Isus Cristos .
9 Dar celui ce îi lipsesc acestea este orb şi nu poate vedea de-
parte şi a uitat că a fost curăţat de vechile lui păcate .
10 De aceea, fraţilor, mai degrabă străduiţi-vă să faceţi ne-
clintită chemarea şi alegerea voastră, căci dacă faceţi acestea,
nicidecum nu veţi cădea,
11 Fiindcă astfel din abundenţă vă va fi dată intrare în împă-
răţia veşnică a Domnului şi Salvatorului nostru Isus Cristos .
12 ¶ De  aceea  nu  voi  neglija  a  vă  aminti  totdeauna  despre
acestea, deşi le ştiţi şi sunteţi întemeiaţi în prezentul adevăr .
13 Dar consider drept, cât timp sunt în acest tabernacol, să
vă stârnesc prin aducerea aminte,
14  Ştiind  că  în  curând  trebuie  să  pun  deoparte  acest  ta-
bernacol al meu, aşa cum mi-a arătat Domnul nostru Isus
Cristos .
15 Mai mult, mă voi strădui ca voi să fiţi în stare după moar-
tea mea să aveţi acestea de fiecare dată în memorie .
16 Fiindcă nu am urmat fabulaţii iscusite când v-am făcut
cunoscută puterea şi venirea Domnului nostru Isus Cristos,
ci am fost martori oculari ai măreţiei sale .
17 Fiindcă a primit de la Dumnezeu Tatăl onoare şi glorie când
a venit la el o astfel de voce din maiestuoasa glorie: Acesta este
Fiul meu preaiubit, în care îmi găsesc toată plăcerea .
18 Şi această voce care a venit din cer noi am auzit-o pe când
eram împreună cu el pe muntele sfânt .
19 Şi avem un mai sigur cuvânt al profeţiei, căruia bine faceţi
că îi daţi atenţie, ca unei lumini ce străluceşte într-un loc în-
tunecat până ce se luminează de ziuă, şi steaua dimineţii se
ridică în inimile voastre;
20  Ştiind întâi aceasta,  că nici  o profeţie a  scripturii nu  se
interpretează singură .
21  Fiindcă  profeţia  nu  a  venit  în  timpurile  de  demult  prin
voia omului, ci oameni sfinţi ai lui Dumnezeu au vorbit pur-
taţi de Duhul Sfânt .

CApitoLuL 2

DAR au fost şi falşi profeţi în popor, aşa cum vor fi falşi

învăţători  printre  voi,  care  vor  introduce  în  ascuns

erezii damnabile, negând chiar pe Domnul care i-a răscum-
părat, şi îşi aduc asupra lor o nimicire grabnică .
2 Şi mulţi vor urma căile lor nimicitoare, din cauza cărora
calea adevărului va fi vorbită de rău .
3 Şi prin lăcomie, cu cuvinte prefăcute, vor face comerţ pe
seamă voastră; judecata lor din vechime nu întârzie, şi dam-
narea lor nu dormitează .
4 ¶ Căci dacă Dumnezeu nu a cruţat îngerii care au păcătuit,
ci i-a aruncat jos în iad şi i-a predat în lanţurile întunericu-
lui, să fie păstraţi pentru judecată,
5 Şi nu a cruţat vechea lume, ci a păzit pe Noe, al optulea om,
un predicator al dreptăţii, aducând potopul asupra lumii ce-
lor neevlavioşi;
6 Şi a prefăcut cetăţile Sodomei şi Gomorei în cenuşă, le-a
condamnat la demolare, făcându-le un exemplu pentru cei
ce după aceea ar trăi în stricăciune;
7 Şi a scăpat pe dreptul Lot, chinuit în comportarea desfrâ-
nată a celor stricaţi,
8 (Fiindcă acel bărbat drept, locuind printre ei, prin vedere
şi auzire îşi chinuia zi de zi sufletul lui drept cu faptele lor
nelegiuite);
9 Domnul ştie cum să scape pe cei evlavioşi din ispite şi să
păstreze  pe  cei  nedrepţi  pentru  ziua  judecăţii  pentru  a  fi
pedepsiţi,
10 Dar mai ales pe cei ce merg după carne în pofta necurăţiei
şi dispreţuiesc domnia . Înfumuraţi, aroganţi, nu se sperie să
vorbească rău despre demnităţi,
11  Pe  când  îngerii,  care  sunt  mai  mari  în  tărie  şi  putere,
nu  aduc  împotriva  lor  o  acuzaţie  defăimătoare  înaintea
Domnului .
12 Dar aceştia, ca dobitoace fără raţiune din fire, făcute pen-
tru a fi prinse şi nimicite, vorbesc rău despre cele ce nu înţe-
leg; şi vor pieri complet în propria lor corupţie .
13 Şi vor primi plata nedreptăţii ca cei ce consideră o plă-
cere să se destrăbăleze în timpul zilei . Pete şi ruşini sunt ei,
chefuind în propriile lor înşelăciuni în timp ce sărbătoresc
cu voi .
14  Având  ochii  plini  de  adulter  şi  neputându-se  opri  de  la
păcat;  seducând  suflete  instabile,  având  o  inimă  antrenată
cu practici lacome; copii blestemaţi,
15 Care au părăsit calea dreaptă şi s-au rătăcit, urmând calea
lui Balaam, fiul lui Bosor, care a iubit plata nedreptăţii,
16  Dar  a  fost  mustrat  pentru  nelegiuirea  sa,  măgăriţa
mută,  vorbind  cu  vocea  omului,  s-a  împotrivit  nebuniei
profetului .
17  Aceştia  sunt  fântâni  fără  apă,  nori  purtaţi  de  furtu-
nă,  cărora  negura  întunericului  le  este  rezervată  pentru
totdeauna .
18 Căci ei, vorbind cuvinte umflate ale deşertăciunii, seduc
prin poftele cărnii, prin multă desfrânare, pe cei ce, într-ade-
văr, au scăpat de cei ce trăiesc în rătăcire .
19 În timp ce le promit libertate, ei înşişi sunt robi ai corup-
ţiei; fiindcă de cine este cineva învins, de acela şi este dus în
robie .
20  Căci,  scăpând  de  contaminările  lumii  prin  cunoaşterea
Domnului  şi  Salvatorului  Isus  Cristos,  dacă  sunt  din  nou
ademeniţi  în  acestea  şi  învinşi,  starea  lor  de  pe  urmă  este
mai rea decât cea dintâi .

691

1 Ioan  2

21 Fiindcă ar fi fost mai bine pentru ei să nu fi cunoscut calea
dreptăţii, decât, după ce au cunoscut-o, să se întoarcă de la
sfânta poruncă dată lor .
22  Dar  li  s-a  întâmplat  conform  cu  adevăratul  proverb:
Câinele se întoarce la vărsătura lui, şi scroafa scăldată, la tă-
văleala ei în mocirlă .

CApitoLuL 3

ACUM,  preaiubiţilor,  vă  scriu  această  a  doua  episto-

lă,  în  care  stârnesc  minţile  voastre  pure  prin  aducere

aminte,
2 Ca să fiţi mereu cu aducere aminte a cuvintelor care au fost
vorbite mai înainte de către sfinţii profeţi şi a poruncii noas-
tre, apostolii Domnului şi Salvatorului;
3 Ştiind întâi aceasta, că vor veni batjocoritori în zilele de pe
urmă, umblând conform propriilor pofte,
4 Şi spunând: Unde este promisiunea venirii lui? Fiindcă de
când au adormit taţii noştri, toate continuă la fel de la înce-
putul creaţiei .
5  Fiindcă  despre  aceasta  ei  sunt  ignoranţi  în  mod  voit,  că
prin cuvântul lui Dumnezeu cerurile au fost din vechime şi
pământul având menţinerea lui din apă şi în apă,
6 Prin care lumea, care era atunci, a pierit fiind potopită cu
apă;
7 Dar cerurile şi pământul de acum prin acelaşi cuvânt sunt
păstrate,  fiind  rezervate  focului  pentru  ziua  judecăţii  şi  a
pieirii oamenilor neevlavioşi .
8 ¶ Dar preaiubiţilor, să nu fie ignorat acest lucru de către
voi, că o zi înaintea Domnului este ca o mie de ani şi o mie
de ani ca o zi .

9 Domnul nu întârzie referitor la promisiunea lui, aşa cum
unii consideră întârziere, ci este îndelung răbdător faţă de noi
şi nu doreşte ca cineva să piară, ci toţi să vină la pocăinţă .
10 ¶ Dar ziua Domnului va veni ca un hoţ în noapte; în acea
zi cerurile vor trece cu zgomot mare, iar elementele se vor
dizolva  cu  căldură  mare;  de  asemenea  pământul  şi  faptele
care sunt în el vor fi arse în întregime .
11 Văzând, aşadar, că toate acestea se vor dizolva, ce fel de
oameni ar trebui să fiţi voi în comportare sfântă şi evlavie,
12 Aşteptând şi grăbind venirea zilei lui Dumnezeu, în care
cerurile fiind în foc se vor dizolva şi elementele se vor topi
cu căldură mare?
13 Cu toate acestea, conform promisiunii lui, aşteptăm ce-
ruri noi şi un pământ nou, în care locuieşte dreptatea .
14  ¶  De  aceea,  preaiubiţilor,  văzând  că  aşteptaţi  astfel
de  lucruri,  străduiţi-vă  a  fi  găsiţi  de  el  în  pace,  nepătaţi  şi
ireproşabili .
15 Şi socotiţi că îndelunga răbdare a Domnului nostru este
salvare;  precum  v-a  scris  şi  vouă  preaiubitul  nostru  frate
Pavel, conform cu înţelepciunea dată lui,
16 Precum la fel în toate epistolele sale a vorbit în ele despre
acestea; în ele sunt unele lucruri greu de înţeles, pe care cei
ce sunt neînvăţaţi şi instabili le pervertesc, cum fac şi cu ce-
lelalte scripturi, spre propria lor nimicire .
17 De aceea voi, preaiubiţilor, văzând că ştiţi dinainte aceste
lucruri, păziţi-vă ca nu cumva, fiind ademeniţi cu rătăcirea
celor nelegiuiţi, să cădeţi din statornicia voastră .
18  Ci  creşteţi  în  har  şi  în  cunoaşterea  Domnului  şi
Salvatorului nostru Isus Cristos . A lui fie gloria deopotrivă
acum şi întotdeauna . Amin .

… 1 Ioan …

Capitolul 1

CEEA ce era de la început, ce am auzit, ce am văzut cu

ochii  noştri,  ce  am  privit  şi  mâinile  noastre  au  pipăit,

referitor la Cuvântul vieţii;
2 (Căci viaţa a fost arătată şi noi am văzut-o şi aducem măr-
turie şi vă anunţăm acea viaţă eternă, care era cu Tatăl şi care
ne-a fost arătată);
3 Ce am văzut şi am auzit vă anunţăm, pentru ca şi voi să
aveţi  părtăşie  cu  noi;  şi  părtăşia  noastră  este  în  adevăr  cu
Tatăl şi cu Fiul său, Isus Cristos .
4 Şi vă scriem acestea ca bucuria voastră să fie deplină .
5 ¶ Acesta de fapt este mesajul pe care l-am auzit de la el şi
pe care vi-l relatăm, că Dumnezeu este lumină şi în el nu este
deloc întuneric .
6 Dacă spunem că avem părtăşie cu el şi umblăm în întune-
ric, minţim şi nu împlinim adevărul;
7 Dar dacă umblăm în lumină, aşa cum el este în lumină,
avem  părtăşie  unii  cu  alţii  şi  sângele  lui  Isus  Cristos,  Fiul
său, ne curăţă de tot păcatul .
8 ¶ Dacă spunem că nu avem păcat, ne înşelăm noi înşine şi

adevărul nu este în noi .
9 Dacă ne mărturisim păcatele, el este credincios şi drept să
ne ierte păcatele şi să ne cureţe de toată nedreptatea .
10 Dacă spunem că nu am păcătuit, îl facem mincinos şi cu-
vântul lui nu este în noi .

Capitolul 2

COPILAŞII  mei,  vă  scriu  acestea,  ca  să  nu  păcătuiţi .  Şi

dacă cineva păcătuieşte, avem un mijlocitor la Tatăl, pe

Isus Cristos cel drept .
2 Şi el este ispăşirea pentru păcatele noastre şi nu doar pen-
tru ale noastre, ci şi pentru ale întregii lumi .
3 ¶ Şi prin aceasta ştim că îl cunoaştem, dacă ţinem porun-
cile lui .
4  Cel  ce  spune:  Îl  cunosc!  Şi  nu  ţine  poruncile  lui  este  un
mincinos şi adevărul nu este în el .
5 Dar cel ce ţine cuvântul lui în el, într-adevăr, dragostea lui
Dumnezeu este desăvârşită; prin aceasta ştim că suntem în
el .
6 Cel ce spune că trăieşte în el, este dator să umble aşa cum

692

1 Ioan 4

el a umblat .
7 Fraţilor, nu vă scriu o poruncă nouă, ci o poruncă veche, pe
care aţi avut-o de la început . Porunca veche este cuvântul pe
care voi l-aţi auzit de la început .
8 Din nou vă scriu o poruncă nouă care este adevărată în el
şi în voi, pentru că întunericul a trecut şi lumina adevărată
deja străluceşte .
9 Cel ce spune că este în lumină şi urăşte pe fratele său este
în întuneric până acum .
10 Cel ce iubeşte pe fratele său trăieşte în lumină şi în el nu
este ocazie de poticnire .
11 Dar cel ce urăşte pe fratele său este în întuneric şi umblă
în întuneric şi nu ştie încotro merge, pentru că acel întuneric
i-a orbit ochii .
12 ¶ Vă scriu, copilaşilor, pentru că păcatele vă sunt iertate
pentru numele lui .
13 Vă scriu, taţilor, pentru că aţi cunoscut pe cel care este de
la început . Vă scriu, tinerilor, pentru că aţi învins pe cel rău .
Vă scriu, copilaşilor, pentru că aţi cunoscut pe Tatăl .
14 V-am scris, taţilor, pentru că aţi cunoscut pe cel care este
de la început . V-am scris, tinerilor, pentru că sunteţi tari şi cu-
vântul lui Dumnezeu trăieşte în voi şi aţi învins pe cel rău .
15 Nu iubiţi lumea, nici lucrurile care sunt în lume . Dacă ci-
neva iubeşte lumea, dragostea Tatălui nu este în el .
16 Pentru că tot ce este în lume, pofta cărnii şi pofta ochilor
şi lăudăroşia vieţii, nu este din Tatăl, ci este din lume .
17 Şi lumea şi pofta ei trece, dar cel ce face voia lui Dumnezeu
trăieşte pentru totdeauna .
18 ¶ Copilaşilor, este timpul de pe urmă şi aşa cum aţi auzit
că  are  să  vină  anticrist  şi  acum  sunt  mulţi  anticrişti,  prin
aceasta ştim că este timpul de pe urmă .
19 Au ieşit dintre noi, dar nu erau de-ai noştri, căci dacă ar fi
fost de-ai noştri ar fi rămas cu noi, dar au ieşit ca să se arate
că nu toţi erau de-ai noştri .
20 Dar voi aveţi o ungere de la Cel Sfânt şi cunoaşteţi toate
lucrurile .
21 Nu v-am scris pentru că nu cunoaşteţi adevărul, ci pen-
tru că îl cunoaşteţi şi pentru că nici o minciună nu este din
adevăr .
22  Cine  este  mincinos,  dacă  nu  cel  ce  neagă  că  Isus  este
Cristosul? Acela este anticrist, care neagă pe Tatăl şi pe Fiul .
23 Oricine neagă pe Fiul nu are pe Tatăl, dar cel ce mărturi-
seşte pe Fiul are şi pe Tatăl .
24 De aceea să trăiască în voi ce aţi auzit de la început . Dacă
rămâne în voi ce aţi auzit de la început, voi de asemenea veţi
continua în Fiul şi în Tatăl .
25 Şi aceasta este promisiunea pe care el ne-a promis-o: viaţa
eternă .
26 V-am scris acestea referitor la cei ce vă amăgesc .
27 Dar ungerea, pe care aţi primit-o de la el, rămâne în voi
şi nu aveţi nevoie ca cineva să vă înveţe; dar aşa cum aceeaşi
ungere vă învaţă despre toate şi este adevăr şi nu este min-
ciună şi chiar aşa cum v-a învăţat ea, veţi trăi în el .
28 ¶ Şi acum, copilaşilor, trăiţi în el, pentru ca atunci când
va fi arătat el, să avem cutezanţă şi să nu fim făcuţi de ruşine
înaintea lui la venirea sa .
29  Dacă  ştiţi  că  el  este  drept,  ştiţi  că  toţi  cei  ce  împlinesc
dreptate sunt născuţi din el .

CApitoLuL 3

VEDEŢI ce fel de dragoste ne-a dat Tatăl, ca să fim che-

maţi fiii lui Dumnezeu; din această cauză lumea nu ne

cunoaşte, pentru că nu l-a cunoscut nici pe el .
2 Preaiubiţilor, acum suntem fiii lui Dumnezeu şi nu s-a ară-
tat încă ce vom fi, dar ştim că atunci când el se va arăta, vom
fi asemenea lui, fiindcă îl vom vedea aşa cum este .
3 Şi fiecare dintre cei care au această speranţă în el, se purifi-
că pe el însuşi, precum el este pur .
4 ¶ Oricine face păcat, de asemenea încalcă legea; şi păcatul
este încălcarea legii .
5 Şi ştiţi că el a fost arătat ca să înlăture păcatele noastre; şi
în el nu este păcat .
6 Oricine trăieşte în el, nu păcătuieşte; oricine păcătuieşte,
nu l-a văzut, nici nu l-a cunoscut .
7 Copilaşilor, nimeni să nu vă înşele: cel ce face dreptate este
drept, aşa cum el este drept .
8  Cel  ce  face  păcat  este  din  diavolul;  fiindcă  diavolul  pă-
cătuieşte  de  la  început .  Cu  acest  scop  a  fost  arătat  Fiul  lui
Dumnezeu, ca să distrugă faptele diavolului .
9 Oricine este născut din Dumnezeu nu face păcat, pentru
că sămânţa lui trăieşte în el şi nu poate păcătui, pentru că
este născut din Dumnezeu .
10  În  aceasta  sunt  arătaţi  clar  copiii  lui  Dumnezeu  şi  co-
piii diavolului; oricine nu împlineşte dreptatea nu este din
Dumnezeu, nici cel ce nu iubeşte pe fratele său .
11 Pentru că acesta este mesajul pe care l-aţi auzit de la înce-
put, să ne iubim unii pe alţii .
12 Nu precum Cain, care era din cel rău şi l-a ucis pe fratele
său . Şi din ce cauză l-a ucis? Pentru că propriile lui fapte erau
rele, iar ale fratelui său erau drepte .
13 Nu vă miraţi, fraţii mei, dacă vă urăşte lumea .
14 Noi ştim că am trecut din moarte la viaţă, pentru că iubim
pe fraţi . Cine nu iubeşte pe fratele său, locuieşte în moarte .
15 Oricine urăşte pe fratele său este un ucigaş, şi ştiţi că nici
un ucigaş nu are viaţă eternă locuind în el .
16 Prin aceasta cunoaştem dragostea lui Dumnezeu, pentru
că el şi-a dat viaţa pentru noi şi noi suntem datori să ne dăm
vieţile pentru fraţi .
17 Dar oricine are bogăţiile lumii acesteia şi vede pe fratele
său prins în nevoie şi îşi închide adâncurile faţă de el, cum
trăieşte dragostea lui Dumnezeu în el?
18 Copilaşii mei, să nu iubim în cuvânt, nici cu limba, ci în
faptă şi în adevăr .
19 ¶ Şi prin aceasta ştim că suntem din adevăr şi ne vom asi-
gura inimile noastre înaintea lui .
20 Pentru că, dacă inima noastră ne condamnă, Dumnezeu
este  mai  mare  decât  inima  noastră  şi  cunoaşte  toate
lucrurile .
21 Preaiubiţilor, dacă inima noastră nu ne condamnă, avem
cutezanţă spre Dumnezeu .
22 Şi orice cerem, primim de la el, pentru că ţinem poruncile
lui şi facem cele plăcute înaintea lui .
23 Şi aceasta este porunca lui: Să credem în numele Fiului
său Isus Cristos şi să ne iubim unii pe alţii, aşa cum ne-a dat
poruncă .
24 Şi cel ce ţine poruncile lui trăieşte în el, şi el în el . Şi prin
aceasta ştim că el trăieşte în noi, prin Duhul pe care el ni l-a
dat .

CApitoLuL 4

pREAIUBIŢILOR, să nu credeţi fiecare duh, ci puneţi la

încercare  duhurile,  dacă  sunt  din  Dumnezeu,  fiindcă

mulţi profeţi falşi au ieşit în lume .
2 Prin aceasta să cunoaşteţi Duhul lui Dumnezeu . Fiecare

693

1 Ioan  5

duh, care mărturiseşte că Isus Cristos a venit în carne, este
din Dumnezeu,
3 Şi fiecare duh, care nu mărturiseşte că Isus Cristos a venit
în carne, nu este din Dumnezeu şi acesta este acel duh al an-
ticristului, despre care aţi auzit că are să vină; şi acum este
deja în lume .
4  Voi  sunteţi  din  Dumnezeu,  copilaşilor,  şi  le-aţi  învins,
pentru că mai mare este cel ce este în voi decât cel ce este
în lume .
5  Ei  sunt  din  lume;  din  această  cauză  vorbesc  din  lume  şi
lumea îi ascultă .
6 Noi suntem din Dumnezeu; cel ce cunoaşte pe Dumnezeu,
ne ascultă; cel ce nu este din Dumnezeu, nu ne ascultă . Prin
aceasta cunoaştem duhul adevărului şi duhul rătăcirii .
7 ¶ Preaiubiţilor, să ne iubim unii pe alţii, pentru că dragos-
tea  este  din  Dumnezeu;  şi  oricine  iubeşte,  este  născut  din
Dumnezeu şi cunoaşte pe Dumnezeu .
8  Cel  ce  nu  iubeşte  nu  cunoaşte  pe  Dumnezeu,  pentru  că
Dumnezeu este dragoste .
9 În aceasta a fost arătată dragostea lui Dumnezeu faţă de
noi, că Dumnezeu a trimis în lume pe singurul său Fiu năs-
cut, ca noi să trăim prin el .
10 În aceasta este dragoste, nu că noi am iubit pe Dumnezeu,
ci că el ne-a iubit şi a trimis pe Fiul său să fie ispăşirea pentru
păcatele noastre .
11 ¶ Preaiubiţilor, dacă astfel ne-a iubit Dumnezeu pe noi şi
noi suntem datori să ne iubim unii pe alţii .
12 Nimeni nu l-a văzut vreodată pe Dumnezeu . Dacă ne iu-
bim unii pe alţii, Dumnezeu trăieşte în noi şi dragostea lui
este desăvârşită în noi .
13 Prin aceasta ştim că trăim în el şi el în noi, fiindcă ne-a
dat din Duhul său .
14 Şi noi am văzut şi aducem mărturie că Tatăl a trimis pe
Fiul să fie Salvatorul lumii .
15  Oricine  va  mărturisi  că  Isus  este  Fiul  lui  Dumnezeu,
Dumnezeu trăieşte în el şi el în Dumnezeu .
16 Şi noi am cunoscut şi am crezut dragostea pe care o are
Dumnezeu  faţă  de  noi .  Dumnezeu  este  dragoste;  şi  cel  ce
trăieşte în dragoste trăieşte în Dumnezeu şi Dumnezeu în
el .
17 În aceasta dragostea noastră este făcută desăvârşită, ca să
avem cutezanţă în ziua judecăţii, pentru că aşa cum este el,
aşa suntem noi în această lume .
18 În dragoste nu este teamă, ci dragostea desăvârşită alungă
afară teama, pentru că teama are chin . Iar cel ce se teme, nu
este făcut desăvârşit în dragoste .
19 Noi îl iubim pentru că întâi el ne-a iubit .
20  Dacă  cineva  spune:  Eu  iubesc  pe  Dumnezeu  şi  urăşte
pe  fratele  său,  este  un  mincinos,  fiindcă  cel  ce  nu  iubeşte
pe  fratele  său,  pe  care  l-a  văzut,  cum  poate  să  iubească  pe
Dumnezeu, pe care nu l-a văzut?
21  Şi  avem  această  poruncă  de  la  el  ca:  Cel  ce  iubeşte  pe
Dumnezeu să iubească şi pe fratele său .

CApitoLuL 5

oRICINE  crede  că  Isus  este  Cristosul,  este  născut  din

Dumnezeu; şi fiecare om care iubeşte pe cel ce l-a năs-

cut, iubeşte şi pe cel care este născut din el .
2 Prin aceasta ştim că iubim pe copiii lui Dumnezeu, când
iubim pe Dumnezeu şi ţinem poruncile lui .
3 Fiindcă aceasta este dragostea de Dumnezeu: Să ţinem po-
runcile lui şi poruncile lui nu sunt apăsătoare;
4  ¶  Deoarece  oricine  este  născut  din  Dumnezeu,  învinge
lumea; şi aceasta este victoria care învinge lumea: credinţa
noastră .
5 Cine este cel ce învinge lumea, dacă nu cel ce crede că Isus
este Fiul lui Dumnezeu?
6 ¶ Acesta este cel ce a venit prin apă şi sânge, Isus Cristos;
nu doar prin apă, ci prin apă şi sânge . Şi Duhul este cel ce
aduce mărturie, pentru că Duhul este adevăr .
7  Pentru  că  trei  sunt  cei  care  aduc  mărturie  în  cer:  Tatăl,
Cuvântul şi Duhul Sfânt; şi aceştia trei una sunt .
8 Şi trei sunt care aduc mărturie pe pământ: Duhul şi apa şi
sângele; şi aceştia trei, în mărturie, una sunt .
9 Dacă primim mărturia oamenilor, mărturia lui Dumnezeu
este mai mare, pentru că aceasta este mărturia lui Dumnezeu,
pe care el a adus-o mărturie despre Fiul său .
10 Cel ce crede pe Fiul lui Dumnezeu are mărturia în el însuşi;
cel ce nu crede pe Dumnezeu, l-a făcut mincinos, pentru că nu
crede mărturia pe care Dumnezeu a adus-o despre Fiul său .
11 Şi aceasta este mărturia, că Dumnezeu ne-a dat viaţă eter-
nă şi această viaţă este în Fiul său .
12  Cel  ce  are  pe  Fiul  are  viaţa,  cel  ce  nu  are  pe  Fiul  lui
Dumnezeu nu are viaţa .
13 ¶ V-am scris acestea, vouă, care credeţi în numele Fiului
lui Dumnezeu, ca să ştiţi că aveţi viaţă eternă şi să credeţi
în numele Fiului lui Dumnezeu .
14 ¶ Şi aceasta este cutezanţa pe care o avem în el, că, dacă
cerem ceva conform voii lui, ne ascultă;
15 Şi dacă ştim că ne ascultă, orice îi cerem, ştim că avem
lucrurile cerute pe care le-am dorit de la el .
16 Dacă vede cineva pe fratele său păcătuind un păcat, care
nu duce la moarte, va cere, şi el îi va da viaţă pentru cei ce nu
păcătuiesc spre moarte . Este un păcat care duce la moarte,
nu spun să se roage pentru acel păcat .
17 Orice nedreptate este păcat, dar este păcat care nu duce
la moarte .
18 Ştim că oricine este născut din Dumnezeu nu păcătuieşte;
dar cel ce este născut din Dumnezeu se păzeşte pe el însuşi
şi cel rău nu îl atinge .
19 Ştim că suntem din Dumnezeu şi că toată lumea zace în
răutate .
20 Şi ştim că Fiul lui Dumnezeu a venit şi ne-a dat înţele-
gere  ca  să  cunoaştem  pe  cel  ce  este  adevărat;  şi  suntem  în
cel  ce  este  adevărat,  în  Fiul  său  Isus  Cristos .  Acesta  este
Dumnezeul cel adevărat şi viaţa eternă .
21 Copilaşilor, păziţi-vă de idoli . Amin .

694

3 Ioan 1

… 2 Ioan …

Capitolul 1

BăTRâNUL,  către  aleasa  doamnă  şi  către  copiii  ei,  pe

care îi iubesc în adevăr; şi nu doar eu, ci şi toţi cei ce au

cunoscut adevărul,
2  Datorită adevărului care trăieşte în noi şi va fi cu noi
pentru totdeauna .
3 Har  fie  cu  voi,  milă şi  pace,  de  la  Dumnezeu  Tatăl  şi  de  la
Domnul Isus Cristos, Fiul Tatălui, în adevăr şi în dragoste .
4 ¶ M-am bucurat foarte mult că am găsit pe unii dintre co-
piii tăi umblând în adevăr, aşa cum noi am primit poruncă
de la Tatăl .
5 ¶ Şi acum te implor, doamnă, nu că ţi-am scris o poruncă
nouă, ci aceea pe care am avut-o de la început: să ne iubim
unii pe alţii .
6 Şi aceasta este dragostea: să umblăm după poruncile lui .
Porunca este aceasta: ca aşa cum aţi auzit de la început, să
umblaţi în ea .

7 ¶ Pentru că în lume au intrat mulţi înşelători care nu măr-
turisesc că Isus Cristos a venit în carne . Acesta este un înşe-
lător şi un anticrist .
8 Uitaţi-vă la voi înşivă, ca să nu pierdem cele ce am lucrat,
ci să primim o răsplată deplină .
9 Oricine încalcă legea şi nu trăieşte în doctrina lui Cristos
nu îl are pe Dumnezeu . Cel ce trăieşte în doctrina lui Cristos,
acela îl are şi pe Tatăl şi pe Fiul .
10 Dacă vine cineva la voi şi nu aduce această doctrină, să nu
îl primiţi în casă şi să nu îi spuneţi: Salutare!
11  Fiindcă  cine  îi  spune:  Salutare!  Este  părtaş  faptelor  lui
rele .
12 ¶ Având multe a vă scrie, nu doresc să le scriu cu hârtie şi
cerneală; dar mă încred să vin la voi şi să vă vorbesc faţă în
faţă, pentru ca bucuria noastră să fie deplină .
13 Te salută copiii alesei tale surori . Amin .

… 3 Ioan …

Capitolul 1

adevăr .

BăTRâNUL,  preaiubitului  Gaiu,  pe  care  îl  iubesc  în

2 ¶ Preaiubitule, mai presus de toate doresc ca tu să prosperi
şi să fii sănătos, aşa cum prosperă sufletul tău .
3 Fiindcă m-am bucurat foarte mult când fraţii au venit şi au
adus mărturie despre adevărul care este în tine, aşa cum tu
umbli în adevăr .
4 Nu am bucurie mai mare decât să aud despre copiii mei că
umblă în adevăr .
5 ¶ Preaiubitule, cu credincioşie faci tot ceea ce lucrezi pen-
tru fraţi şi pentru străini,
6 Care au adus mărturie despre dragostea ta creştină, înain-
tea bisericii; pe care dacă îi însoţeşti evlavios, bine vei face .
7  Fiindcă  pentru  numele  lui  au  ieşit,  neluând  nimic  de  la
neamuri .
8 De aceea suntem datori să îi primim pe unii ca aceştia, ca
să fim conlucrători adevărului .

9 ¶ Am scris bisericii, dar Diotref, căruia îi place să aibă în-
tâietatea între ei, nu ne primeşte .
10 ¶ Din această cauză, dacă vin, îi voi aminti faptele sale pe
care le face, îndrugând cuvinte răutăcioase împotriva noas-
tră; şi nemulţumit cu acestea, el nici nu îi primeşte pe fraţi
şi opreşte pe cei ce doresc să îi primească şi îi dă afară din
biserică .
11 Preaiubitule, nu urma ceea ce este rău, ci ceea ce este bun .
Cel ce face bine este din Dumnezeu, dar cel ce face rău nu l-a
văzut pe Dumnezeu .
12 ¶ Dimitrie are o mărturie bună de la toţi şi a adevărului
însuşi; da, şi noi aducem mărturie; şi ştiţi că mărturia noas-
tră este adevărată .
13 ¶ Aveam multe să scriu, dar nu voiesc să îţi scriu cu cer-
neală şi condei .
14 Dar mă încred să te văd în curând şi vom vorbi faţă în
faţă .  Pace  ţie .  Te  salută  prietenii  noştri .  Salută  prietenii  pe
nume .

695

… Iuda …

Capitolul 1

iUDA,  rob  al  lui  Isus  Cristos  şi  frate  al  lui  Iacov,  celor

ce  sunt  sfinţiţi  prin  Dumnezeu  Tatăl  şi  păstraţi  în  Isus

Cristos şi chemaţi:
2 Milă şi pace şi dragoste să vă fie înmulţite .
3 Preaiubiţilor, dându-mi toată silinţa pentru a vă scrie des-
pre salvarea comună, am fost constrâns să vă scriu şi să vă
îndemn să luptaţi cu zel pentru credinţa care a fost dată sfin-
ţilor o dată .
4  Fiindcă  s-au  furişat  în  ascuns  anumiţi  oameni,  care  din
vechime  au  fost  rânduiţi  pentru  această  condamnare,  oa-
meni  neevlavioşi,  schimbând  harul  Dumnezeului  nostru
în desfrânare şi negând pe singurul Domn Dumnezeu şi pe
Domnul nostru Isus Cristos .
5  ¶  De  aceea  doresc  a  vă  aduce  aminte,  deşi  odată  aţi  şti-
ut  aceasta,  că  Domnul,  după  ce  a  salvat  poporul  din  ţara
Egiptului, a nimicit pe cei care nu au crezut .
6 Şi la fel pe îngerii care nu şi-au ţinut domeniul de activita-
te, ci şi-au părăsit propria locuinţă, el i-a păstrat în lanţuri
veşnice sub întuneric, pentru judecata marii zile .
7 Aşa cum Sodoma şi Gomora şi cetăţile din jurul lor, într-
o  comportare  asemănătoare,  s-au  dedat  curviei  şi  au  mers
după altă carne, sunt puse înainte ca exemplu, suferind pe-
deapsa focului etern .
8 ¶ Într-adevăr, în acelaşi fel şi aceşti visători murdari înti-
nează carnea, dispreţuiesc guvernarea şi vorbesc de rău de
demnităţi .
9  Dar  Mihail,  arhanghelul,  pe  când  lupta  cu  diavolul,  s-a
contrazis  pentru  trupul  lui  Moise  şi  nu  a  cutezat  să  aducă
împotriva lui o acuzaţie defăimătoare, ci a spus: Domnul să
te mustre!
10 Dar aceştia vorbesc de rău lucrurile pe care de fapt nu le
ştiu; dar ce înţeleg, în mod natural, ca animale fără raţiune,
în acelea se corup pe ei înşişi .
11 ¶ Vai lor! Pentru că au mers pe calea lui Cain şi s-au grăbit
lacom după rătăcirea lui Balaam pentru plată şi au pierit în
împotrivirea lui Core .
12 Aceştia sunt pete la mesele voastre de dragoste creştină,

când ei sărbătoresc cu voi, hrănindu-se fără frică: nori fără
apă, purtaţi împrejur de vânturi; pomi tomnatici, fără rod,
morţi de două ori, dezrădăcinaţi;
13 Valuri furioase ale mării, înspumându-şi propria ruşine;
stele rătăcitoare, cărora negrul întunericului le este rezervat
pentru totdeauna .
14 Dar şi Enoh, al şaptelea de la Adam, a profeţit despre aces-
tea, spunând: Iată, Domnul vine cu zecile de mii de sfinţi ai
lui,
15 Pentru a face judecată peste toţi şi a condamna pe toţi cei
neevlavioşi  dintre  ei,  pentru  toate  faptele  lor  neevlavioase,
pe care le-au făcut cu neevlavie, şi pentru toate cuvântările
lor grele, pe care păcătoşii neevlavioşi le-au vorbit împotriva
lui .
16 Aceştia sunt cârtitori, plângăreţi, umblând după propriile
lor pofte; şi gura lor vorbeşte cuvinte umflate, feţele oameni-
lor fiind în admiraţie datorită profitului .
17  ¶  Dar  voi,  preaiubiţilor,  amintiţi-vă  cuvintele  care  au
fost  spuse  mai  înainte  de  apostolii  Domnului  nostru  Isus
Cristos;
18 Cum vă spuneau ei, că în timpul din urmă vor fi batjoco-
ritori, umblând conform propriilor pofte neevlavioase .
19 Aceştia sunt cei care se separă pe ei înşişi, senzuali, nea-
vând Duhul .
20  Dar  voi,  preaiubiţilor,  edificându-vă  pe  cea  mai  sfântă
credinţă a voastră, rugându-vă în Duhul Sfânt,
21  Păziţi-vă  în  dragostea  lui  Dumnezeu,  aşteptând  mila
Domnului nostru Isus Cristos pentru viaţă eternă .
22 Şi aveţi compasiune de unii, diferenţiind între ei;
23 Iar pe alţii salvaţi-i cu teamă, smulgându-i din foc, urând
chiar haina pătată de carne .
24 ¶ Acum, a aceluia care este în stare a vă păzi de la cădere
şi a vă prezenta ireproşabili înaintea prezenţei gloriei sale cu
multă veselie,
25 Singurului Dumnezeu înţelept, Salvatorul nostru, a lui fie
gloria şi maiestatea, domnia şi puterea, deopotrivă acum şi
întotdeauna . Amin .

696

… Revelaţia…

Capitolul 1

văzut sunt cele şapte biserici .

REVELAŢIA lui Isus Cristos, pe care Dumnezeu i-a dat-

o, pentru a arăta robilor săi lucrurile care trebuie să se
întâmple în curând; şi el a înştiinţat şi a trimis aceasta prin
îngerul său, robului său, Ioan,
2  Care  a  adus  mărturie  despre  cuvântul  lui  Dumnezeu  şi
despre mărturia lui Isus Cristos şi despre toate lucrurile pe
care le-a văzut .
3 Binecuvântat este cel ce citeşte şi cei ce aud cuvintele acestei
profeţii şi ţin lucrurile scrise în ea, căci timpul este aproape .
4 Ioan, celor şapte biserici care sunt în Asia: Har vouă şi pace
de la cel care este şi care era şi care vine, şi de la cele şapte
Duhuri care sunt înaintea tronului său,
5 ¶ Şi de la Isus Cristos, martorul credincios şi întâiul născut
dintre morţi şi prinţul împăraţilor pământului . A lui, care
ne-a  iubit  şi  ne-a  spălat  de  păcatele  noastre  în  propriul  lui
sânge,
6 Şi ne-a făcut împăraţi şi preoţi pentru Dumnezeu şi Tatăl
său, a lui fie gloria şi domnia pentru totdeauna şi întotdeau-
na . Amin .
7 Iată, el vine cu norii; şi fiecare ochi îl va vedea şi cei care
l-au străpuns; şi toate seminţiile pământului vor boci din ca-
uza lui . Da, Amin .
8  ¶  Eu  sunt  Alfa  şi  Omega,  începutul  şi  sfârşitul,  spune
Domnul, care este şi care era şi care vine, Cel Atotputernic .
9 Eu, Ioan, care de altfel sunt fratele vostru şi părtaş în ne-
cazul şi în împărăţia şi în răbdarea lui Isus Cristos, eram în
insula numită Patmos, din cauza cuvântului lui Dumnezeu
şi din cauza mărturiei lui Isus Cristos .
10 Eram în Duhul în ziua Domnului şi am auzit în spatele
meu o voce tare, ca a unei trâmbiţe,
11 Spunând: Eu sunt Alfa şi Omega, cel dintâi şi cel de pe
urmă; şi: Ceea ce vezi, scrie într-o carte şi trimite-o celor şap-
te biserici care sunt în Asia: la Efes şi la Smirna şi la Pergam
şi la Tiatira şi la Sardes şi la Filadelfia şi la Laodiceea .
12 Şi m-am întors pentru a vedea vocea care vorbea cu mine .
Şi, fiind întors, am văzut şapte sfeşnice de aur;
13 Şi în mijlocul celor şapte sfeşnice era cineva asemănător
Fiului Omului, îmbrăcat cu o haină lungă până la picioare şi
încins la piept cu un brâu de aur .
14 Iar capul şi părul lui erau albe ca lâna albă, ca zăpada; şi
ochii lui erau ca flacăra focului;
15 Şi picioarele lui asemănătoare aramei fine, ca arzând într-
un cuptor; şi vocea lui ca vocea multor ape .
16 Şi avea în mâna lui dreaptă şapte stele; şi din gura lui ieşea
o sabie ascuţită cu două tăişuri; şi înfăţişarea lui era ca soa-
rele când străluceşte în puterea lui .
17 Şi când l-am văzut, am căzut la picioarele lui, ca mort . Iar
el  şi-a  pus  mâna  dreaptă  peste  mine,  spunându-mi:  Nu  te
teme, eu sunt cel dintâi şi cel de pe urmă,
18 Şi sunt cel ce trăieşte deşi a fost mort; şi, iată, eu sunt viu
pentru totdeauna şi întotdeauna, Amin; şi am cheile iadului
şi ale morţii .
19 Scrie lucrurile pe care le-ai văzut şi cele care sunt şi cele
care vor fi după acestea,
20 Misterul celor şapte stele pe care le-ai văzut în mâna mea
dreaptă şi a celor şapte sfeşnice de aur . Cele şapte stele sunt
îngerii celor şapte biserici şi cele şapte sfeşnice pe care le-ai

Capitolul 2

ÎNGERULUI  bisericii  Efesului,  scrie-i:  Acestea  spune  cel

ce ţine cele şapte stele în mâna sa dreaptă, cel ce umblă în

mijlocul celor şapte sfeşnice de aur;
2 Ştiu faptele tale şi munca ta şi răbdarea ta şi că nu poţi su-
feri pe cei răi; şi i-ai încercat pe cei care spun că sunt apostoli
dar nu sunt, şi i-ai găsit mincinoşi;
3 Şi ai suferit şi ai răbdare şi pentru numele meu ai muncit şi
nu ai căzut de oboseală .
4 Cu toate acestea am ceva împotriva ta, pentru că ţi-ai pă-
răsit dragostea dintâi .
5 De aceea aminteşte-ţi de unde ai căzut şi pocăieşte-te şi fă
faptele dintâi; altfel, voi veni dintr-odată la tine şi îţi voi lua
sfeşnicul din locul lui dacă nu te pocăieşti .
6 Dar ai aceasta, că urăşti faptele nicolaiţilor, pe care şi eu
le urăsc .
7  Cel  ce  are  ureche,  să  asculte  ce  spune  bisericilor  Duhul:
Celui ce învinge îi voi da să mănânce din pomul vieţii, care
este în mijlocul paradisului lui Dumnezeu .
8 ¶ Şi îngerului bisericii din Smirna, scrie-i: Acestea spune
cel dintâi şi cel de pe urmă, care a fost mort dar este viu;
9 Ştiu faptele tale şi necazul şi sărăcia (dar eşti bogat), şi blas-
femia  acelora  care  spun  că  sunt  iudei  dar  nu  sunt,  ci  sunt
sinagoga lui Satan .
10 Nu te teme de nici unul dintre acele lucruri pe care le vei
suferi; iată, diavolul va arunca pe unii dintre voi în închisoa-
re, ca să fiţi încercaţi; şi veţi avea necaz zece zile; fii credin-
cios până la moarte şi îţi voi da coroana vieţii .
11 Cel ce are ureche, să asculte ce spune bisericilor Duhul:
Cel  ce  învinge  nu  va  fi  nicidecum  vătămat  de  moartea  a
doua .
12 ¶ Şi îngerului bisericii din Pergam, scrie-i: Acestea spune
cel ce are sabia ascuţită, cu două tăişuri;
13  Ştiu  faptele  tale  şi  unde  locuieşti,  unde  este  tronul  lui
Satan;  şi  ţii  tare  numele  meu  şi  nu  ai  negat  credinţa  mea,
chiar în acele zile în care Antipa era martirul meu credin-
cios, care a fost ucis printre voi, unde locuieşte Satan .
14 Dar am câteva lucruri împotriva ta, pentru că ai acolo pe
cei ce ţin tare doctrina lui Balaam, care îl învăţa pe Balac să
arunce o poticnire înaintea copiilor lui Israel, pentru a mân-
ca lucruri sacrificate idolilor şi pentru a curvi .
15 Tot aşa, tu ai şi pe cei ce ţin tare doctrina nicolaiţilor, pe
care eu o urăsc .
16 Pocăieşte-te; altfel, voi veni la tine dintr-odată şi voi lupta
împotriva lor cu sabia gurii mele .
17 Cel ce are ureche, să asculte ce spune bisericilor Duhul:
Celui ce învinge îi voi da să mănânce din mana ascunsă şi îi
voi da o piatră albă, şi pe piatră este scris un nume nou, pe
care nimeni nu îl ştie, decât cel ce îl primeşte .
18 ¶ Şi îngerului bisericii din Tiatira, scrie-i: Acestea spune
Fiul lui Dumnezeu, care are ochii săi ca flacăra focului şi pi-
cioarele sale asemănătoare aramei fine;
19 Ştiu faptele tale şi dragostea creştină şi serviciul şi credin-
ţa şi răbdarea ta şi faptele tale, şi cele de pe urmă sunt mai
multe ca cele dintâi .
20 Cu toate acestea am câteva lucruri împotriva ta, pentru

697

Revelaţia  5

că rabzi pe acea femeie Izabela, care se numeşte pe ea însăşi
profetesă, ca să înveţe şi să amăgească pe robii mei pentru a
curvi şi a mânca lucruri sacrificate idolilor .
21  Şi  i-am  dat  timp  să  se  pocăiască  de  curvia  ei  şi  nu  s-a
pocăit .
22 Iată, o voi arunca la pat, şi pe cei ce comit adulter cu ea îi
voi arunca în mare necaz, dacă nu se pocăiesc de faptele lor .
23 Şi îi voi ucide pe copiii ei cu moarte; şi vor şti toate biseri-
cile că eu sunt cel care cercetează rărunchii şi inimile; şi voi
da fiecăruia dintre voi conform cu faptele voastre .
24 Dar vă spun vouă şi celorlalţi în Tiatira, atâţia câţi nu au
această doctrină şi care nu au cunoscut adâncimile lui Satan,
precum spun ei, nu voi pune peste voi nici o altă povară .
25 Dar ceea ce aveţi ţineţi cu tărie până voi veni .
26 Şi celui ce învinge şi ţine faptele mele până la sfârşit, îi voi
da putere peste naţiuni;
27 Şi le va conduce cu un toiag de fier; ca oalele unui olar vor
fi sparte în bucăţi; aşa cum am primit eu de la Tatăl meu .
28 Şi îi voi da steaua de dimineaţă .
29 Cine are ureche, să asculte ce spune bisericilor Duhul .

Capitolul 3

ŞI îngerului bisericii din Sardes, scrie-i: Acestea spune cel

ce are cele şapte Duhuri ale lui Dumnezeu şi cele şapte

stele: Ştiu faptele tale, că ai numele că trăieşti şi eşti mort .
2  Fii  veghetor  şi  întăreşte  lucrurile  care  rămân,  care  sunt
gata  să  moară;  fiindcă  nu  am  găsit  faptele  tale  desăvârşite
înaintea lui Dumnezeu .
3 Aminteşte-ţi de aceea cum ai primit şi ai auzit şi ţine strâns
şi pocăieşte-te . Dar dacă tot nu vei veghea, voi veni peste tine
ca un hoţ şi nu vei şti nicidecum în care oră voi veni peste
tine .
4 Ai câteva nume chiar în Sardes, care nu şi-au mânjit haine-
le; şi vor umbla cu mine în alb, pentru că sunt demni .
5 Cel ce învinge, acela va fi îmbrăcat în haine albe; şi nu voi
şterge nicidecum numele lui din cartea vieţii, ci voi mărturi-
si numele lui înaintea Tatălui meu şi înaintea îngerilor săi .
6 Cel ce are ureche, să asculte ce spune bisericilor Duhul .
7 ¶ Şi îngerului bisericii din Filadelfia, scrie-i: Acestea spune
cel sfânt, cel adevărat, cel ce are cheia lui David, cel ce deschi-
de şi nimeni nu închide; şi închide şi nimeni nu deschide .
8 Ştiu faptele tale; iată, am pus înaintea ta o uşă deschisă ce
nimeni nu o poate închide; pentru că ai puţină putere şi ai
ţinut cuvântul meu şi nu ai negat numele meu .
9 Iată, voi face să vină din sinagoga lui Satan pe cei care spun
că sunt iudei dar nu sunt, ci mint; iată, îi voi face să vină şi să
se închine înaintea picioarelor tale şi să ştie că te-am iubit .
10 Pentru că ai ţinut cuvântul răbdării mele, eu de asemenea
te voi păzi de ora ispitirii, care va veni peste întreaga lume,
pentru a-i încerca pe cei ce locuiesc pe pământ .
11 Iată, eu vin dintr-odată; ţine tare ce ai, ca nimeni să nu
îţi ia coroana .
12 Pe cel ce învinge îl voi face un stâlp în templul Dumnezeului
meu şi nu va mai ieşi afară niciodată; şi pe el voi scrie numele
Dumnezeului meu şi numele cetăţii Dumnezeului meu, care
este noul Ierusalim, care coboară din cer de la Dumnezeul
meu; şi voi scrie pe el noul meu nume .
13 Cel ce are ureche, să audă ce spune bisericilor Duhul .
14 ¶ Şi îngerului bisericii laodiceenilor, scrie-i: Acestea spu-
ne Amin-ul, cel credincios şi adevăratul martor, începutul
creaţiei lui Dumnezeu;
15 Ştiu faptele tale; că nu eşti nici rece, nici fierbinte; aş dori

să fi fost rece, sau fierbinte .
16 Astfel, pentru că eşti căldicel şi nu eşti nici rece, nici fier-
binte, te voi vărsa din gura mea .
17 Pentru că spui: Sunt bogat şi îmbelşugat cu bunuri şi nu
am nevoie de nimic; şi nu ştii că eşti nenorocit şi mizerabil
şi sărac şi orb şi gol;
18 Îţi recomand să cumperi de la mine aur încercat în foc,
ca să te îmbogăţeşti; şi haine albe, ca să te îmbraci, şi ruşinea
goliciunii tale să nu se arate; şi să îţi ungi ochii cu alifie, ca
să vezi .
19 Pe câţi îi iubesc, îi mustru şi îi disciplinez; de aceea fii ze-
los şi pocăieşte-te .
20 Iată, eu stau la uşă şi bat; dacă aude cineva vocea mea şi
deschide uşa, voi intra la el şi voi cina cu el şi el cu mine .
21 Celui ce învinge îi voi da să şadă cu mine pe tronul meu,
aşa cum şi eu am învins şi şed cu Tatăl meu pe tronul lui .
22 Cel ce are ureche, să asculte ce spune bisericilor Duhul .

Capitolul 4

DUPă aceasta, m-am uitat şi, iată, o uşă era deschisă în

cer; şi prima voce pe care am auzit-o era ca a unei trâm-
biţe care vorbea cu mine şi a spus: Urcă-te aici şi îţi voi arăta
lucrurile care trebuie să fie de aici înainte .
2 Şi imediat am fost în duhul; şi, iată, un tron era aşezat în
cer şi pe tron şedea cineva .
3 Şi cel ce şedea era la vedere asemănător pietrei de jasp şi de
sardonix; şi era un curcubeu de jur împrejurul tronului, la
vedere asemănător smaraldului .
4 ¶ Şi de jur împrejurul tronului erau douăzeci şi patru de
scaune; şi pe scaune am văzut douăzeci şi patru de bătrâni,
şezând, îmbrăcaţi în haine albe; şi aveau pe capetele lor co-
roane de aur .
5  Şi  din  tron  ieşeau  fulgere  şi  tunete  şi  voci;  şi  erau  şapte
lămpi de foc, arzând înaintea tronului, care sunt cele şapte
Duhuri ale lui Dumnezeu .
6  Şi  înaintea  tronului  era  o  mare  de  sticlă,  asemănătoare
cristalului; şi în mijlocul tronului şi de jur împrejurul tronu-
lui, se aflau patru fiinţe vii pline de ochi în faţă şi în spate .
7 Şi prima fiinţă vie era asemănătoare leului, şi a două fiinţă
vie era asemănătoare viţelului, şi a treia fiinţă vie avea faţă
ca un om, şi a patra fiinţă vie era asemănătoare unei acvile
zburând .
8 Şi cele patru fiinţe vii aveau fiecare din ele şase aripi împre-
jur; şi erau pline de ochi pe dinăuntru; şi nu au odihnă zi şi
noapte, spunând: Sfânt, sfânt, sfânt este Domnul Dumnezeu
Atotputernic, care era şi care este şi care vine .
9 ¶ Şi când acele fiinţe vii dau glorie şi onoare şi mulţumi-
re  celui  ce  şade  pe  tron,  care  trăieşte  pentru  totdeauna  şi
întotdeauna,
10 Cei douăzeci şi patru de bătrâni cad jos înaintea celui ce
şade pe tron şi se închină celui ce trăieşte pentru totdeau-
na şi întotdeauna şi îşi aruncă coroanele înaintea tronului,
spunând:
11 Tu eşti demn Doamne să primeşti gloria şi onoarea şi pu-
terea; pentru că ai creat toate lucrurile şi pentru plăcerea ta
sunt şi au fost create .

Capitolul 5

ŞI  am  văzut  în  mâna  dreaptă  a  celui  ce  şedea  pe  tron  o

carte care fusese scrisă pe dinăuntru şi partea din spate,

sigilată cu şapte sigilii .
2 ¶ Şi am văzut un înger puternic, proclamând cu voce tare:

698

Revelaţia 7

Cine este demn să deschidă cartea şi să desfacă sigiliile ei?
3 Şi nimeni nu a fost în stare în cer, nici pe pământ, nici sub
pământ, să deschidă cartea, nici să se uite la ea .
4 Şi eu am plâns mult, pentru că nimeni nu a fost găsit demn
să deschidă cartea şi să o citească, nici să se uite la ea .
5 Şi unul dintre bătrâni mi-a spus: Nu plânge; iată, Leul din
tribul lui Iuda, Rădăcina lui David, a învins pentru a deschi-
de cartea şi a desface cele şapte sigilii ale ei .
6 ¶ Şi am privit şi, iată, în mijlocul tronului şi al celor patru
fiinţe vii şi în mijlocul bătrânilor, a stat în picioare un Miel
ca  înjunghiat,  având  şapte  coarne  şi  şapte  ochi,  care  sunt
cele şapte Duhuri ale lui Dumnezeu, trimise înainte în tot
pământul .
7 Şi a venit şi a luat cartea din mâna dreaptă a celui ce şedea
pe tron .
8 ¶ Şi când a luat cartea, cele patru fiinţe vii şi cei douăzeci
şi patru de bătrâni au căzut jos înaintea Mielului, având fi-
ecare din ei harpe şi potire de aur pline de arome, care sunt
rugăciunile sfinţilor .
9 Şi cântau o cântare nouă, spunând: Tu eşti demn să iei car-
tea şi să deschizi sigiliile acesteia; pentru că ai fost înjunghi-
at şi ne-ai răscumpărat lui Dumnezeu prin sângele tău, din
fiecare rasă şi limbă şi popor şi naţiune;
10 Şi ne-ai făcut Dumnezeului nostru, împăraţi şi preoţi; şi
vom domni pe pământ .
11 Şi am văzut şi am auzit vocea multor îngeri de jur împre-
jurul tronului şi a fiinţelor vii şi a bătrânilor; şi numărul lor
era de zece mii de ori zece mii şi mii de mii,
12 Spunând cu voce tare: Demn este Mielul care a fost în-
junghiat să primească puterea şi bogăţiile şi înţelepciunea şi
tăria şi onoarea şi gloria şi binecuvântarea .
13 Şi pe fiecare creatură care este în cer şi pe pământ şi sub
pământ şi pe cele ce sunt în mare şi pe toate care se află în
acestea  le-am  auzit  spunând:  Binecuvântarea  şi  onoarea  şi
gloria şi puterea fie ale aceluia ce şade pe tron şi a Mielului,
pentru totdeauna şi întotdeauna .
14 Şi cele patru fiinţe vii au spus: Amin . Şi cei douăzeci  şi
patru de bătrâni au căzut jos şi se închinau celui ce trăieşte
pentru totdeauna şi întotdeauna .

Capitolul 6

ŞI am văzut când Mielul a deschis unul dintre sigilii şi am

auzit, ca zgomotul unui tunet, pe una dintre cele patru

fiinţe vii spunând: Vino şi vezi .
2 Şi am văzut şi, iată, un cal alb; şi cel ce şedea pe el avea un
arc; şi i-a fost dată o coroană; şi a ieşit înainte, cucerind şi
pentru a cuceri .
3 ¶ Şi când a deschis al doilea sigiliu, am auzit pe a doua fi-
inţă vie spunând: Vino şi vezi .
4 Şi a ieşit un alt cal, roşu; şi celui ce şedea pe el i-a fost dat să
ia pacea de pe pământ şi ca ei să se ucidă unii pe alţii; şi i-a
fost dată o sabie mare .
5 ¶ Şi când a deschis al treilea sigiliu, am auzit a treia fiinţă
vie, spunând: Vino şi vezi . Şi m-am uitat şi, iată, un cal ne-
gru; şi cel ce şedea pe el avea în mâna sa o balanţă .
6 Şi am auzit o voce în mijlocul celor patru fiinţe vii, spu-
nând: O măsură de grâu pentru un dinar şi trei măsuri de
orz  pentru  un  dinar;  şi  vezi  să  nu  vatămi  untdelemnul  şi
vinul .
7 ¶ Şi când a deschis al patrulea sigiliu, am auzit vocea celei
de a patra fiinţe vii spunând: Vino şi vezi .
8 Şi m-am uitat şi, iată, un cal gălbui; şi numele celui ce şedea

pe el era Moartea, şi Iadul venea cu el . Şi li s-a dat putere pes-
te a patra parte a pământului, să ucidă cu sabie şi cu foamete
şi cu moarte şi cu fiarele pământului .
9 ¶ Şi când a deschis al cincilea sigiliu, am văzut sub altar
sufletele celor ce au fost ucişi pentru cuvântul lui Dumnezeu
şi pentru mărturia pe care au ţinut-o .
10  Şi  strigau  cu  voce  tare,  spunând:  Până  când,  Doamne
sfânt şi adevărat, nu judeci şi nu răzbuni sângele nostru de la
cei ce locuiesc pe pământ?
11 Şi le-au fost date robe albe fiecăruia dintre ei; şi li s-a spus
că trebuie să se odihnească încă puţin timp, până când se va
împlini şi numărul părtaşilor lor de servire şi al fraţilor lor,
care urmau să fie ucişi ca ei .
12 ¶ Şi m-am uitat când a deschis al şaselea sigiliu şi, iată, a
fost un cutremur mare; şi soarele a devenit negru ca o pânză
de sac din păr şi luna a devenit ca sângele;
13 Şi stelele cerului au căzut pe pământ, aşa cum un smochin
îşi aruncă smochinele lui necoapte când este scuturat de un
vânt puternic .
14 Şi cerul s-a îndepărtat ca o carte făcută sul; şi fiecare mun-
te şi insulă au fost mutate din locurile lor .
15 Şi împăraţii pământului, şi oamenii de vază şi cei bogaţi şi
căpetenii şi cei puternici şi fiecare rob şi fiecare om liber s-au
ascuns în peşteri şi în stâncile munţilor;
16 Şi spuneau munţilor şi stâncilor: Cădeţi peste noi şi as-
cundeţi-ne  de  la  faţa  Celui  ce  şade  pe  tron  şi  de  la  furia
Mielului;
17 Pentru că a venit ziua cea mare a furiei lui, şi cine poate
sta în picioare?

CApitoLuL 7

ŞI după acestea am văzut patru îngeri stând în picioare pe

cele patru colţuri ale pământului, ţinând cele patru vân-
turi ale pământului, ca vântul să nu sufle peste pământ, nici
peste mare, nici peste vreun copac .
2 Şi am văzut alt înger urcând de la răsăritul soarelui, având
sigiliul  Dumnezeului  cel  viu;  şi  a  strigat  cu  voce  tare  ce-
lor patru îngeri, cărora le-a fost dat să vatăme pământul şi
marea,
3  Spunând:  Nu  vătămaţi  pământul,  nici  marea,  nici  copa-
cii,  până  când  vom  sigila  pe  robii  Dumnezeului  nostru  pe
frunţile lor .
4 Şi am auzit numărul celor sigilaţi; şi au fost sigilaţi o sută
patruzeci  şi  patru  de  mii  din  toate  seminţiile  copiilor  lui
Israel .
5 Din tribul lui Iuda, au fost sigilaţi douăsprezece mii . Din
tribul lui Ruben, au fost sigilaţi douăsprezece mii . Din tribul
lui Gad, au fost sigilaţi douăsprezece mii .
6 Din tribul lui Aşer, au fost sigilaţi douăsprezece mii . Din
tribul lui Neftali, au fost sigilaţi douăsprezece mii . Din tribul
lui Manase, au fost sigilaţi douăsprezece mii .
7  Din  tribul  lui  Simeon,  au  fost  sigilaţi  douăsprezece  mii .
Din tribul lui Levi, au fost sigilaţi douăsprezece mii . Din tri-
bul lui Isahar, au fost sigilaţi douăsprezece mii .
8 Din tribul lui Zabulon, au fost sigilaţi douăsprezece mii .
Din tribul lui Iosif, au fost sigilaţi douăsprezece mii . Din tri-
bul lui Beniamin, au fost sigilaţi douăsprezece mii .
9 ¶ După aceasta m-am uitat şi iată o mare mulţime, pe care
nimeni nu o putea număra, din toate naţiunile şi din toate
rasele şi popoarele şi limbile, a stat în picioare înaintea tro-
nului  şi  înaintea  Mielului,  îmbrăcaţi  în  robe  albe  şi  cu  ra-
muri de palmieri în mâinile lor .

699

Revelaţia  10

10  Şi  strigau  cu  voce  tare,  spunând:  Salvarea  este  a
Dumnezeului nostru care şade pe tron şi a Mielului .
11 Şi toţi îngerii stăteau în picioare de jur împrejurul tronu-
lui şi al bătrânilor şi a celor patru fiinţe vii şi cădeau pe feţele
lor înaintea tronului şi i se închinau lui Dumnezeu,
12 Spunând: Amin . Binecuvântarea şi gloria şi înţelepciunea
şi mulţumirea şi onoarea şi puterea şi tăria fie a Dumnezeului
nostru, pentru totdeauna şi întotdeauna . Amin .
13  Şi  unul  dintre  bătrâni  a  răspuns,  spunându-mi:  Cine
sunt aceştia care sunt îmbrăcaţi în robe albe? Şi de unde au
venit?
14 Şi i-am zis: Domnule, tu ştii . Iar el mi-a spus: Aceştia
sunt aceia care au ieşit din mare necaz şi şi-au spălat ro-
bele şi le-au albit în sângele Mielului .
15 De aceea sunt ei înaintea tronului lui Dumnezeu şi îi ser-
vesc zi şi noapte în templul său; şi cel ce şade pe tron va locui
printre ei .
16 Ei nu vor mai flămânzi, nici nu vor mai înseta; nici soarele
nu va cădea peste ei, nici vreo arşiţă .
17 Pentru că Mielul care este în mijlocul tronului îi va păs-
tori şi îi va conduce la izvoarele vii ale apelor; şi Dumnezeu
va şterge toate lacrimile de la ochii lor .

CApitoLuL 8

ŞI  când  a  deschis  al  şaptelea  sigiliu,  a  fost  tăcere  în  cer

aproape o jumătate de oră .

2 Şi am văzut cei şapte îngeri care stăteau în picioare înain-
tea lui Dumnezeu; şi le-au fost date şapte trâmbiţe .
3 Şi un alt înger a venit şi a stat în picioare la altar, având o
tămâietoare  de  aur;  şi  lui  i-a  fost  dată  multă  tămâie,  ca  să
o aducă cu rugăciunile tuturor sfinţilor peste altarul de aur
care era înaintea tronului .
4 Şi fumul tămâiei se ridica împreună cu rugăciunile sfinţi-
lor, din mâna îngerului, înaintea lui Dumnezeu .
5  Şi  îngerul  a  luat  tămâietoarea  şi  a  umplut-o  cu  focul  al-
tarului şi a aruncat-o pe pământ; şi au fost voci şi tunete şi
fulgere şi un cutremur .
6 Şi cei şapte îngeri, care aveau cele şapte trâmbiţe, s-au pre-
gătit să trâmbiţeze .
7 ¶ Şi primul înger a trâmbiţat şi au urmat grindină şi foc
amestecat cu sânge şi au fost aruncate peste pământ; şi a treia
parte a copacilor a fost arsă şi toată iarba verde a fost arsă .
8 ¶ Şi al doilea înger a trâmbiţat şi ceva ca un munte mare
arzând cu foc a fost aruncat în mare; şi a treia parte a mării
a devenit sânge .
9 Şi a murit a treia parte a creaturilor care erau în mare şi
aveau viaţă; şi a treia parte a navelor a fost distrusă .
10 ¶ Şi al treilea înger a trâmbiţat şi a căzut din cer o stea
mare, arzând ca o făclie; şi a căzut peste a treia parte a râuri-
lor şi peste izvoarele apelor;
11 Şi numele stelei este chemat Pelin; şi a treia parte a ape-
lor a devenit pelin; şi mulţi oameni au murit din cauza ape-
lor, pentru că au fost făcute amare .
12 ¶ Şi al patrulea înger a trâmbiţat şi a treia parte a soarelui
a fost lovită şi a treia parte a lunii şi a treia parte a stelelor,
în aşa fel că a treia parte a lor a fost întunecată; şi ziua nu a
strălucit cu a treia parte din ea şi noaptea la fel .
13 Şi m-am uitat şi am auzit un înger zburând prin mijlocul
cerului, spunând cu voce tare: Vai, vai, vai, locuitorilor pă-
mântului din cauza celorlalte voci ale trâmbiţelor celor trei
îngeri care sunt gata să trâmbiţeze!

CApitoLuL 9

ŞI al cincilea înger a trâmbiţat şi am văzut că o stea a căzut

din  cer  pe  pământ;  şi  lui  i-a  fost  dată  cheia  gropii  fără

fund .
2 Şi a deschis groapa fără fund; şi a urcat un fum din groapă
ca fumul unui mare cuptor; şi soarele şi văzduhul au fost în-
tunecate din cauza fumului gropii .
3 Şi din fum au ieşit lăcuste pe pământ; şi le-a fost dată pute-
re aşa cum au putere scorpionii pământului .
4 Şi li s-a poruncit să nu vatăme iarba pământului, nici vreo
verdeaţă, nici vreun copac, decât doar pe acei oameni care
nu au sigiliul lui Dumnezeu pe frunţile lor .
5 Şi le-a fost dat să nu îi ucidă, ci să fie chinuiţi cinci luni; şi
chinul lor era ca şi chinul scorpionului când înţeapă un om .
6 Şi în acele zile oamenii vor căuta moartea şi nu o vor găsi;
şi vor dori să moară şi moartea va fugi de la ei .
7 Şi înfăţişarea lăcustelor era asemănătoare cailor pregătiţi
pentru bătălie; şi pe capetele lor erau ca nişte coroane ase-
mănătoare aurului şi feţele lor erau ca feţele oamenilor .
8  Şi  aveau  păr  ca  părul  femeilor  şi  dinţii  lor  erau  ca  dinţii
leilor .
9 Şi aveau platoşe ca platoşele de fier; şi sunetul aripilor lor
era ca sunetul carelor cu mulţi cai, alergând spre luptă .
10  Şi  aveau  cozi  asemănătoare  scorpionilor  şi  erau  ace  în
cozile lor; şi puterea lor era să vatăme oamenii cinci luni .
11 Şi aveau peste ele un împărat, care este îngerul gropii fără
fund, al cărui nume în ebraică este Abadon, iar în greacă are
numele Apolion .
12 Un vai a trecut; iată, vin încă două vaiete după acestea .
13  ¶  Şi  al  şaselea  înger  a  trâmbiţat  şi  am  auzit  o  voce  din
cele patru coarne ale altarului de aur care este înaintea lui
Dumnezeu,
14  Spunând  celui  de  al  şaselea  înger  care  avea  trâmbiţa:
Dezleagă pe cei patru îngeri care sunt legaţi la râul cel mare,
Eufrat .
15  Şi  au  fost  dezlegaţi  cei  patru  îngeri,  care  erau  pregătiţi
pentru o oră şi o zi şi o lună şi un an, să ucidă a treia parte
din oameni .
16 Şi numărul armatei călăreţilor era de două sute de mii de
mii; şi am auzit numărul lor .
17 Şi astfel am văzut în viziune caii şi pe cei ce şedeau pe ei,
având platoşe de foc şi de hiacint şi de pucioasă; şi capetele
cailor erau precum capetele leilor; şi din gurile lor ieşea foc
şi fum şi pucioasă .
18 Prin acestea trei a fost ucisă a treia parte a oamenilor, prin
focul şi prin fumul şi prin pucioasa care ieşea din gurile lor .
19 Fiindcă puterea lor este în gurile lor şi în cozile lor; deoa-
rece cozile lor erau asemănătoare şerpilor şi aveau capete şi
cu acestea vătămau .
20 Şi ceilalţi oameni, care nu au fost ucişi prin aceste plăgi,
totuşi nu s-au pocăit de faptele mâinilor lor, ca să nu se mai
închine dracilor şi idolilor de aur şi de argint şi de aramă şi
de piatră şi de lemn, care nu pot nici vedea, nici auzi, nici
umbla;
21 Şi nu s-au pocăit nici de uciderile lor, nici de vrăjitoriile
lor, nici de curvia lor, nici de furturile lor .

CApitoLuL 10

ŞI am văzut un alt înger puternic, coborând din cer, îm-

brăcat cu un nor; şi avea un curcubeu peste capul lui şi

faţa lui era ca soarele şi picioarele lui ca nişte stâlpi de foc;
2 Şi avea în mâna sa o cărticică deschisă; şi şi-a pus piciorul

700

Revelaţia 12

drept pe mare şi stângul pe pământ,
3 Şi a strigat cu voce tare, precum rage un leu; şi când a stri-
gat el, cele şapte tunete au rostit cu vocile lor .
4 Şi când cele şapte tunete au rostit cu vocile lor, eram gata
să scriu; şi am auzit o voce din cer, spunându-mi: Sigilează
lucrurile  pe  care  cele  şapte  tunete  le-au  rostit  şi  nu  scrie
acestea .
5 Şi îngerul pe care l-am văzut stând în picioare pe mare şi
pe pământ şi-a ridicat mâna spre cer,
6 Şi a jurat pe cel ce trăieşte pentru totdeauna şi întotdeauna,
care a creat cerul şi lucrurile care sunt în el, şi pământul şi
lucrurile care sunt pe el, şi marea şi lucrurile care sunt în ea,
că timp nu va mai fi;
7 Ci în zilele vocii celui de al şaptelea înger, când va începe să
trâmbiţeze, va fi terminat misterul lui Dumnezeu, aşa cum a
declarat el robilor săi, profeţii .
8  Şi  vocea  pe  care  am  auzit-o  din  cer,  a  vorbit  din  nou  cu
mine şi a spus: Du-te, ia cărticica ce este deschisă în mâna
îngerului care stă în picioare pe mare şi pe pământ .
9 Şi m-am dus spre înger şi i-am spus: Dă-mi cărticica . Iar el
mi-a spus: Ia-o şi mănânc-o; şi ea îţi va amărî pântecele, dar
în gura ta va fi dulce ca mierea .
10 Şi am luat cărticica din mâna îngerului şi am mâncat-o; şi
în gura mea a fost dulce ca mierea; şi imediat ce am mâncat-
o pântecele mi s-a amărât .
11 Şi el mi-a spus: Tu trebuie să profeţeşti din nou înaintea
multor popoare şi naţiuni şi limbi şi împăraţi .

CApitoLuL 11

ŞI mi-a fost dată o trestie asemănătoare cu un toiag; şi în-

gerul  a  stat  în  picioare,  spunând:  Ridică-te  şi  măsoară
templul  lui  Dumnezeu  şi  altarul  şi  pe  cei  ce  se  închină  în
acesta .
2 Dar curtea care este în afara templului, las-o afară şi nu o
măsura; fiindcă a fost dată neamurilor; şi vor călca în picioa-
re cetatea sfântă patruzeci şi două de luni .
3 ¶ Şi voi da putere celor doi martori ai mei şi vor profeţi o
mie două sute şaizeci de zile, îmbrăcaţi în pânză de sac .
4 ¶ Aceştia sunt cei doi măslini şi cele două sfeşnice care stau
în picioare înaintea Dumnezeului pământului .
5 Şi dacă cineva voieşte să îi vatăme, din gura lor iese foc şi îi
mistuie pe duşmanii lor; şi dacă cineva voieşte să îi vatăme,
în acest mod trebuie să fie ucis .
6 Aceştia au putere să închidă cerul, ca să nu plouă în zile-
le profeţiei lor; şi au putere asupra apelor, să le schimbe în
sânge  şi  să  lovească  pământul  cu  toate  plăgile,  de  câte  ori
voiesc .
7 ¶ Şi când ei vor fi terminat mărturia lor, fiara care se ridică
din groapa fără fund va face război împotriva lor şi îi va în-
vinge şi îi va ucide .
8  Şi  trupurile  lor  moarte  vor  zăcea  în  piaţa  marii  cetăţi,
care în sens spiritual este numită Sodoma şi Egipt, unde şi
Domnul nostru a fost crucificat .
9 Şi cei din mai multe popoare şi rase şi limbi şi naţiuni vor
privi trupurile lor moarte timp de trei zile şi jumătate şi nu
vor permite ca trupurile lor moarte să fie puse în morminte .
10 Şi cei ce locuiesc pe pământ se vor bucura din cauza lor şi
se vor veseli şi vor trimite daruri unii altora; pentru că aceşti
doi profeţi au chinuit pe cei ce locuiesc pe pământ .
11  ¶  Iar  după  trei  zile  şi  jumătate  Duhul  de  viaţă  din
Dumnezeu a intrat în ei şi ei au stat în picioarele lor; şi mare
frică a căzut peste cei ce i-au văzut .

12 Şi au auzit o voce tare din cer, spunându-le: Urcaţi aici . Şi
au urcat la cer într-un nor; şi duşmanii lor i-au privit .
13 Şi în aceeaşi oră a fost un mare cutremur de pământ şi
a zecea parte din cetate a căzut, şi în cutremur au fost ucişi
dintre oameni şapte mii; iar rămăşiţa a fost înfricoşată şi a
dat glorie Dumnezeului cerului .
14  Al  doilea  vai  a  trecut;  şi,  iată,  al  treilea  vai  vine  dintr-
odată .
15 ¶ Şi al şaptelea înger a trâmbiţat; şi au fost în cer voci tari,
spunând: Împărăţiile acestei lumi au devenit ale Domnului
nostru şi ale Cristosului său; şi el va domni pentru totdeauna
şi întotdeauna .
16 Şi cei douăzeci şi patru de bătrâni, care şedeau înaintea
lui Dumnezeu pe scaunele lor, au căzut pe feţele lor şi s-au
închinat lui Dumnezeu,
17  Spunând:  Îţi  aducem  mulţumiri,  Doamne  Dumnezeule
Atotputernic, care eşti, care erai şi care vii; pentru că ai luat
marea ta putere la tine şi ai domnit .
18  Şi  naţiunile  s-au  mâniat  şi  a  venit  furia  ta  şi  timpul
morţilor pentru a fi judecaţi şi să dai răsplată robilor tăi,
profeţii, şi sfinţilor şi celor ce se tem de numele tău, mici
şi mari, şi pentru a nimici pe cei ce distrug pământul .
19 Şi a fost deschis templul lui Dumnezeu în cer şi a fost
văzut chivotul testamentului său în templul său; şi au fost
fulgere şi voci şi tunete şi un cutremur de pământ şi grin-
dină mare .

CApitoLuL 12

ŞI s-a arătat o mare minune în cer; o femeie îmbrăcată cu

soarele, şi luna sub picioarele ei, şi pe capul ei o coroană

cu douăsprezece stele;
2 Şi, fiind însărcinată, a strigat, fiind în travaliu şi în chin ca
să nască .
3 Şi s-a arătat o altă minune în cer; şi, iată, un mare dragon
roşu,  având  şapte  capete  şi  zece  coarne  şi  pe  capetele  sale
şapte coroane .
4 Şi coada lui trăgea a treia parte a stelelor cerului şi le arun-
ca pe pământ; şi dragonul a stat în picioare înaintea femeii
care era gata să nască, pentru ca să îi devoreze copilul ime-
diat ce va fi născut .
5 Şi a născut un copil de parte bărbătească, ce a fost născut
pentru a conduce toate naţiunile cu un toiag de fier; şi copi-
lul a fost răpit la Dumnezeu şi la tronul lui .
6 Şi femeia a fugit în pustie, unde are pregătit un loc de la
Dumnezeu, ca acolo ei să o hrănească o mie două sute şai-
zeci de zile .
7 ¶ Şi a fost război în cer; Mihail şi îngerii lui au luptat împo-
triva dragonului; şi dragonul şi îngerii lui au luptat .
8 Şi nu au învins; nici locul lor nu a mai fost găsit în cer .
9 Şi a fost aruncat afară dragonul cel mare, acel şarpe bătrân,
numit  Diavolul  şi  Satan,  care  înşeală  întreaga  lume;  a  fost
aruncat pe pământ şi îngerii lui au fost aruncaţi cu el .
10 Şi am auzit o voce tare, spunând în cer: Acum a venit sal-
varea şi puterea şi împărăţia Dumnezeului nostru şi puterea
lui  Cristos;  pentru  că  a  fost  aruncat  jos  acuzatorul  fraţilor
noştri,  cel  care  i-a  acuzat  înaintea  Dumnezeului  nostru  zi
şi noapte .
11 Şi l-au învins prin sângele Mielului şi prin cuvântul măr-
turiei lor; şi nu şi-au iubit viaţa până la moarte .
12 Din această cauză, bucuraţi-vă voi ceruri şi cei ce locuiţi
în ele . Vai locuitorilor pământului şi ai mării! Pentru că dia-
volul a coborât la voi, având furie mare, deoarece ştie că mai

701

Revelaţia  14

are doar puţin timp .
13 ¶ Şi când dragonul a văzut că a fost aruncat pe pământ, a
persecutat femeia care a născut copilul de parte bărbătească .
 14 Şi femeii i-au fost date două aripi ale unei acvile mari,
ca să zboare în pustie, la locul ei, unde este hrănită pentru
un  timp  şi  timpuri  şi  jumătate  a  timpului,  ascunsă  de  la
faţa şarpelui .
15  Şi  şarpele  a  aruncat  din  gura  lui  apă  ca  un  potop  după
femeie, ca să o facă să fie dusă de potop .
16 Şi pământul a ajutat femeia şi pământul şi-a deschis gura
şi a înghiţit potopul pe care l-a aruncat dragonul din gura
sa .
17 Şi dragonul a fost furios pe femeie şi a mers să facă război
cu rămăşiţa seminţei ei, cei care ţin poruncile lui Dumnezeu
şi au mărturia lui Isus Cristos .

CApitoLuL 13

ŞI am stat în picioare pe nisipul mării şi am văzut o fiară

ridicându-se din mare, având şapte capete şi zece coar-
ne,  şi  pe  coarnele  ei  zece  coroane  şi  pe  capetele  ei  numele
blasfemiei .
2  Şi  fiara  pe  care  am  văzut-o  era  asemănătoare  unui  leo-
pard şi picioarele sale erau ca ale unui urs şi gura sa ca gura
unui leu; şi dragonul i-a dat puterea sa şi tronul său şi mare
autoritate .
3 Şi am văzut unul dintre capetele ei, ca rănit de moarte; şi
rana sa mortală a fost vindecată; şi tot pământul se minuna
de fiară .
4 Şi s-au închinat dragonului care a dat putere fiarei; şi s-au
închinat fiarei, spunând: Cine este asemănător fiarei? Cine
este în stare să facă război cu ea?
5 Şi i-a fost dată o gură care vorbea lucruri mari şi blasfemii;
şi i-a fost dată putere să continue patruzeci şi două de luni .
6 Şi şi-a deschis gura în blasfemie împotriva lui Dumnezeu,
pentru a blasfemia numele lui şi tabernacolul lui şi pe cei ce
locuiesc în cer .
7 Şi i-a fost dat să facă război cu sfinţii şi să îi învingă; şi i-a
fost dată putere peste toate rasele şi limbile şi naţiunile .
8 Şi i se vor închina toţi cei ce locuiesc pe pământ, cei ale că-
ror nume nu sunt scrise în cartea vieţii Mielului înjunghiat
de la întemeierea lumii .
9 Dacă vreun om are ureche, să audă .
10 Cel ce duce în captivitate va merge în captivitate; cel ce cu
sabia va ucide, trebuie să fie ucis cu sabia . Aici este răbdarea
şi credinţa sfinţilor .
11  ¶  Şi  am  văzut  o  altă  fiară  ridicându-se  din  pământ;  şi
avea  două  coarne  asemănătoare  unui  miel  şi  vorbea  ca  un
dragon .
12 Şi exercită toată puterea primei fiare de dinaintea ei şi face
ca pământul şi cei ce locuiesc pe el să se închine primei fiare,
a cărei rană mortală fusese vindecată .
13 Şi face minuni mari, aşa încât coboară foc din cer pe pă-
mânt, înaintea oamenilor .
14 Şi înşeală pe cei ce locuiesc pe pământ prin mijlocirea ace-
lor miracole pe care ea avea putere să le facă înaintea fiarei,
spunând celor ce locuiesc pe pământ să facă o icoană fiarei
care a avut rana de sabie şi trăia .
15 Şi ea avea putere să dea viaţă icoanei fiarei, pentru ca icoa-
na fiarei deopotrivă să vorbească şi să facă să fie ucişi atâţia
câţi nu se închină icoanei fiarei .
16 Şi face pe toţi, deopotrivă mici şi mari şi bogaţi şi săraci
şi liberi şi sclavi, să primească un semn pe mâna lor dreaptă,

sau pe frunţile lor;
17 Ca nimeni să nu poată cumpăra sau vinde, decât cel ce
avea semnul, sau numele fiarei, sau numărul numelui său .
18  Aici  este  înţelepciunea .  Cel  ce  are  înţelegere  să  numere
numărul  fiarei;  fiindcă  este  numărul  unui  om;  şi  numărul
lui este: Şase sute şaizeci şi şase .

CApitoLuL 14

ŞI m-am uitat şi, iată, un Miel stătea în picioare pe muntele

Sion şi cu el o sută patruzeci şi patru de mii având numele

Tatălui său scrise pe frunţile lor .
2 Şi am auzit o voce din cer, ca vocea multor ape şi ca vocea
unui  tunet  mare;  şi  am  auzit  vocea  harpiştilor  cântând  cu
harpele lor;
3 Şi cântau de parcă era un cântec nou înaintea tronului şi
înaintea celor patru fiinţe vii şi a bătrânilor; şi nici un om nu
putea învăţa acel cântec, decât cei o sută patruzeci şi patru
de mii, care au fost răscumpăraţi de pe pământ .
4 Aceştia sunt cei ce nu s-au întinat cu femei, fiindcă sunt
virgini . Aceştia sunt cei ce îl urmează pe Miel oriunde mer-
ge . Aceştia au fost răscumpăraţi dintre oameni, fiind primele
roade pentru Dumnezeu şi pentru Miel .
5 Şi în gura lor nu a fost găsită viclenie; fiindcă ei sunt irepro-
şabili înaintea tronului lui Dumnezeu .
6  ¶  Şi  am  văzut  un  alt  înger  zburând  în  mijlocul  cerului,
având evanghelia veşnică, pentru a predica celor ce locuiesc
pe pământ şi fiecărei naţiuni şi rase şi limbi şi popor,
7  Spunând  cu  voce  tare:  Temeţi-vă  de  Dumnezeu  şi  daţi-i
glorie; pentru că a venit ora judecăţii lui; şi închinaţi-vă celui
care a făcut cerul şi pământul şi marea şi izvoarele apelor .
8 Şi un alt înger a urmat, spunând: A căzut, a căzut Babilonul,
acea cetate mare, pentru că a făcut toate naţiunile să bea din
vinul furiei curviei sale .
9 ¶ Şi al treilea înger le-a urmat, spunând cu voce tare: Dacă
vreun om se închină fiarei şi icoanei ei şi primeşte semnul ei
pe fruntea lui sau pe mâna lui,
10 Acela va bea din vinul furiei lui Dumnezeu, care este tur-
nat fără amestec în paharul indignării sale; şi va fi chinuit cu
foc şi cu pucioasă în prezenţa sfinţilor îngeri şi în prezenţa
Mielului;
11 Şi fumul chinului lor se ridică în sus pentru totdeauna şi
întotdeauna; şi nu au odihnă ziua şi noaptea cei ce se închină
fiarei şi icoanei ei şi oricine primeşte semnul numelui ei .
12 Aici este răbdarea sfinţilor; aici sunt cei ce ţin poruncile
lui Dumnezeu şi credinţa lui Isus .
13  Şi  am  auzit  o  voce  din  cer,  spunându-mi:  Scrie:
Binecuvântaţi sunt morţii care mor în Domnul de acum îna-
inte: Da, spune Duhul, ca să se odihnească de muncile lor; şi
faptele lor îi urmează .
14 ¶ Şi m-am uitat şi, iată, un nor alb şi pe nor şedea unul
asemănător Fiului omului, având pe capul lui o coroană de
aur şi în mâna sa o seceră ascuţită .
15 Şi un alt înger a ieşit din templu, strigând cu voce tare ce-
lui aşezat pe nor: Trimite secera ta şi seceră; fiindcă ţi-a venit
timpul să seceri; pentru că secerişul pământului este copt .
16  Şi  cel  ce  şedea  pe  nor  şi-a  aruncat  secera  pe  pământ;  şi
pământul a fost secerat .
17 Şi un alt înger a ieşit din templul care este în cer, având şi
el o seceră ascuţită .
18 Şi un alt înger a ieşit din altar, având putere peste foc; şi
a  strigat  cu  strigăt  mare  celui  ce  avea  secera  ascuţită,  spu-
nând:  Trimite  secera  ta  ascuţită  şi  adună  ciorchinii  viei

702

Revelaţia 17

pământului; pentru că strugurii ei sunt copţi pe deplin .
19 Şi îngerul şi-a aruncat secera pe pământ şi a adunat via
pământului  şi  a  aruncat-o  în  teascul  cel  mare  al  furiei  lui
Dumnezeu .
20 Şi teascul a fost călcat în picioare în afara cetăţii şi din
teasc a ieşit sânge până la frâiele cailor, pe o întindere de o
mie şase sute de stadii .

CApitoLuL 15

ŞI am văzut alt semn în cer, mare şi uimitor; şapte îngeri

având ultimele şapte plăgi; pentru că în ele este îndestu-

lată furia lui Dumnezeu .
2 Şi am văzut, ca şi cum era o mare de sticlă amestecată cu
foc,  şi  pe  cei  ce  au  obţinut  victoria  asupra  fiarei  şi  asupra
icoanei ei şi asupra semnului ei şi asupra numărului nume-
lui ei, stând în picioare pe marea de sticlă, având harpele lui
Dumnezeu .
3 Şi cântau cântecul lui Moise, robul lui Dumnezeu, şi cân-
tecul Mielului, spunând: Mari şi minunate sunt faptele tale,
Doamne Dumnezeule Atotputernic; drepte şi adevărate sunt
căile tale, tu Împărat al sfinţilor .
4 Cine nu se va teme de tine, Doamne, şi nu va glorifica nu-
mele tău? Pentru că doar tu eşti sfânt; pentru că toate naţiu-
nile vor veni şi se vor închina înaintea ta; pentru că judecă-
ţile tale au fost arătate .
5 Şi după aceea m-am uitat şi, iată, a fost deschis templul ta-
bernacolului mărturiei în cer .
6 Şi au ieşit cei şapte îngeri din templu, având cele şapte plă-
gi, îmbrăcaţi în in pur şi alb şi având piepturile lor încinse
cu brâie de aur .
7 Şi una dintre cele patru fiinţe vii a dat celor şapte îngeri
şapte potire de aur pline de furia lui Dumnezeu, care trăieşte
pentru totdeauna şi întotdeauna .
8 Şi templul a fost umplut de fum din gloria lui Dumnezeu
şi din puterea lui; şi nici un om nu era în stare să intre în
templu, până când cele şapte plăgi ale celor şapte îngeri vor
fi împlinite .

CApitoLuL 16

ŞI  am  auzit  o  voce  tare  din  templu,  spunând  celor  şapte

îngeri:  Mergeţi  şi  turnaţi  potirele  furiei  lui  Dumnezeu

peste pământ .
2 Şi s-a dus primul şi a turnat potirul său peste pământ; şi
a căzut o rană rea şi dureroasă peste oamenii care au avut
semnul fiarei şi peste cei ce s-au închinat icoanei ei .
3  ¶  Şi  al  doilea  înger  a  turnat  potirul  său  peste  mare;  şi  a
devenit ca sângele unui mort; şi fiecare suflet viu a murit în
mare .
4 ¶ Şi al treilea înger a turnat potirul său peste râurile şi peste
izvoarele apelor; şi ele au devenit sânge .
5  Şi  am  auzit  pe  îngerul  apelor  spunând:  Drept  eşti  tu,
Doamne, care eşti, care erai şi care vei fi, pentru că ai judecat
astfel .
6 Pentru că au vărsat sângele sfinţilor şi al profeţilor şi tu le-
ai dat să bea sânge; fiindcă ei merită aceasta .
7  Şi  am  auzit  pe  un  altul  din  altar,  spunând:  Da,  Doamne
Dumnezeule Atotputernic, adevărate şi drepte sunt judecă-
ţile tale .
8 ¶ Şi al patrulea înger a turnat potirul său peste soare; şi i-a
fost dată putere să pârjolească pe oameni cu foc .
9 Şi oamenii au fost pârjoliţi cu arşiţă mare şi au blasfemiat
numele lui Dumnezeu, care are putere peste aceste plăgi; şi

nu s-au pocăit ca să îi dea glorie .
10 ¶ Şi al cincilea înger a turnat potirul său peste tronul fia-
rei;  şi  împărăţia  ei  a  fost  plină  de  întuneric;  şi  îşi  muşcau
limbile din cauza durerii,
11 Şi au blasfemiat pe Dumnezeul cerului, din cauza dureri-
lor lor şi a rănilor lor şi nu s-au pocăit de faptele lor .
12  ¶  Şi  al  şaselea  înger  a  turnat  potirul  său  peste  râul  cel
mare, Eufrat; şi apa lui a fost secată, ca să fie pregătită calea
împăraţilor de la răsăritul soarelui .
13 Şi am văzut trei duhuri necurate asemănătoare broaşte-
lor, ieşind din gura dragonului şi din gura fiarei şi din gura
profetului fals .
14 Fiindcă ele sunt duhurile dracilor lucrând miracole, care
merg  înainte  la  împăraţii  pământului  şi  ai  întregii  lumi,
să  îi  adune  la  bătălia  acelei  zile  mari  a  Dumnezeului  Cel
Atotputernic .
15 Iată, eu vin ca un hoţ . Binecuvântat este cel ce veghează
şi îşi păzeşte hainele, ca nu cumva să umble gol şi ei să pri-
vească ruşinea lui .
16  Şi
Armaghedon .
17 ¶ Şi al şaptelea înger a turnat potirul său în aer; şi a venit
o  voce  tare  de  la  templul  din  cer,  de  la  tron,  spunând:  S-a
făcut .
18 Şi au fost voci şi tunete şi fulgere; şi a fost un mare cutre-
mur, aşa de mare cum nu a mai fost de când sunt oameni pe
pământ, un cutremur aşa de puternic şi de mare .
19 Iar cetatea cea mare a fost împărţită în trei părţi şi cetă-
ţile naţiunilor au căzut; şi Babilonul cel mare a fost amintit
înaintea lui Dumnezeu, ca să îi dea paharul cu vinul furiei
mâniei lui .
20 Şi fiecare insulă a fugit şi munţii nu s-au găsit .
21 Şi grindină mare, cât un talant, a căzut din cer peste oa-
meni; şi oamenii au blasfemiat pe Dumnezeu din cauza plă-
gii grindinii; pentru că plaga acesteia a fost foarte mare .

loc  numit  pe  evreieşte

i-a  adunat

într-un

CApitoLuL 17

ŞI a venit unul dintre cei şapte îngeri care aveau cele şapte

potire şi a vorbit cu mine, spunându-mi: Vino aici; îţi voi

arăta judecata curvei cea mare ce şade pe multe ape;
2 Cu care au curvit împăraţii pământului şi s-au îmbătat din
vinul curviei ei locuitorii pământului .
3  Şi  m-a  purtat  în  duh  într-o  pustie;  şi  am  văzut  o  femeie
aşezată pe o fiară colorată stacojiu, plină de nume ale blasfe-
miei, având şapte capete şi zece coarne .
4 Şi femeia era îmbrăcată în purpură şi în stacojiu, şi împo-
dobită cu aur şi pietre preţioase şi perle, având în mâna ei un
pahar de aur plin de urâciuni şi de murdăria curviei sale;
5 Şi pe fruntea ei era scris un nume: MISTER, BABILONUL
CEL  MARE,  MAMA  CURVELOR  ŞI  A  URâCIUNILOR
PăMâNTULUI .
6 Şi am văzut femeia îmbătată cu sângele sfinţilor şi cu sân-
gele martirilor lui Isus; şi când am văzut-o, m-am minunat
cu mare uimire .
7 Şi îngerul mi-a spus: De ce te-ai minunat? Eu îţi voi spune
misterul femeii şi al fiarei care o poartă, care are cele şapte
capete şi zece coarne .
8 ¶ Fiara pe care ai văzut-o era şi nu este; şi se va ridica din
groapa fără fund şi va merge în pieire; şi se vor minuna cei ce
locuiesc pe pământ, ale căror nume nu au fost scrise în cartea
vieţii de la întemeierea lumii, când ei privesc fiara care era şi
nu este, şi totuşi este .

703

Revelaţia  19

9 Şi aici este mintea care are înţelepciune . Cele şapte capete
sunt şapte munţi pe care şade femeia .
10 Şi sunt şapte împăraţi; cinci au căzut şi unul este şi celălalt
încă nu a venit; şi când vine, trebuie să rămână puţin timp .
11 Şi fiara care era şi nu este, chiar ea este a opta, şi este din
cei şapte şi merge în pieire .
12 Şi cele zece coarne pe care le-ai văzut sunt zece împăraţi
care până acum nu au primit împărăţie; dar primesc putere,
ca împăraţi, o oră cu fiara .
13 Aceştia au o singură voinţă şi vor da puterea şi tăria lor
fiarei .
14 Aceştia vor face război cu Mielul şi Mielul îi va învinge;
pentru că el este Domnul domnilor şi Împăratul împăraţi-
lor; şi cei ce sunt cu el sunt chemaţi şi aleşi şi credincioşi .
15 Şi el îmi spune: Apele pe care le-ai văzut, unde şade curva,
sunt popoare şi mulţimi şi naţiuni şi limbi .
16 Şi cele zece coarne pe care le-ai văzut pe fiară, acestea vor
urî pe curvă şi o vor face pustie şi goală, şi carnea ei o vor
mânca şi o vor arde cu foc .
17 Fiindcă Dumnezeu a pus în inimile lor să împlinească vo-
inţa lui şi să facă un acord şi să dea împărăţia lor fiarei, până
când vor fi împlinite cuvintele lui Dumnezeu .
18 Iar femeia pe care ai văzut-o, este acea cetate mare care
domneşte peste împăraţii pământului .

CApitoLuL 18

ŞI după aceste lucruri am văzut alt înger coborând din cer,

având putere mare; şi pământul a fost luminat cu gloria

lui .
2 Şi a strigat puternic cu voce tare, spunând: A căzut, a căzut
Babilonul cel mare  şi a devenit  locuinţa  dracilor  şi locaşul
fiecărui duh necurat şi colivia fiecărei păsări necurate şi de
urât .
3 Pentru că toate naţiunile au băut din vinul furiei curviei ei,
şi împăraţii pământului au curvit cu ea, şi comercianţii pă-
mântului s-au îmbogăţit prin abundenţa rafinamentelor ei .
4 ¶ Şi am auzit altă voce din cer, spunând: Ieşiţi din ea, po-
porul meu, ca să nu fiţi părtaşi la păcatele ei şi să nu primiţi
din plăgile ei .
5 Pentru că păcatele ei au ajuns până la cer şi Dumnezeu şi-a
adus aminte de nelegiuirile ei .
6 Răsplătiţi-i aşa cum v-a răsplătit ea şi dublaţi-i dublu con-
form faptelor ei; în paharul pe care ea l-a umplut, umpleţi-i
dublu .
7 Cât de mult se glorifica pe ea însăşi şi trăia desfătător, atât
de mult chin şi întristare să îi daţi, fiindcă spune în inima
ei: Şed ca împărăteasă şi nu sunt văduvă şi nicidecum nu voi
vedea întristarea .
8  Din  această  cauză,  într-o  singură  zi  vor  veni  plăgile  ei,
moarte şi jelire şi foamete; şi va fi complet arsă cu foc; pentru
că puternic este Domnul Dumnezeu care o judecă .
9 ¶ Şi împăraţii pământului, care au curvit şi au trăit desfă-
tător cu ea, o vor plânge şi se vor lamenta pentru ea când vor
vedea fumul arderii ei,
10 Stând departe de frica chinului ei, spunând: Vai, vai, acea
cetate mare, Babilon, acea cetate puternică! Pentru că într-o
singură oră ţi-a venit judecata .
11 Şi comercianţii pământului vor plânge şi vor jeli după ea,
pentru că nimeni nu le mai cumpără marfa:
12 Marfă de aur şi de argint şi de pietre preţioase şi de perle
şi in subţire şi purpură şi mătase şi stacojiu; şi tot lemnul de
tuia şi toate felurile de vase din fildeş şi toate felurile de vase

din lemnul cel mai preţios şi de aramă şi fier şi marmură,
13 Şi scorţişoară şi arome şi alifii şi tămâie şi vin şi untde-
lemn şi floarea făinii şi grâne şi vite şi oi şi cai şi care şi sclavi
şi suflete ale oamenilor .
14 Şi fructele după care poftea sufletul tău s-au dus de la tine
şi toate lucrurile care erau elegante şi splendide s-au dus de
la tine şi nu le vei mai găsi nicidecum .
15  Comercianţii  acestor  lucruri,  care  s-au  îmbogăţit  prin
ea, vor sta departe, din cauza fricii chinului ei, plângând şi
bocind,
16 Şi spunând: Vai, vai, acea cetate mare, care a fost îmbră-
cată în in subţire şi purpură şi stacojiu şi decorată cu aur şi
pietre preţioase şi perle!
17  Pentru  că  într-o  singură  oră  au  fost  pustiite  asemenea
mari bogăţii . Şi fiecare căpitan de vas şi toată mulţimea de
pe corăbii şi marinarii şi toţi câţi fac comerţ pe mare, au stat
departe,
18 Şi strigau, uitându-se la fumul arderii ei, spunând: Care
cetate era asemenea acestei mari cetăţi!
19 Şi îşi aruncau ţărână pe capetele lor şi strigau, plângând şi
bocind, spunând: Vai, vai, acea cetate mare în care s-au îm-
bogăţit toţi cei ce aveau corăbii pe mare din cauza măreţiei
ei! Pentru că într-o singură oră s-a pustiit .
20 ¶ Bucură-te de ea, cerule şi voi sfinţi apostoli şi profeţi;
pentru că Dumnezeu a judecat judecata voastră asupra ei .
21  Şi  un  înger  puternic  a  luat  o  piatră  ca  o  piatră  mare  de
moară şi a aruncat-o în mare, spunând: Astfel, cu violenţă va
fi aruncat Babilonul, acea cetate mare, şi nu va mai fi găsită
nicidecum .
22 Şi vocea harpiştilor şi a muzicienilor şi a flautiştilor şi a
trompetiştilor nu va mai fi auzită nicidecum în tine; şi nici
un meşteşugar, al oricărui meşteşug ar fi el, nu va mai fi găsit
nicidecum în tine; şi sunetul pietrei de moară nu va mai fi
auzit nicidecum în tine;
23 Şi lumina lumânării nu va mai străluci nicidecum în tine;
şi vocea mirelui şi a miresei nu va mai fi auzită nicidecum
în tine; deoarece comercianţii tăi erau oamenii mari ai pă-
mântului; pentru că prin vrăjitoriile tale au fost înşelate toa-
te naţiunile .
24 Şi în ea a fost găsit sângele profeţilor şi al sfinţilor şi al
tuturor celor ce au fost ucişi pe pământ .

CApitoLuL 19

ŞI după aceste lucruri, am auzit o voce puternică, a unei

mulţimi mari de oameni în cer, spunând: Aleluia! Salvarea
şi gloria şi onoarea şi puterea fie ale Domnului Dumnezeului
nostru;
2 Pentru că adevărate şi drepte sunt judecăţile lui; pentru că
el a judecat curva cea mare care corupea pământul cu curvia
ei şi a răzbunat sângele robilor săi din mâna ei .
3 Şi din nou au spus: Aleluia! Şi fumul ei se ridică în sus pen-
tru totdeauna şi întotdeauna .
4 Şi cei douăzeci şi patru de bătrâni şi cele patru fiinţe vii au
căzut jos şi s-au închinat lui Dumnezeu care şade pe tron,
spunând: Amin! Aleluia!
5 ¶ Şi o voce a ieşit din tron, spunând: Lăudaţi pe Dumnezeul
nostru, toţi robii lui şi cei ce vă temeţi de el, deopotrivă mici
şi mari .
6 Şi  am  auzit  ceva ca vocea unei mulţimi mari şi  ca vocea
multor  ape  şi  ca  vocea  unor  tunete  tari,  spunând:  Aleluia;
pentru că Domnul Dumnezeul cel atotputernic domneşte!
7 Să ne veselim şi să ne bucurăm şi să îi dăm glorie; pentru

704

Revelaţia 21

că a venit nunta Mielului şi soţia lui s-a pregătit .
8 Şi i-a fost dat să se îmbrace în in subţire, pur şi alb; fiindcă
inul subţire este dreptatea sfinţilor .
9 Şi mi-a spus: Scrie: Binecuvântaţi sunt cei ce sunt chemaţi
la  cina  nunţii  Mielului .  Şi  mi-a  zis:  Acestea  sunt  cuvintele
adevărate ale lui Dumnezeu .
10 Şi am căzut la picioarele lui pentru a mă închina lui . Iar
el mi-a spus: Vezi, nu face aceasta; eu sunt împreună-rob cu
tine şi cu fraţii tăi care au mărturia lui Isus; închină-te lui
Dumnezeu; fiindcă mărturia lui Isus este duhul profeţiei .
11 ¶ Şi am văzut cerul deschis şi, iată, un cal alb; şi cel ce
şedea pe el era numit Credincios şi Adevărat şi în dreptate
judecă şi face război .
12 Şi ochii lui erau ca flacăra focului şi pe capul lui  multe
coroane;  şi  avea  un  nume  scris,  pe  care  nimeni  nu  îl  ştia,
decât el .
13 Şi era îmbrăcat cu o haină înmuiată în sânge; şi numele
lui este chemat Cuvântul lui Dumnezeu .
14 Şi armatele care erau în cer îl urmau pe cai albi, îmbrăcate
în in subţire, alb şi pur .
15 Şi din gura lui iese o sabie ascuţită ca să lovească cu ea
naţiunile;  şi  el  le  va  conduce  cu  un  toiag  de  fier;  şi  el  cal-
că în picioare teascul indignării şi furiei Dumnezeului Cel
Atotputernic .
16 Şi avea pe haină şi pe coapsa sa un nume scris: ÎMPăRAT
AL ÎMPăRAŢILOR ŞI DOMN AL DOMNILOR .
17 Şi am văzut un înger stând în picioare în soare; şi a stri-
gat  cu voce  tare, spunând tuturor păsărilor care zboară în
mijlocul  cerului:  Veniţi  şi  adunaţi-vă  pentru  cina  marelui
Dumnezeu;
18 Ca să mâncaţi carnea împăraţilor şi carnea căpeteniilor
şi carnea oamenilor puternici şi carnea cailor şi a celor care
şed pe ei şi carnea tuturor oamenilor, liberi şi robi şi mici şi
mari .
19 Şi am văzut fiara şi împăraţii pământului şi armatele lor
adunaţi pentru a face război împotriva celui ce şedea pe cal
şi împotriva armatei lui .
20  Şi  fiara  a  fost  prinsă,  şi  cu  ea  profetul  fals,  care  în  faţa
sa lucra miracole, cu care înşela pe cei ce au primit semnul
fiarei şi pe cei ce se închinau icoanei sale . Aceştia doi au fost
aruncaţi de vii într-un lac de foc arzând cu pucioasă .
21  Şi  cei  rămaşi  au  fost  ucişi  cu  sabia  celui  ce  şade  pe  cal,
sabie care ieşea din gura sa; şi toate păsările s-au îmbuibat
cu carnea lor .

CApitoLuL 20

ŞI am văzut un înger coborând din cer, având cheia gropii

fără fund şi un lanţ mare în mâna sa .

2  Şi  a  prins  dragonul,  acel  şarpe  din  vechime,  care  este
Diavolul şi Satan, şi l-a legat pentru o mie de ani,
3 Şi l-a aruncat în groapa fără fund şi l-a închis şi a pus un
sigiliu deasupra lui, ca el să nu mai înşele naţiunile până se
vor împlini cei o mie de ani; şi după aceea el trebuie dezlegat
pentru puţin timp .
4 ¶ Şi am văzut tronuri, şi ei au şezut pe ele şi le-a fost dată
judecată; şi am văzut sufletele celor decapitaţi pentru mărtu-
ria lui Isus şi pentru cuvântul lui Dumnezeu şi care nu s-au
închinat fiarei, nici icoanei sale şi nici nu i-au primit semnul
pe frunţile lor sau pe mâinile lor; şi au trăit şi au domnit cu
Cristos o mie de ani .
5 Dar ceilalţi morţi nu au înviat până nu s-au terminat cei o
mie de ani . Aceasta este cea dintâi înviere .

6 Binecuvântat şi sfânt este cel ce are parte în cea dintâi în-
viere; asupra acestora moartea a doua nu are putere, ci ei vor
fi preoţi ai lui Dumnezeu şi ai lui Cristos şi vor domni cu el
o mie de ani .
7 ¶ Iar când se vor împlini cei o mie de ani, Satan va fi dezle-
gat din închisoarea lui,
8 Şi va ieşi pentru a înşela naţiunile care sunt în cele patru
colţuri ale pământului, Gog şi Magog, să îi adune pentru bă-
tălie, pe ei, al căror număr este ca nisipul mării .
9  Şi  au  urcat  peste  lărgimea  pământului  şi  au  înconjurat
tabăra  sfinţilor  şi  preaiubita  cetate;  dar  a  coborât  foc  de  la
Dumnezeu din cer şi i-a mistuit .
10 ¶ Şi diavolul care i-a înşelat a fost aruncat în lacul de foc
şi pucioasă, unde sunt fiara şi profetul fals, şi vor fi chinuiţi
zi şi noapte pentru totdeauna şi întotdeauna .
11 ¶ Şi am văzut un mare tron alb şi pe cel ce şedea pe el,
de  la  faţa  lui  au  fugit  pământul  şi  cerul;  şi  loc  nu  s-a  găsit
pentru ele .
12 Şi am văzut pe cei morţi, mici şi mari, stând în picioare
înaintea lui Dumnezeu; şi cărţile au fost deschise; şi altă car-
te a fost deschisă, care este cartea vieţii; şi au fost judecaţi
morţii  din  cele  ce  erau  scrise  în  cărţi,  conform  cu  faptele
lor .
13 Şi marea a dat pe morţii care erau în ea; şi moartea şi iadul
au dat pe morţii care erau în ele; şi au fost judecaţi, fiecare
conform cu faptele lor .
14 Şi moartea şi iadul au fost aruncate în lacul de foc . Aceasta
este moartea a doua .
15 Şi cel ce nu a fost găsit scris în cartea vieţii a fost aruncat
în lacul de foc .

CApitoLuL 21

ŞI am văzut  un cer  nou  şi  un pământ nou;  fiindcă  cerul

dintâi şi pământ dintâi au trecut; şi marea nu mai era .
2 Şi eu, Ioan, am văzut cetatea sfântă, noul Ierusalim, cobo-
rând de la Dumnezeu din cer, pregătită ca o mireasă înfru-
museţată pentru soţul ei .
3  Şi  am  auzit  o  voce  tare  din  cer,  spunând:  Iată,  taberna-
colul  lui  Dumnezeu  este  cu  oamenii,  şi  el  va  locui  cu  ei  şi
ei vor fi poporul lui, şi Dumnezeu însuşi va fi cu ei şi va fi
Dumnezeul lor .
4 Şi Dumnezeu va şterge fiecare lacrimă de la ochii lor; şi nu
va mai fi moarte, nici întristare, nici plângere, nici nu va mai
fi durere; pentru că lucrurile dintâi s-au dus .
5 Şi cel ce şedea pe tron, a spus: Iată, eu fac toate lucrurile
noi . Şi mi-a spus: Scrie, pentru că aceste cuvinte sunt adevă-
rate şi credincioase .
6  Şi  mi-a  zis:  S-a  făcut .  Eu  sunt  Alfa  şi  Omega,  începutul
şi sfârşitul . Eu îi voi da în dar celui însetat din izvorul apei
vieţii .
7 Cel ce învinge, va moşteni toate; şi eu voi fi Dumnezeul lui
şi el va fi fiul meu .
8 Dar fricoşii şi cei care nu cred şi scârboşii şi ucigaşii şi cur-
varii şi vrăjitorii şi idolatrii şi toţi mincinoşii vor avea par-
tea lor în lacul care arde cu foc şi pucioasă, care este a doua
moarte .
9 ¶ Şi a venit la mine unul dintre cei şapte îngeri, care aveau
cele şapte potire pline cu cele şapte plăgi de pe urmă şi a vor-
bit cu mine, spunând: Vino aici, îţi voi arăta mireasa, soţia
Mielului .
10 Şi m-a dus în duhul la un munte mare şi înalt şi mi-a ară-
tat cetatea cea mare, Ierusalimul cel Sfânt, coborând din cer

705

Revelaţia  22

de la Dumnezeu,
11  Având  gloria  lui  Dumnezeu;  şi  lumina  ei  era  asemenea
celei mai preţioase pietre, asemenea pietrei de jasp, limpede
precum cristalul;
12 Şi avea un zid mare şi înalt şi avea douăsprezece porţi, şi
la  porţi  doisprezece  îngeri  şi  nume  scrise  pe  ele,  care  sunt
numele celor douăsprezece triburi ale copiilor lui Israel;
13 La răsărit trei porţi, la nord trei porţi, la sud trei porţi, iar
la apus trei porţi .
14 Iar zidul cetăţii avea douăsprezece temelii şi în ele numele
celor doisprezece apostoli ai Mielului .
15 Şi cel ce vorbea cu mine avea o trestie de aur pentru a mă-
sura cetatea şi porţile ei şi zidul ei .
16 Iar cetatea se întinde în patru colţuri şi lungimea ei este
tot atât ca lăţimea; şi a măsurat cetatea cu trestia, douăspre-
zece mii de stadii . Lungimea şi lăţimea şi înălţimea ei sunt
egale .
17  Şi  a  măsurat  zidul  ei,  o  sută  patruzeci  şi  patru  de  coţi,
după măsura omului, adică a îngerului .
18 Şi construcţia zidului ei era de jasp; iar cetatea era de aur
pur, asemenea sticlei transparente .
19 Şi temeliile zidului cetăţii erau înfrumuseţate cu toate fe-
lurile de pietre preţioase . Prima temelie era de jasp; a doua,
safir; a treia, calcedonie; a patra, smarald;
20  A  cincea,  sardonix;  a  şasea,  sardiu;  a  şaptea,  crisolit;  a
opta, beril; a noua, topaz; a zecea, crizopras; a unsprezecea,
hiacint; a douăsprezecea, ametist .
21 Şi cele douăsprezece porţi erau douăsprezece perle; fieca-
re dintre porţi era dintr-o singură perlă; şi strada cetăţii era
aur pur, ca de sticlă transparentă .
22 Şi nu am văzut templu în ea, fiindcă Domnul Dumnezeu
Cel Atotputernic şi Mielul sunt templul ei .
23 Şi cetatea nu are nevoie de soare nici de lună ca să stră-
lucească  în  ea,  fiindcă  gloria  lui  Dumnezeu  a  luminat-o  şi
Mielul este lumina ei .
24 Şi naţiunile celor salvaţi vor umbla în lumina ei; şi împă-
raţii pământului îşi aduc gloria şi onoarea în ea .
25 Şi nicidecum porţile ei nu se vor închide ziua, căci acolo
nu va fi noapte .
26 Şi vor aduce gloria şi onoarea naţiunilor în ea .
27 Şi nu va intra nicidecum în ea ceva care spurcă, nici ceva
care  lucrează  urâciune,  sau  minciună,  decât  cei  care  sunt
scrişi în cartea vieţii Mielului .

CApitoLuL 22

ŞI  mi-a  arătat  un  râu  pur  al  apei  vieţii,  limpede  precum

cristalul, ieşind din tronul lui Dumnezeu şi al Mielului .
2 În mijlocul străzii ei şi pe fiecare parte a râului era pomul
vieţii, rodind douăsprezece feluri de fructe, dându-şi rodul

în fiecare lună; şi frunzele pomului erau pentru vindecarea
naţiunilor .
3 Şi nu va mai fi vreun blestem, ci tronul lui Dumnezeu şi al
Mielului va fi în ea; şi robii lui îi vor servi;
4 Şi vor vedea faţa lui; şi numele lui va fi pe frunţile lor .
5 Şi nu va fi noapte acolo; şi nu vor avea nevoie de candelă,
nici de lumina soarelui, pentru că Domnul Dumnezeu le dă
lumină; şi vor domni pentru totdeauna şi întotdeauna .
6 ¶ Şi mi-a spus: Aceste cuvinte sunt credincioase şi adevă-
rate; şi Domnul Dumnezeul sfinţilor profeţi a trimis pe în-
gerul său să arate robilor săi lucrurile care trebuie făcute în
curând .
7 Iată, vin dintr-o dată; binecuvântat este cel ce ţine cuvinte-
le profeţiei acestei cărţi .
8  Şi  eu,  Ioan,  am  văzut  acestea  şi  le-am  auzit .  Şi  când  am
auzit şi am văzut, am căzut jos să mă închin înaintea picioa-
relor îngerului care mi-a arătat acestea .
9 Atunci mi-a spus: Vezi, nu face aceasta, fiindcă eu sunt îm-
preună-rob  cu  tine  şi  cu  fraţii  tăi,  profeţii,  şi  cu  cei  ce  ţin
strâns cuvintele acestei cărţi; închină-te lui Dumnezeu .
10 Şi mi-a zis: Nu sigila cuvintele profeţiei acestei cărţi; pen-
tru că timpul este aproape .
11 Cel ce este nedrept, să rămână nedrept; şi cel ce este mur-
dar, să rămână murdar; şi cel ce este drept, să rămână drept;
şi cel ce este sfânt, să rămână sfânt .
12  Şi,  iată,  vin  dintr-o  dată;  şi  răsplata  mea  este  cu  mine,
pentru a da fiecăruia aşa cum va fi lucrarea lui .
13 Eu sunt Alfa şi Omega, începutul şi sfârşitul, cel dintâi şi
cel de pe urmă .
14  Binecuvântaţi  sunt  cei  ce  împlinesc  poruncile  lui,  ca  să
aibă dreptul la pomul vieţii şi pe porţi să intre în cetate .
15 Iar afară sunt câinii şi vrăjitorii şi curvarii şi ucigaşii şi
idolatrii şi toţi cei ce iubesc şi practică minciuna .
16  Eu,  Isus,  am  trimis  pe  îngerul  meu  pentru  a  vă  adeve-
ri aceste lucruri în biserici . Eu sunt rădăcina şi urmaşul lui
David şi steaua de dimineaţă şi strălucitoare .
17 Şi Duhul şi mireasa zic: Vino! şi să spună: Vino! cel ce aude . Şi
să vină cel ce este însetat . Şi oricine voieşte, să ia apa vieţii în dar .
18 ¶ Fiindcă eu aduc mărturie fiecărui om care aude cuvin-
tele profeţiei acestei cărţi: Dacă vreun om va adăuga la aceste
lucruri,  Dumnezeu  îi  va  adăuga  plăgile  care  sunt  scrise  în
această carte;
19  Şi  dacă  vreun  om  va  scoate  din  cuvintele  cărţii  acestei
profeţii, Dumnezeu îi va lua partea din cartea vieţii şi din ce-
tatea sfântă şi din lucrurile care sunt scrise în această carte .
20  ¶  Cel  ce  adevereşte  aceste  lucruri  spune:  Cu  siguranţă,
vin dintr-o dată . Amin . Chiar aşa, vino, Doamne Isuse!
21  Harul  Domnului  nostru  Isus  Cristos  fie  cu  voi  toţi .
Amin .

706

DiCŢioNaR
CuViNtE iMpoRtaNtE

ABADON  /  APOLION  –  Îngerul  gropii  fără  fund,  al  distrugerii,  al  exterminării,  al  morţii .  Apolion  mai  înseamnă  şi
Satan .
ABUNDENT – Care este în cantitate mare, care abundă; bogat, îmbelşugat .
ACVILă - Gen de păsări răpitoare de zi, mari, din familia acvilidelor, cu ciocul drept la bază şi încovoiat la vârf, colţul gurii
ajungând sub ochi, cu gheare puternice şi cu aripi lungi şi ascuţite; pajură, aceră (Aquila) .
ADULTER – Care a încălcat fidelitatea conjugală . Infracţiune care constă î n încălcarea fidelităţii conjugale de către unul
dintre soţi .
AMIN – Aşa să fie o expresie de acord şi susţinere . Mai înseamnă adevărat, sigur, credincios, într-adevăr .
ANATEMA – Pus deoparte pentru distrugere; blestemat .
ANTICRIST – În general se referă la lucrarea lui Satan în lume . În Revelaţia se referă la omul care se va ridica la putere în
lume şi va încerca încă o dată să distrugă lucrarea lui Cristos şi pe oamenii lui . Orice persoană care neagă pe Isus ca Fiul lui
Dumnezeu, sau neagă venirea lui Isus în care este „împotriva lui Isus” adică, „Anticrist” .
ARVUNA - Sinonim, acont, Parte din suma de bani care se plăteşte înainte, la o cumpărare sau la încheierea unei tranzacţii,
ca garanţie; acontare .
AZIME - Turtă din aluat nedospit coaptă pe vatră sau pe spuză (folosită de iudei la sărbătoarea paştelui) .

BAAL – Dumnezeul principal căruia i se închina poporul din Canaan .
BAPTIST – În limba greacă, βαπτιστησ (Baptistes) . Este numele lui Ioan, cel care a botezat pe Isus Cristos . A fost numit
„Baptist” înainte de a boteza, Matei 3:1 . Câteva traduceri care folosesc numele Ioan Baptist: KJV (şi mai multe) din engleză,
John Baptist; 1910 Louis Segond din franceză, Jean Baptiste; Reina Valera şi RVG din spaniolă, Juan el Bautista .
BISERICA – O adunare locală chemată afară a celor chemaţi şi aleşi .
BOTEZ – Poruncă pentru fiecare creştin născut din nou în care el este scufundat în apă adâncă de un păstor al bisericii,
Romani 6 explică motivele botezului . Este primul pas pentru un creştin după ce este născut din nou ca evidenţă că l-a primit
pe Domnul Isus ca Salvator .

CIRCUMCIZIE - Ritual religios care constă în tăierea împrejur a prepuţului .
CENTURION – Soldat roman cu grad de ofiţer, comandant al unei centurii (100 de soldaţi) .
A CONCEPE - A rămâne însărcinată; a zămisli, a procrea .
CONJUGAL - Care ţine de soţi, privitor la căsătorie .
CORBAN – Un dar sacru, un cadou oferit lui Dumnezeu sau templului său .
CREDINŢă – O convingere în ceva necunoscut . Când cineva recunoaşte că nu are putere să facă ceva şi are încredere în
ceva necunoscut . Să creadă în ceea ce nu înţelege, dar crede că este cineva care înţelege, şi cel care înţelege va rezolva ceea
ce este necunoscut . Să avem credinţă în Dumnezeu înseamnă că nu înţelegem ceea ce înţelege Dumnezeu şi avem încredere
că Dumnezeu se va ocupa de tot ceea ce nu înţelegem – a pune încredere în Dumnezeu . Credinţă este şi substantiv şi verb .
Substantivul este referitor la tot ce spune Biblia; verbul este o acţiune când suntem ascultători de tot ce spune Biblia, în ciuda
faptului că nu înţelegem totul .
CUTEZANŢă – Îndrăzneală, curaj .

A DAMNA - A condamna la chinurile infernului .  A blestema .
DECENŢă – La femei ca şi la bărbaţi, decenţa (modestia) are acelaşi caracter (restrâns la un sens de curăţenie, nu îndrăzneţ
sau necuviincios, nu neglijent, nu dezmăţat), dar cuvântul este folosit ca sinonim pentru castitate sau puritate a maniere-
lor . . . . Nu înseamnă îmbrăcare sărăcăcioasă, de slabă calitate, ci evlavia caracterului .
A DECLARA DREPT – Este dreptatea pe care o atribuie Dumnezeu prin credinţa în Isus Cristos şi prin credinţa lui Isus
Cristos . Este declaraţia lui Dumnezeu că cei care se încred în Isus sunt perfect drepţi înaintea Lui din cauza ispăşirii pe care
Cristos a făcut-o pentru păcat prin sângele şi moartea sa . Romani 5:1,2
A DEGHIZA, - A (se) îmbrăca în aşa fel, încât să nu poată fi recunoscut; a (se) travesti . Tranz . Fig . A prezenta ceva sub altă
formă decât cea adevărată; a ascunde, a masca, a disimula, a camufla .
DINAR – Cea mai răspândită monedă romană de argint pe timpul lui Isus .
DISCIPOL - Persoană care adoptă, urmează şi continuă doctrina, învăţătura, principiile cuiva .
DOCTRINă – O învăţătură biblică neschimbătoare, având la bază cuvântul neschimbător al lui Dumnezeu cuprins înscris
în Biblie .
DRAGOSTEA CREŞTINă – Frază folosită pentru cuvântul, „agape” din limba greacă . Înseamnă să iubesc pe cineva cu
dragostea pusă în mine de Dumnezeu . Iubesc pe altcineva din cauza mea, nu din cauza acelor lucruri pe care le pot primi
în schimb . Este şi cuvântul, caritate .

ETERN - Care durează la infinit; fără sfârşit; în afara timpului .
EVLAVIE – Calităţile naturii lui Dumnezeu: puritate, sfinţenie, dragoste .

FAMEN - Bărbat castrat; spec . eunuc .
FăŢARNIC - (Despre oameni şi manifestările lor; adesea substantivat) Lipsit de sinceritate; prefăcut, ipocrit, fals .
FILACTERă - Bucată de pergament cu versete din Biblie, purtată de vechii evrei .

GLORIE - Onoare, mărire, slavă adusă unei persoane, unui eveniment etc .; faimă, renume obţinut de cineva sau de ceva
pentru fapte ori pentru însuşiri excepţionale .

HAR – Când ceva este dat cuiva fără plată; un dar nemeritat . Din cauza harului lui Dumnezeu suntem salvaţi – aceasta în-
seamnă că Dumnezeu ne dă viaţă veşnică fără ca noi să plătim ceva în schimb . Dacă dăm un cadou cuiva, îi dam din cauza
harului nostru, adică, nu cerem ceva în schimb . Har este un concept biblic prin care Dumnezeu ne dă ceva prea mare pentru
noi, fără ca noi să merităm, sau fără ca noi să îl câştigăm prin faptele noastre .

A IMPUTA – A pune în contul cuiva, a reproşa .
A ÎNDREPTA - A face drept ceea ce era îndoit sau strâmb . Refl . (Despre oameni) A lua o ţinută dreaptă . 2 . Tranz . şi refl . A
(se) schimba din rău în bine; a (se) îmbunătăţi .
IREPROŞABIL – Căruia nu i se poate reproşa nimic; desăvârşit, perfect .
ISPăŞIRE – A obţine din nou bună favoare . A face tot ce este necesar să plătească o datorie şi să ajungă din nou în bună
favoarea cuiva . Isus Cristos a fost un fel de ţap ispăşitor, prin faptul că el a făcut totul necesar pentru Dumnezeu Tatăl să
primească înapoi pe păcătos . Isus, prin sângele său vărsat, a făcut calea netedă înapoi la Dumnezeu Tatăl . El a acţionat în
locul nostru tot ceea ce a fost cerut de Dumnezeu Tatăl şi a obţinut din nou buna noastră favoare cu Dumnezeu .
ISPITă - Ceea ce exercită o mare forţă de atracţie; îndemn (spre rău), ademenire, tentaţie, seducţie; p. ext. păcat .

JASP – O piatră semipreţioasă alcătuită din calcedonie şi fier; iaspis .
A JUSTIFICA - A arăta că ceva este just, legitim, a demonstra justeţea unui lucru; a îndreptăţi .

MILă  -  Sentiment  de  înţelegere  şi  de  compasiune  faţă  de  suferinţa  sau  de  nenorocirea  cuiva;  compătimire;  îndurare;
milostenie .

OBEDIENT – Supus şi ascultător .
OFRANDă - Dar oferit unei persoane în semn de devotament, de respect, de recunoştinţă .

PARABOLă - Povestire cu un cuprins religios sau moral; pildă care însoţeşte un adevăr sau o învăţătură .
POCăINŢă – A crede altfel . A se căi despre o acţiune . În Biblie, pocăinţa este folosit cu privire la păcătosul care se întoarce
de la păcatul lui şi crede în mod diferit despre ce spune Dumnezeu . A se pocăi de faptele moarte, Evrei 6, înseamnă să ne
oprim să mai încercăm să ne salvăm prin faptele noastre .
PREDESTINAT – Când Dumnezeu aranjează dinainte căile prin care anumite lucruri se vor întâmpla, Efeseni 1:4 .

RABI – Titlu respectabil însemnând stăpân sau învăţător la vechii evrei .
RăSCUMPăRARE - A plăti preţul unui lucru vândut sau amanetat, pentru a-l readuce în proprietatea sa . A elibera o per-
soană din captivitate, din robie în schimbul unei sume de bani .
REVELAŢIE  -  Dezvăluire,  descoperire  (neaşteptată)  a  unui  fenomen  neobservat,  a  unui  adevăr  ascuns;  p .  ext .  lucru
revelat .

A SALVA - A scăpa pe cineva sau a izbuti să scape singur dintr-o primejdie, dintr-o încurcătură etc . a mântui, a elibera . Isus
salvează, înseamnă că Isus ne scapă de condamnarea veşnică din iad . Un om salvat de Dumnezeu este cineva născut din
nou, Ioan 3, care a fost mutat din moartea spirituală la viaţa eternă .
A SFINŢI – A sanctifica; a face ceva comun să fie sfânt; pus deoparte să fie folosit de Dumnezeu .
SPIRITUAL – Duhovnicesc; Care aparţine spiritului / duhului .

TABERNACOL - Cort portativ, susţinut de coloane din lemn aurit, care servea ca sanctuar la vechii evrei .
TOCIŢI LA AUZIRE – Cu un auz cu înţelegere scăzută; Evrei 5:11 .
TOVARăŞI - Persoană considerată în raport cu alta, de care este legată prin viaţa sau prin activitatea dusă în comun sau
prin lupta pentru aceeaşi cauză .

UMILINŢă - Atitudine umilă, smerită a omului în faţa unei autorităţi superioare; smerenie . În ce priveşte atitudinea creş-
tină, umilinţă înseamnă că noi nu ne credem mai presus decât suntem .

VEŞNICIE - Fiinţare fără sfârşit; vecie; Durată care are un început, dar nu are sfârşit .

ZECIUIALă – A zecea parte din toate veniturile noastre cerută de Dumnezeu pentru lucrarea lui .